Справа № 1-88/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2007 року місто
Київ

Військовий
місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді підполковника
юстиції ДЯЧУКА С. І., при секретарі Гарбарініної О.Б., за участю державного
обвинувача - військового прокурора Деснянського гарнізону підполковника юстиції
Козакевича С. В., за присутності
підсудного ОСОБА_1, його захисника - адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3 у
відкритому судовому засіданні в приміщенні військового місцевого суду у
присутності особового складу військової частини А0665 розглянув кримінальну
справу за обвинуваченням військовослужбовця військової частини А0665 старшого
водія пожежних автомобілів солдата ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в
селищі Агаракі Гудаутського району Абхазької АРСР, вірмена, громадянина
України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, несудимого, призваного
на військову службу у листопаді 2006 року Горлівським ОМВК, -

у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
406 КК України.

Судовим
слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

29
червня 2007 року близько 6 години 30 хвилин у приміщенні боксу пожежних
автомобілів військової частини А0665 ОСОБА_1, будучи невдоволеним тим, що
солдат ОСОБА_3, з яким він, ОСОБА_1, у відносинах підлеглості не перебував, відмовився
виконати його, ОСОБА_1, вказівку застелити ліжка інших військовослужбовців,
висуваючи надумані претензії з цього приводу, застосував насильство до
останнього, а саме наніс по одному удару кулаком правої руки в обличчя та в
ліве плече ОСОБА_4 та два удари носком правої ноги, взутої у черевик з високим
берцем, по стегнах останнього, спричинивши потерпілому ОСОБА_3 легке тілесне
ушкодження у вигляді синця.

Вказаними
діями ОСОБА_1 порушив вимоги ст. ст. 11, 49 та 128 Статуту внутрішньої служби
Збройних Сил України, які зобов'язують військовослужбовців у відносинах між
собою додержуватися правил військової ввічливості, проявляти взаємну повагу та
не допускати негідних вчинків.

Допитаний
у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому обвинуваченні
визнав повністю і пояснив, що, дійсно вранці 29 червня 2007 року він, ОСОБА_1
наказав ОСОБА_3 застелити ліжка інших військовослужбовців, оскільки той був
вільним, однак ОСОБА_3 відмовився це зробити, у зв'язкуз чим між ними виник
конфлікт. Продовжуючи висувати претензії з приводу таких дій ОСОБА_4 він,
ОСОБА_1, завів останнього у приміщення боксу і наніс по одному удару кулаком
правої руки в обличчя, в ліве плече ОСОБА_4 та два удари носком правої ноги,
взутої у черевик, по стегнах останнього, бажаючи у такій спосіб фізично
вплинути на ОСОБА_4, після чого добровільно припинив свої дії. Також підсудний
повідомив, що особистих рахунків він із ОСОБА_3 не мав, у відносинах
підлеглості з ним не перебував.

Крім
особистих показань вина підсудного ОСОБА_1 у порушенні статутних правил
взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності відносин підлеглості, що
виявилося у завданні потерпілому легкого тілесного ушкодження, підтверджується
розглянутими в судовому засіданні протоколами слідчих дій, які були проведені з
участю потерпілого, підсудного, свідків, витягами з наказів командира
військової частини А0665, розглянутими у судовому засіданні, висновком
судово-медичного експерта, іншими доказами, які не викликають сумнівів у своїй
достовірності.

Згідно з
медичними документами ОСОБА_1 придатний за станом здоров'я до військової
служби.

Таким
чином, дії ОСОБА_1, який, будучи військовослужбовцем строкової служби, порушив
статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності
відносин підлеглості, заподіявши потерпілому легке тілесне ушкодження, суд
кваліфікує за ч. 2 ст. 406 КК України.

Призначаючи
підсудному ОСОБА_1 покарання, суд бере до уваги і визнає обставинами, які
пом'якшують покарання та в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, його щире каяття, а також фактичні обставини конфлікту з
потерпілим, якому не було заподіяно розладу здоров'я, застосовуючи силу,
підсудний не бажав заподіяти тілесних ушкоджень, а також і те, що останній
примирився з потерпілим і той просив суворо його не карати.

Беручи
до уваги вказані обставини, а також враховуючи дані про особу підсудного, який
раніше ні в чому протизаконному замічений не був, під час проходження служби і
до неї характеризується позитивно, до призову на службу займався
суспільно-корисною працею, до кримінальної відповідальності притягається
вперше, практично відслужив встановлені строки військової служби, має
заохочення за проявлену ініціативу при гасінні

2

пожежі, суд знаходить можливим застосувати до підсудного ст. ст.
69, 60 КК України і призначаючи покарання, перейти до іншого, більш м'якого
виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 406 КК України, оскільки саме даний вид
покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для
його виправлення.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 299, 323 -
325, 332 КПК України, військовий місцевий суд Київського гарнізону

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України, за якою призначити йому
покарання із застосуванням ст. ст. 69 та 60 КК України у виді арешту строком
на три місяці.

Строк відбування покаранняОСОБА_1. рахувати з 31 липня
2007 року з урахуванням строку його перебування під вартою у зв'язку з даною
справою.

Запобіжний захід засудженомуОСОБА_1. - взяття під варту -
залишити без зміни і до набрання вироком законної сили утримувати його на
гауптвахті Центрального управління військової служби правопорядку Збройних Сил
України по місту Києву та Київській області.

Вирок
може бути оскаржений і на нього може бути внесене подання прокурора в
апеляційному порядку до військового апеляційного суду Центрального регіону
через військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженим - протягом 15 діб з дня вручення йому копії
вироку.