Справа № 127/3682/15-к
Провадження № 1-кп/127/559/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2015 р. за № 0000761, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:

07.02.2015 р. біля 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», що за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 50-а, де реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, таємно, з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись, перебуваючи у торгівельному залі супермаркету ТОВ «АТБ-Маркет», з полиці взяв залізну банку ікри «Шаланда Лососева зерниста» вагою 100 грам та поклав її у внутрішній карман куртки.

Після чого направився до виходу з даного супермаркету, пройшов повз розрахункові каси, не розрахувавшись за банку ікри «Шаланда Лососева зерниста» вагою 100 грам та непомітно покинув приміщення магазину з викраденим майном.

Однак, його незаконні дії щодо викрадення майна помітив охоронець вказаного супермаркету ОСОБА_5 до моменту закінчення крадіжки, тобто до моменту коли ОСОБА_4 отримав реальну можливість розпорядитись чи скористатися вкраденим майном та почав переслідувати останнього. ОСОБА_4 усвідомивши, що був виявлений охоронцем супермаркету до моменту завершення крадіжки, незважаючи на це, продовжив вчиняти відкрите заволодіння чужим майном, а саме намагався втекти від ОСОБА_5 , чинив йому фізичний опір під час затримання. Однак, згодом був затриманий ОСОБА_5 та іншими охоронцями супермаркету по вул. Литвиненка м. Вінниці.

Тим самим, ОСОБА_5 не дав ОСОБА_4 довести свій злочинний умисел до кінця щодо відкритого заволодіння чужим майном з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 .

Згідно з накладною № 5323 від 07.02.2015 року, вартість викраденого майна (залізна банка ікри «Шаланда Лососева зерниста» вагою 100 грам) становить 157,99 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав та суду пояснив, що вчинив злочин за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи пояснення обвинуваченого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт намагання заволодіння ОСОБА_4 майном ТОВ «АТБ-Маркет». Разом з тим, суд приймає до уваги, що заволодіння майном товариства відбулось, на думку обвинуваченого, таємно для оточуючих, однак умисел ОСОБА_4 на заволодіння майном до кінця доведений не був, оскільки при вихоході з магазину до ОСОБА_4 підійшов охоронник ОСОБА_5 . Після цього, намагаючись завершити свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 намагався втекти, чинючи фізичний опір.

При вирішенні питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого суд враховує роз`яснення, дані в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності», згідно з якими дії, розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим чи іншими особами і, незважаючи на це, продовжені винною особою з метою заволодіння майном, належить кваліфікувати як грабіж, а в разі застосування насильства чи висловлювання погрози його застосування - залежно від характеру насильства чи погрози - як грабіж чи розбій.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 охоплюються складом злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, за ознаками закінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, у вчиненому розкаявся, представник потерпілого претензій до обвинуваченого не має. Також суд враховує, що в силу ст. 89 КК України ОСОБА_4 є особою, раніше не судимою.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розслідуванню кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, його негативного ставлення до вчиненого, думки представника потерпілого викладеної у його заяві, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а покаранням, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речові докази слід залишити потерпілому.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Речові докази, що передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , залишити останньому.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: