Номер провадження: 11-кп/785/411/15
Номер справи місцевого суду: 508/527/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.04.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївського району Одеської області на вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 29.01.2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Точилово Ананьївського району Одеської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, не працює, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 15.03.2011 року Миколаївським районним судом Одеської області за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

- 03.09.2014 року Котовським міськрайонним судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців;

обвинувачений за ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком суду ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутого покарання, призначеного Котовським міськрайонним судом Одеської області від 03.09.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

Відповідно до оскаржуваного вироку 18.08.2013 року ОСОБА_7 знаходився в гостях у будинку громадянки ОСОБА_8 , розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , залишився ночувати в одній з кімнат її дому. Скориставшись відсутністю господарки та її довірливим ставленням, а також відсутністю світла у домі, ОСОБА_9 19.08.2013 року о 06:00 годині, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою таємного викрадення чужого майна, з будинку громадянки ОСОБА_8 таємно викрав мобільний телефон Galsen б/в, вартістю 300 грн., чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вказану суму. З викраденим зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім того, 12.09.2013 року близько о 16:00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись на території домовладіння громадянина ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , скориставшись відсутністю господаря та сторонніх осіб, а також тим, що він допомагав ОСОБА_10 по господарству, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою таємного викрадення чужого майна, з подвір`я громадянина ОСОБА_10 таємно викрав велосипед марки Бріджіс б/в, вартістю 300 грн., чим спричинив останньому матеріальний збиток на вказану суму. З викраденим зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та винести новий, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення за ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України покарання за даним вироком та вироком Котовського міськрайонного судом Одеської області від 03.09.2014 року виконувати самостійно. На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 15.03.2011 року у вигляді штрафу у розмірі 450 грн., яке відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

В доводах до апеляційної скарги, не оспорюючи кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, посилається на порушення судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки остаточне покарання призначено шляхом часткового складання покарань за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 15.03.2011 року та за вироком Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2014 року, тоді воно повинно бути призначено із самостійним виконанням кожного з вироків. Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою, що попереднє покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн., на момент ухвалення вироку було виконано лише на суму 400 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, правильно кваліфікував його дії.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується із доводами прокурора про те, що при призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції неправильно застосував положення закону України про кримінальну відповідальність, виходячи з наступного.

Відповідно до п.23 Постанови пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов

кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив інкриміновані йому злочини за ст.185 ч.2 КК України у 2013 році, тобто до постановлення вироку Миколаївським районним судом від 03.09.2014 року, а призначене судом покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 29.01.2015 року належить відбувати ОСОБА_7 реально, то вказані вироки необхідно виконувати самостійно.

Крім того, суд першої інстанції при призначенні покарання, не врахував те, що ОСОБА_7 не в повному обсязі виконав покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., призначене за попереднім вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 15.03.2011 року, а тому не виконана частина штрафу на суму 450 грн., відповідно до ст. 71 КК України підлягає приєднанню за сукупністю вироків.

Враховуючи необхідність приєднання невиконаної частини покарання у вигляді штрафу за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 15.03.2011 року, що погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_7 , керуючись п.4 ч.1 ст.409 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області,
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Миколаївського району Одеської області задовольнити частково.

Вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 29.01.2015 року, яким ОСОБА_7 , 1993 року народження, засуджений за ст. 185 ч.2 КК України скасувати в частині призначення покарання. В цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 03.09.2014 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст.185 ч.2 КК України до 3-х років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробування строком на 1 рік 6 місяців - виконувати самостійно.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невиконану частину покарання у вигляді штрафу в сумі 450 грн., призначеного вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 15.03.2011 року, і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді двох років позбавлення волі і штрафу у розмірі 450 грн.

В решті вирок залишити без змін.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4