11-кп/775/33/2015(м)
263/3916/13-к

Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.263 ч.1, 309 ч.1 КК України Доповідач ОСОБА_2

іменем У к р а ї н и
26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Маріуполя, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працюючий, раніше судимий: 24.01.2002 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ст. 289 ч.2, 296 ч.1, 357 ч.3, ст. 185 ч.2, ст. 185 ч.3,15 ч.2, 185 ч.2, 42 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 29.07.2002 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ст. 186 ч.3, 42 ч.3 КК України до 7 років позбавлення волі; 03.04.2013 року Приморським районним судом м. Маріуполя за ст.187 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі з відбуванням покарання в установі закритого типу. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19.06.2013 року, вирок змінено, призначено покарання за ст. 187 ч.1 КК України із застосуванням ст.69 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч.1 КК України та призначено покарання у вигляді двох років позбавлення волі, за ст. 263 ч.1 КК України до трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 ч.1 КК України шляхом часткового складання призначених покарань призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більщ суворим за вироком Приморського райсуду м. Маріуполя від 03.04.2013 р., остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 29 жовтня 2014 р. ОСОБА_8 визнаний винним за ст. 263 ч.1, 309 ч.1 КК України, у кримінальних правопорушеннях, вчинених за наступними обставинами.
Приблизно наприкінці серпня місяця 2012 року ОСОБА_8 , умисно, переслідуючи мету незаконного придбання, зберігання та виготовлення наркотичних засобів для подальшого особистого вживання, без мети збуту, знаходячись в лісосмузі біля Аеродрому м. Маріуполя незаконно придбав (зірвав) коноплю, яку відніс у буд. АДРЕСА_2 де став її незаконно зберігати. За вказаною адресою ОСОБА_8 висушив коноплю та розфасував у паперові згортки різного розміру, частину яких переніс за адресою свого мешкання по АДРЕСА_1 , тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс та продовжив його зберігати за вказаними адресами без мети збуту.
13.03.2013 року приблизно о 07.00 годині в ході проведення санкціонованого обшуку працівниками міліції за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає гр. ОСОБА_8 , було виявлено 8 паперових згортків з речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 70,31 г.
Цього ж дня, приблизно о 09:00 годині в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає гр. ОСОБА_8 були виявлені: 2 поліетиленові пакети, скляна банка, паперовий згорток та паперова коробка з речовиною рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 108,7 г.
Він же, приблизно восени 2012 року, знаходячись у дворі будинку, номер якого він не запам`ятав, розташованому по вул. Багратіона, знайшов карабін «Тигр», що є мисливською нарізною вогнепальною зброєю та поліетиленовий пакет в якому знаходились боєприпаси, які незаконно переніс в кв. АДРЕСА_3 та незаконно зберігав за місцем мешкання за вказаною адресою без передбаченого законом дозволу.
13.03.2013 року, в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає гр. ОСОБА_8 працівниками міліції були виявлені наступні речі: карабін, який є мисливською нарізною вогнепальною зброєю центрального бою - самозарядним карабіном «Тигр» № НОМЕР_1 , під патрон калібру 7.62x54R, виготовлений заводським способом, та 20 патронів, які є боєприпасами до мисливської нарізної зброї калібру 7.62x54 мм, придатні для виробництва пострілів, які ОСОБА_8 зберігав без передбаченого законом дозволу.
Не погодившись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
В обґрунтування апеляційних вимог, викладених в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, обвинувачений вказує на процесуальні порушення, допущені слідством та судом під час розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням, поверхній судовий розгляд, однобічний обвинувальний розгляд його справи. Вважає, що як слідством, так і судом не встановлено доказів у підтвердження мотиву вчинення ним злочинів, а також його вини.
Наполягає на тому, що про знахідку вогнепальної зброї повідомляв в письмовій формі Жовтневий РВ м. Маріуполя, звертався з відповідною письмовою заявою про видачу зброї, проте ці обставини ігнорувало слідство та не перевірив належним чином суд. При проведенні обшуку у нього вдома 13.03.13 року, усі вилучені працівниками заборонені речі - канна біс та зброю, він видав добровільно, що підтверджується поясненнями понятих, свідків. Проте, цим обставинам, які на його думку свідчать про необхідність звільнення його від кримінальної відповідальності, суд не дав ніякої оцінки та безпідставно засудив його по висунутому слідством сфальсифікованому обвинуваченню.
Вислухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали доводи апеляції, просили її задовольнити, прокурора який заперечував проти апеляції обвинуваченого, вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає за наступними підставами.
Як обвинувачення, висунуте ОСОБА_8 за ст. 309 ч1, 263 ч.1 КК України, так і вирок суду містить виклад обставин, які підлягають доведенню у кримінальній справі, в тому числі і мотив вчинення злочину, зокрема за ст. 309 ч.1 КК України незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тому апеляційні доводи обвинуваченого стосовно того, що по справі не встановлений мотив вчинення ним кримінальних правопорушень є безпідставними.
Визнаючи висунуте ОСОБА_8 обвинувачення за ст. 309 ч.1, 263 ч.1 КК доведеним, суд обґрунтовано вказав у вироку, що підставою для порушення кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ст. 263 ч.1 КК України був протокол усної заяви громадянина ОСОБА_9 , зареєстрований 19. 02.13 р., тобто за місяць до проведення у обвинуваченого вдома обшуку та вилучення зброї, будь які данні які б вказували на те, що ОСОБА_8 звертався до Жовтневого РО м. Маріуполя з заявою про зберігання у нього вдома вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу стороною захисту слідству та суду надані не були та по справі не встановлені, з чим погоджується і колегія суддів.
Крім того, можливість звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 263 ч. 3 КК України передбачена для особи, яка добровільно здала органам влади зброю та боєприпаси , а не повідомила їх про наявність у неї зброї та боєприпасів, як вважає обвинувачений.
Апеляційні твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 ч. 4 КК України, оскільки під час проведення обшуку 13.03.13 р. він у присутності понятих добровільно видав працівникам міліції каннабіс, взагалі позбавлені правового сенсу, оскільки такі обставини не є підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч.1 КК України.
Доводи наведені обвинуваченим на свій захист та докази зібрані слідством у сукупності були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції, за наслідками якої, судом була дана їм належна правова оцінка, а позиція засудженого, де він заперечував свою провину у вчинених злочинах, була правильно розцінена судом як позиція захисту та спроба уникнути відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що висновки наведені судом у вироку щодо доведеності його вини у вчиненні злочинів передбачених ст. 309 ч.1, 263 ч.1 КК України, не відповідають фактичним обставинами справи та є провокацію з боку працівників міліції неспроможними. Інших даних , які не були б предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави ставити під сумнів висновки суду, наведені у вироку, апеляція обвинуваченого не містить, тому підстав для скасування вироку суду колегія суддів не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись стст.405,407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.
Вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецькой области від 29 жовтня 2014 року, постановлений щодо ОСОБА_8 - залишити без зміни.
Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою протягом того ж строку з для отримання копії ухвали.

Судді: