Справа № 1-22
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

01
лютого 2007 року Городищенський
районний суд

Черкаської
області в складі:

головуючого
судді Савенко
О.М.

при
секретарі Нездолій
І.О.

з участю
прокурора Ракітіної
Г.А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженця с.
Ворохта, район Яремча, Івано - Франківської області, жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з неповною
середньою освітою, військовозобов"язаного, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у скоєнні злочину передбаченого ст.
164 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
згідно рішення Городищенського районного суду Черкаської області №2-33 від
30.03.1998 року зобов'язаний до сплати аліментів у розмірі 1/4 частини всіх
видів заробітку щомісячно на утримання дочки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь матері дитини ОСОБА_3. З квітня
2006 року ОСОБА_1 умисно став на шлях злісного ухилення від сплати
аліментів, ніде не працює і не приймає
мір по працевлаштуванню, не перебуває на
обліку в районному центрі зайнятості як безробітний, на пропозиції державного виконавця щодо
працевлаштування та сплати заборгованості по аліментах не реагує, іншої матеріальної допомоги на утримання
дочки не надає, внаслідок чого у нього
виник борг по сплаті коштів на 1 грудня 2006 року за 8 місяців на загальну суму
1168 гривень.

В
судовому засіданні, підсудний ОСОБА_1
вину свою у скоєному злочині визнав і суду пояснив, що в 1995 року він одружився з ОСОБА_3. За
час спільного проживання в них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_2. Спільне
життя у нього з дружиною не склалося і в 1998 році вони шлюб розірвали.
Практично вихованням дочки він не займався і матеріальної допомоги на її
утримання не надавав. Згідно рішення Городищенського районного суду від
30.03.1998 року він зобов"язаний до сплати аліментів в розмірі Ул частини
всіх видів доходів на утримання дочки ОСОБА_2. З квітня 2006 року він аліменти
зовсім не сплачує і ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.
Аліменти не сплачує по тій причині, що
не може знайти роботи, яка б
влаштовувала його зарплатою.

Крім повного
визнання вини, вина підсудного ОСОБА_1
підтверджується наступними доказами:

- показами
потерпілої ОСОБА_3, яка суду пояснила, що вона у 1995 році одружилася з
ОСОБА_1. Від даного шлюбу в них

1997
року народилася дочка ОСОБА_2. Спільне життя з ОСОБА_1 не
склалося і вона з ним шлюб розірвала.
Згідно рішення Городищенського районного суду від

1998
року ОСОБА_1 зобов"язаний до сплати аліментів в
розмірі Ул частини всіх видів доходів на утримання дочки ОСОБА_2. З квітня 2006
року підсудний аліменти зовсім не сплачує і ніякої матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, а в неї не
вистачає власних доходів для належного утримання дитини. Заборгованість виникла
по сплаті аліментів ОСОБА_1 за вісім місяців.

-
свідченнями свідка ОСОБА_4, який суду
пояснив, що в його виконавчому
провадженні знаходиться платник аліментів ОСОБА_1, який згідно рішення Городищенського районного
суду від 30.03.1998

року
зобов"язаний до сплати аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів
на утримання дочки ОСОБА_2, але він став
на шлях злісного ухилення від сплати аліментів,
а тому неодноразово попереджався Державною виконавчою службою про
кримінальну відповідальність за ст. 164 КК України. ОСОБА_1 ніде не працює, ніякої матеріальної допомоги на утримання
дитини не надає, внаслідок чого у нього
виник борг по сплаті аліментів станом на 1 грудня 2006 року, за вісім місяців, в розмірі 1168 гривень.

·
копією виконавчого листа №2-23 від 30.03.1998 року;

·
довідкою Городищенського районного центру зайнятості від
12.12.2006 року;

·
довідкою Городищенської ДВС від 20.11.2006 року;

Таким
чином суд вважає, що пред'явлене
обвинувачення ОСОБА_1 доказане повністю. Поскільки підсудний ОСОБА_1 злісно
ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дитини, то його дії слід кваліфікувати
за ч. 1 ст. 164 КК України.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує
ступінь тяжкості скоєного злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують і
обтяжують його покарання. Суд враховує,
що підсудний свою вину визнав повністю,
щиросердечно розкаюється у скоєному злочині, позитивно характеризується за місцем
проживання, та вважає за можливе
призначити йому покарання із випробуванням шляхом перевиховання без ізоляції
від суспільства із застосуванням
ст. 75 КК України.

По
справі заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_3 про відшкодування моральної
та матеріальної шкоди підсудним. У
зв"язку з наявністю рішення Городищенського районного суду від 30.03.1998
року № 2-33 про стягнення з підсудного ОСОБА_1 аліментів на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, цивільний позов в
частині стягнення матеріальної шкоди слід залишити без задоволення. Цивільний
позов в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 500 гривень, суд вважає залишити його без розгляду, так як позивачка у судовому засіданні від
позову в цій частині відмовилась.

Судових витрат
по справі не має.

Речові докази
відсутні.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

визнати
ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст.
164 КК України і призначити йому покарання по даній статті у вигляді 2
(двох) років обмеження волі. На підставі
ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 п. 3, 4 КК України покласти на ОСОБА_1
обов'язки повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця
проживання та періодично, з'являтись для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Цивільний
позов заявлений потерпілою ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Судових витрат
по справі не має.

Речові
докази відсутні.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області протягом 15
діб з моменту його проголошення.