АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1616/4188/2012
Номер провадження 11/786/493/2013 Головуючий у 1-й інстанції Новак Юрій Дмитрович Категорія: ч.3 ст. 153 КК - О.Т. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2013 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі :

головуючого судді Томилка В.П.

суддів: Кисіля А.М., Бурда К.І.

з участю прокурора Гринь А. С.

законного представника потерпілого ОСОБА_3

захисника Кисіля І.Б.

та засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Полтавської області матеріали кримінальної справи за апеляційними скаргами прокурора Ленінського району м. Полтава, законного представника малолітнього потерпілого та засудженого на вирок Ленінського районного суду м. Полтава від 25 березня 2013 року.

Даною вироком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, освіта середня,не одружений, не працює, раніше судимий:

1/. 11.11.1987 року Київським райсудом м. Полтава за ст. 140 ч.2,3 КК УРСР на 4 рок позбавлення волі;

2/. 15.09.1992 року Полтавським райсудом за ч.2 ст. 142 на 6 років позбавлення волі;

3/.31.03.1999 року Ленінським райсудом м. Полтава за ч.2 ст. 140, ч.3 ст. 81, 304, 70 КК України на 4 роки 6 міс. позбавлення волі;

4/.10.062004 року Полтавським райсудом за ч.3 ст. 185,304, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі;

5/.03.12.2004 року Ленінським райсудом м. Полтава за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

6/.0302.2005 року Київським райсудом м. Полтава за ч.3ст. 185, 304, 70 КК України на 4 роки 10 міс. позбавлення волі;

7/.10.01.2006 року Ленінським райсудом за ст.15, ч.2 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 11 міс. позбавлення волі;

8/. 16.02.2010 року Київським райсудом м. Полтава за ч.1 ст. 185, 71 Кк України на 2 роки позбавлення волі, -

визнаний винним та засуджений за ч.2 ст. 156 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 153 КК України до покарання у виді 10 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання ОСОБА_6 призначено у виді 13 років позбавлення волі.

По справі вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку суду 24 липня 2012 року ОСОБА_5 бли зько 16 год.30 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в районі переїзду через залізничні колії в с. Лісок м. Полтава діючи з прямим умислом на задоволення статевої пристрасті схопив незнайомого йому малолітнього ОСОБА_7, 2002 року народження, та під загрозою фізичної розправи відніс його у підвальне приміщення напівзруйнованого будинку неподалік будинку АДРЕСА_2, де шляхом розпалювання статевого інстинкту у самого малолітнього, вчинив розпусні дії щодо нього.

Після чого, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 під загрозою розправи з малолітнім намагався задовольнити з ним свою статеву пристрасть неприродним способом, але не довів свого умислу до кінця у зв'язку з перебуванням у стані алкогольного сп'яніння.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку суду у зв'язку з неможливістю погодитись з призначенням остаточного покарання. Вважає, що суд не в повній мірі прийняв до уваги дані про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий, та його поведінку під час досудового слідства. Просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_5 до покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Аналогічні вимоги у своїй апеляції ставить і законний представник малолітнього потерпілого.

В апеляції засудженого ставиться питання про скасування вироку суду посилаючись на чисельні процесуальні порушення при розслідуванні та судовому розгляді даної справи, фальсифікації доказів по справі, не виклику його свідків, порушення його права на захист та не взяття до уваги його стабільних показань.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промови прокурора та законного представника малолітнього потерпілого на підтримку своїх апеляцій, вислухавши засудженого та його захисника, які вважають справу сфабрикованою, а тому просять виправдати засудженого або скасувати вирок та справу направити на додаткове розслідування, перевіривши матеріали справи, надавши засудженому останнє слово та обговоривши доводи апеляцій колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені зазначених у вироку злочинних дій підтверджується зібраними у справі та перевіреними у судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Зокрема, малолітній потерпілий ОСОБА_7 як на досудовому так і судовому слідстві вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила стосовно нього злочини та детально розповів про прикмети даної особи та обставини злочину.

Крім того, винуватість ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних по справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених в основу вироку доказів, зокрема:

- показаннями матері малолітнього потерпілого ОСОБА_3 про те, що її син прибіг додому та розповів про обставини злочину та вказав на прикмети особи, по яким потім вона разом зі своїм родичем ОСОБА_9 шукали чоловіка і коли побачили одного із чоловіків, то син одразу вказав на нього, як особу, яка вчинила стосовно нього злочин.

- показаннями свідка ОСОБА_9 згідно яких на прохання ОСОБА_3 він приїхав до неї та її син розповів про обставини злочину та вказав на прикмети чоловіка. При цьому він розповів, що даний чоловік залякував його пістолетом та призначив йому знову зустріч. Коли вони на його автомобілі їздили біля обумовленого місця зустрічі, то побачили двох чоловіків, на одного з яких потерпілий вказав як на особу, яка вчинила злочин. При затриманні даного чоловіка у нього дійсно виявили та вилучили пістолет.

- даними протоколу огляду при затриманні ОСОБА_5, згідно яких в пакеті, який був у руках ОСОБА_5, виявлено та вилучено пістолет.

- даними протоколу відтворення обставин та обстановки скоєння злочину від 26.07.2012 року з участю малолітнього потерпілого, згідно яких ОСОБА_7 вказав на місце злочину, в ході огляду якого був виявлений ключ від замка.

- даними протоколу відтворення обстановки події з добровільною участю ОСОБА_5 від 26.07.2012 року, згідно яких виявлений на місці злочину ключ є ключем від вхідний дверей квартири ОСОБА_5

- даними протоколу обшуку затриманого ОСОБА_6 від 25.07.2012 року згідно яких при затриманні та обшуку ОСОБА_5 будь-яких ключів при ньому не виявлено та не вилучено.

- згідно акту комплексної психолого-психіатрічної експертизи малолітній ОСОБА_7 будь-якими психічним захворюванням не страждав. Враховуючи його індивідуально-психологічні особливості та рівень його інтелектуального розвитку він правильно сприймав обставини, які мають значення по справі і давати по ним відповідно покази, але не міг розуміти характер та значення скоєних відносно нього протиправних дій та чинити активний опір.

Вся сукупність зібраних по справі доказів була ретельно проаналізована судом, що дало можливість дійти до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих йому злочинів.

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 153; ч.2 ст. 156 КК України є правильною.

Посилання засудженого у апеляції на суперечливі показання малолітнього потерпілого колегією суддів вважаються такими, що не заслуховують на увагу, оскільки показання потерпілого були ретельно перевірені в судовому засіданні, проаналізовані в сукупності з іншими доказами по справі і визнані такими, що не викликають сумніву в їх достовірності, у зв'язку з чим обґрунтовано визнані належним і допустимим джерелом доказів по справі і правильно покладені в основу вироку.

Місцевим судом в судовому засіданні були допитані всі особи по справі, свідчення яких мали істотне значення для правильного вирішення справи, в тому числі показання яких спростовували версії засудженого про його непричетність до злочину, а тому посилання ОСОБА_5 на неповноту досудового і судового слідства є неспроможними.

Твердження засудженого на порушення його права на захист є безпідставними, так як відповідно до постанови слідчого та ордера адвоката захист інтересів ОСОБА_5 представляв адвокат Кисіль І.Б., який допущений до участі у справі з моменту затримання ОСОБА_5

Відповідно до ст. 48 КПК України / в редакції 1960 року / бути присутнім при виконанні слідчим слідчих дій з потерпілими, свідками - це право захисника, а не його обов'язкова участь.

З матеріалів справи вбачається, що при відтворенні обстановки та обставин події з участю малолітнього потерпілого дійсно захисник Кисіль І.Б. не був присутнім, але будь-яких заява захисника про бажання бути присутнім при виконанні даної слідчої дії в справі відсутня, як відсутня і скарга захисника про проведення даної слідчої дії без його участі, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що право на захист не порушено.

Як вбачається з протоколу пред'явлення обвинуваченому та його захиснику матеріалів справи від 24.09.2012 року ОСОБА_5 спільно із своїм захисником Кисіль І.Б. ознайомились з матеріалами справи та будь-яких клопотань чи заяв у них не було, у зв'язку з чим доводи засудженого про порушення його прав при ознайомлення з матеріалами справи є безпідставними.

При призначенні засудженому покарання суд врахував всі загальні засади призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий та особливо тяжкий, прийняв до уваги дані про особу засудженого, який неодноразово судимий, в тому числі за злочини з неповнолітніми, негативно характеризується за місцем проживання, врахував відсутність обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання, та на думку колегії суддів призначив за сукупністю злочинів необхідне й достатнє покарання для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни та скасування вироку суду, і як наслідок підстав для задоволення апеляцій.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України/ в редакції 1960 року/ та п.11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора Ленінського району м. Полтава, законного представника малолітнього потерпілого та засудженого залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 25 березня 2013 року стосовно ОСОБА_5 - без зміни.

С У Д Д І :

В.П. Томилко. К.І.Бурда. А.М. Кисіль.