Справа №477/1866/14-к 27.04.2015 27.04.2015 30.04.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000500, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 січня 2015 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 115 КК України,

за участі:

прокурора: ОСОБА_9

потерпілої: ОСОБА_7

представника потерпілої: ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_5

Провадження № 11-кп/784/211/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг і судового рішення суду першої інстанції
Захисником ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні та виправдати у зв`язку з недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.

Представником потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 подана апеляційна скарга, в якій вона просить змінити вирок суду в частині вирішення цивільного позову, задовольнивши його в повному обсязі в розмірі 160 000 грн.; призначити ОСОБА_6 більш суворе покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Доводи осіб, які подали апеляційні скарги
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 послався на те, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим і підлягає скасуванню через неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження. Стверджує, що судом першої інстанції не встановлено мотивації в діях ОСОБА_6 на вбивство ОСОБА_11 , і суд безпідставно прийшов до висновку про те, що доводи про відсутність мотиву спростовується висновком експерта від 10.06.2014р. № 782, під час виготовлення якого ОСОБА_6 вказувала, що 05.06.2014р. вранці до неї домагався чоловік по прізвищу ОСОБА_12 , вона заколола його ножем у полі біля села Новоселівка. Вказав, що посилання суду на пояснення ОСОБА_6 , які вона давала в ході досудового розслідування є незаконними згідно вимог КПК України.

Послався на те, що суд вибірково взяв до уваги висновки експертиз, на які послався у вироку та не врахував висновок судово-медичної експертизи № 493 від 12.07.2014р. щодо неможливості встановлення послідовності нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, та не дивлячись на це, суд у вироку вказану послідовність зазначив.

Звертає увагу на те, що згідно вищевказаного висновку СМЕ, на тілі потерпілого виявлено дві групи ушкоджень які відрізняються між собою фізичними характеристиками. На думку апелянта, з цього можна зробити висновок, що тілесні ушкодження, можливо, були спричинені різними предметами, з різною силою чи різними особами. Крім того, зазначив, що ранові канали проникаючих поранень направлені зверху вниз, що свідчить про аналогічне направлення колюче-ріжучого предмета. При цьому згідно висновку СМЕ трупу, зріст потерпілого ОСОБА_11 складав 182-183 см, зріст ОСОБА_6 - близько 153-155 см, що викликає сумніви в фізичний можливості обвинуваченої спричинити потерпілому вказані тілесні ушкодження. Стороною захисту було заявлене клопотання про виклик та допит судово-медичного експерта ОСОБА_13 для роз`яснення висновку, однак в задоволенні клопотання, на думку апелянта, безпідставно відмовлено.

Крім того, зазначив, що суд обгрунтував свої висновки про винуватість ОСОБА_6 недопустимими доказами. Так, апелянт стверджує, що протокол огляду місця події від 07.06.2014р. є недопустимим доказом в зв`язку з тим, що огляд проведено з порушенням КПК України без ухвали слідчого судді. Вказує, що за таких обставин, не можна розцінювати як належні та допустимі докази вилучені 07.06.2014р. в ході ОМП особисті речі обвинуваченої ОСОБА_6 , які судом долучені до справи як речові докази та висновок експерта № 17.06.2014р. № 498 та таблиці до нього, зі змісту якого вбачається що на капцях, які належать ОСОБА_6 виявлено кров людини. Послався на те, що згідно змісту протоколу, під час проведення огляду проводилась фотозйомка фотоапаратом, але прокурором в судовому засіданні фототаблиця надана не була. На вимогу захисту надати відповідну фототаблищо, яка б могла підтвердити хід проведення огляду та вилучення речей, а також їх вигляд, прокурор відповів, що фотографії не збереглися, та в матеріалах кримінального провадження є довідка, яка це засвідчує. Однак вказана довідка в матеріалах кримінального провадження була відсутня і прокурором жодного документального підтвердження суду про існування чи відсутність фототаблиці не надано. Прокурор в усній формі пояснив суду, що фотографії з огляду місця події були по технічних причинам знищені. Сторона захисту наполягала, що фототаблиця є додатками до протоколу огляду і повинна бути належним чином виготовлена та долучена до протоколу. В той же час допитані учасники огляду місця події та поняті в суді пояснювали, що слідів крові на капцях не було, експерт вирішив їх вилучити так як у нього були якісь підозри. Крім того, зазначив, що учасники огляду пояснювали, що пакет, в який помістили капці не був надійно запакований та не виключав стороннього доступу. В ході судового розгляду лише допитаний в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що був залучений як спеціаліст під час проведення огляду місця події та на капцях були наявні сліди, схожі на кров. На думку апелянта, зазначені показання свідка ОСОБА_14 - співробітника ОВС, повністю спростовувались показаннями обвинуваченої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 які суду пояснювали, що під час вилучення капців ОСОБА_6 слідів крові на них не було. Поняті пояснювали, що на сейфпакетах не ставили свої підписи, а підписувались тільки в протоколі огляду. Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_19 , крім того, суду пояснили, що сейфпакет, до якого було поміщено гумові капці, не був належним чином запакований і в такому вигляді його забрали співробітники міліції. Стверджує, що в ході судового розгляду було встановлено, що після того як ОСОБА_6 приїхала додому з польових робіт, вона свої капці почистила за допомогою щітки та прального порошку, капці були в чистому вигляді і жодних плям, в тому числі схожих на кров, на зовнішній їх поверхні бути не могло. Відповідно до вимог КПК України, у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається в протоколі. Вказує, що оскільки дані фототаблиці являються додатками до протоколів вказаних процесуальних дій, то вони повинні бути належним чином виготовлені слідчим та долучені до протоколів слідчих дій.

Крім того, вважає недопустимим доказом протокол огляду місця події від 06.06.2014р. та фототаблицю до нього, згідно якого було оглянуто місце, де виявлений труп ОСОБА_11 , оглянуті та виявлені речі, що містять сліди злочину. Під час огляду, серед іншого було вилучено дерев`яну палицю з ножем та запаховий слід з даної палиці. При цьому в протоколі огляду місця події слідчим не зазначено, чи була під час вилучення запакована дерев`яна палиця з ножем і яким саме чином, чи засвідчили своїми підписами поняті факт належного вилучення та упакування дерев`яної палиці з ножем. В протоколі не описана процедура вилучення запахового сліду з дерев`яної палиці, а саме способи фіксації, засоби які при цьому використовувались та метод упакування. Вилучені та належним чином упаковані речі також не відображені у фототаблиці, яка є додатком протоколу огляду. В ході судового розгляду 03.11.2014р., в якості свідка був допитаний ОСОБА_20 , який приймав участь в огляді місця події 06.06.2014р. в якості понятого. В ході допиту, ОСОБА_20 підтвердив факт своєї участі в ОМП, та пояснив, що після закінчення огляду, підписався тільки в протоколі огляду, більше ні на чому свої підписи не ставив. ОСОБА_20 пояснив, що дерев`яну палицю з ножем замотали в поліетиленові пакети, але він на упакованій палиці не підписувався. Вилучення інших речей він не бачив. Однак, у вироку, суд послався на показання свідка ОСОБА_20 , надані ним в ході додатково допиту в ході судового засідання 15 січня 2015 року та показання свідка ОСОБА_21 , який був допитаний в якості свідка в тому ж судовому засіданні. ГІри цьому суд послався лише на показання свідка ОСОБА_20 , надані ним в ході додаткового допиту, а показання, надані ним 03 листопада 2014 року суд до уваги не взяв. В ході додаткового допиту свідок ОСОБА_20 вже пригадав, що крім протоколу огляду підписував, ще якісь папірці, можливо бирки. Однак інші подробиці огляду він пригадати не міг, банку, до якої нібито був поміщений запаховий слід, він взагалі не бачив.

Стверджує, що показання потерпілої ОСОБА_7 свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_15 , ОСОБА_30 ОСОБА_31 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 жодним чином не підтверджують вбивство ОСОБА_6 потерпілого ОСОБА_11 . Більша частина цих показань, підтверджує лише факт виявлення ОСОБА_11 без ознак життя.

Вважає, що безпідставність висунутого ОСОБА_6 обвинувачення підтверджується показаннями самої обвинуваченої, свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 ..

Звернув увагу також на те, що судом в мотивувальній частині вироку, зазначено, що під час дослідження речових доказів, лише після підказок захисту, ОСОБА_6 повідомила, що палицю тримала руками в приміщенні Жовтневого РВ міліції. Вказаний судом факт не відповідає дійсності, так як ще під час першого допиту обвинувачена повідомляла суду про те, що співробітники міліції давали їй тримати в руках палицю з ножем.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник вказав, що кримінальне провадження розглядалося судом першої інстанції колегіально, в складі: головуючого судді ОСОБА_32 , суддів ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , які перебували в нарадчій кімнаті з 15 по 19 січня 2015 року. Стверджував, що суддею ОСОБА_35 було порушено таємницю нарадчої кімнати, оскільки він приймав процесуальні рішення по цивільним справам, а саме відкрив провадження 16.01.2015р..

В апеляційні скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 послалася на те, що, не оспорюючи факту визнання винною та кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_6 , не можна погодитися з розміром призначеного їй покарання та результатами розгляду заявленого потерпілою цивільного позову. Стверджує, що призначена обвинуваченій міра покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, оскільки судом не встановлено жодної обставини, яка б пом`якшувала покарання, а обвинувачена не визнала своєї вини, не розкаялася, намагалася уникнути відповідальності, не відшкодувала завданих збитків.

Вказує, що розмір моральної шкоди, визначений судом першої інстанції (50 000 грн.) є недостатнім та необґрунтованим, не відображає рівня моральних страждань потерпілої, яка залишилася без чоловіка, має пристосовуватися до самотності. Крім того, зазначила, що судом безпідставно відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілої в частині відшкодування матеріальної шкоди. Зазначила, що за клопотанням прокурора в судовому засіданні 01.12.2014р. було приєднано до матеріалів справи рахунок-замовлення з бюро ритуальних послуг на суму 2974 грн., а інші витрати потерпіла документально підтвердити не може, оскільки придбавала товари (одежу для померлого, продукти для поминального обіду) на ринку.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що з початку травня 2014 року ОСОБА_6 працювала за усною домовленістю, без укладання трудового договору, в ОСОБА_20 різноробочою на полі, що розташоване на відстані біля 5 км від села Новоселівка Жовтневого району Миколаївської області та виконувала сезонні польові роботи.

06 червня 2014 року, близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля тимчасової польової будівлі - «балагану», який належав потерпілому ОСОБА_11 , що розташований в полі на відстані біля 5 км від села Новоселівка Жовтневого району Миколаївської області, та в результаті раптово виниклого умислу на заподіяння смерті потерпілому, схопила з землі дерев`яну палицю, на кінці якої був прив`язаний ніж, та утримуючи її в руці, з силою нанесла 13 ударів вістрям ножа в область грудної клітини потерпілого зліва, де розташований життєво важливий орган - серце, спричинивши колото-різані поранення, від яких потерпілий впав на землю.

Після цього, обвинувачена, продовжуючи свій раптово виниклий умисел на заподіяння смерті потерпілому, утримуючи в руках дерев`яну палицю, на кінці якої був прив`язаний ніж, підійшла до потерпілого та з силою нанесла йому один удар в життєво важливий орган - шию, чим спричинила колото-різане поранення з пошкодженням яремної вени, тим самим заподіяла потерпілому тілесні ушкодження не сумісні з життям, що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_11 .

В подальшому, обвинувачена ОСОБА_6 залишила місце вчинення злочину та повернулась до «балагану», який належить ОСОБА_20 .

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_36 на підтримку апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 з мотивів, викладених у ній; представника потерпілої ОСОБА_8 , потерпілу ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_8 з підстав, викладених в ній; думку прокурора про залишення вироку суду без змін, а апеляційних скарг без задоволення; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку. В основу обвинувального вироку судом було покладено показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_20 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_37 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_38 , ОСОБА_17 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 ; письмові та речові докази, а саме: протокол огляду місця події від 06.06.2014р., висновок експерта № 493 від 12.07.2014р., протокол огляду місця події від 07.06.2014р., висновок експерта № 41 від 19.06.2014р., висновок експерта № 495 від 16.06.2014р., висновок експерта № 497 від 19.06.2014р., висновок експерта № 498 від 17.06.2014р., висновок експерта № 140 від 22.07.2014р., речовими доказами: запаховим слідом, вилученим в ході огляду місця події з дерев`яної палиці, на кінці якої прикріплено ніж зі слідами речовини бурого кольору, як об`єкт дослідження № 2671; паперовим пакунком зі зразками крові ОСОБА_11 ; паперовим пакунком зі зразками крові ОСОБА_6 ; дерев`яною палицею, на кінці якої прикріплено ніж, що знаходиться в полімерному пакеті з біркою № 140; гумовими капцями синього кольору (сейфпакет № НОМЕР_1 ); змив речовини бурого кольору з леза ножа, що є об`єктом дослідження № 2907.

В апеляційні скарзі захисник ОСОБА_5 посилається на те, що протокол огляду місця події від 06.06.2014р.(а.с. 64-83) викликає сумніви в своїй достовірності. Проте, дослідження даного доказу дає підстави вважати, що протокол було складено у відповідності до вимог КПК, до протоколу також приєднані план-схема та таблиця зображень. Даний протокол було складено в присутності двох понятих ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , судово-медичного експерта ОСОБА_39 , спеціаліста НДЕКЦ ОСОБА_41 .. Під час даної процесуальної дії було використано цифровий фотоапарат «Олімпус». В ході даної процесуальної дії було вилучено: сумку потерпілого, мобільний телефон, дерев`яну палку з ножем, виявлену біля трупу ОСОБА_11 , змив речовини темно-червоного кольору з леза ножа з палкою, запаховий слід з дерев`яної палки, змив з руля автомобіля «Нива».

Так само апелянт вказує про те, що докази, отримані з використанням речей, вилучених в процесі даного огляду - висновок експерта № 498 від 17 червня 2014 року та висновок експерта № 41 від 19 червня 2014 року є також недопустимими.

Проте, згідно з висновком судової одорологічної експертизи № 41 від 19.06.2014р. (а.с. 119-126), на експертизу були надані в упакованому вигляді: банка-сховище із запаховим слідом; паперовий пакунок із зразком крові ОСОБА_11 , паперовий пакунок із зразком крові ОСОБА_6 .. Апелянт ставить в своїй скарзі під сумнів відповідність вимогам закону процесу вилучення та запакування дерев`яної палиці з ножем, а також процес отримання запахового сліду з даної палиці. Однак, в даному висновку експертизи чітко та ретельно описані об`єкти, надані для дослідження. А саме вказано з приводу даного запахового сліду наступне: «На дослідження надана ємність висотою 10 см, виготовлена з прозорого безбарвного скла (банка-сховище) щільно закрита металевою емальованою кришкою червоного кольору. Горловина банки разом з кришкою обгорнута паперовою биркою, яка кріпиться до банки прозорою, полімерною, клейкою стрічкою. Рукописним способом барвником чорного кольору на лицьову сторону пакету нанесено текстовий напис, що пояснює вміст, який завірено підписами слідчого ( ОСОБА_42 ), двох понятих та спеціаліста (прізвища відсутні). В банці міститься згорток, виготовлений з фольги, в якому знаходиться два фрагмента матерії білого кольору (адсорбенти, на які вилучено запаховий слід з палиці, на яку було прикріплено ніж). Згідно висновку експертизи, запаховий слід, вилучений з палиці із закріпленим на кінці ножем, виявленої при огляді місця події за фактом вбивства ОСОБА_11 , містить запах людини, придатний для ідентифікації. Запах людини з палиці ідентичний запаховому зразку потерпілого ОСОБА_11 . Запах людини з палиці ідентичний запаховому зразку ОСОБА_6 ..

Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано покладено в основу обвинувального вироку висновок молекулярно-генетичної експертизи № 497 від 19.06.2014р. (а.с. 156-160). Експертом у висновку зазначено, що на експертизу надано наступні речі. Конверт з паперу білого кольору, сторони якого заклеєні. При відкритті конверту встановлено, що в ньому знаходиться фрагмент марлевої серветки, просочений речовиною бурого кольору. Упаковка не порушена та забезпечує зберігання об`єкта дослідження й запобігання несанкціонованому доступу до нього. Вміст упаковки відповідає переліку, наведеному в постанові про призначення судової експертизи. Крім того, на експертизу надано пакети з написом «Експертна служба», обмотані липкою стрічкою «скотч». До одного з пакетів в центральній частині нитками чорного кольору пришито паперову бирку з написом : «Об`єкт № 1 (дерев`яна палка з ножем)» (з підписами слідчого та понятих). Кінці ниток опечатані фрагментом паперу з відбитком круглої печатки «Для пакетів № 2* МВС України* Відділ внутрішніх справ* Жовтневого району* Миколаївської області*». Упаковка не порушена та забезпечує запобігання несанкціонованому доступу до об`єкта. При відкритті пакету шляхом поздовжнього надрізу з нього було вилучено дерев`яну палицю довжиною 129 см, до кінців якої дротом прикріплено ніж довжиною 31,5 см з нашаруванням речовини бурого кольору на лезі. Перелік об`єктів в повному обсязі відповідає тому, що вказано у постанові про призначення експертизи.

В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження визначені генетичні ознаки зразка крові потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .. На тампоні зі змивом та змиві з леза ножа, прикріпленого до палиці, виявлено кров людини та визначено її генетичні ознаки. Вони збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 .. На дерев`яній палиці (в середній третині), до якої прикріплено ніж, виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки, які збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 , і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 ..

Також, згідно з висновком судової молекулярно-генетичної експертизи № 498 від 17.06.2014р. (а.с. 164-173), на експертизу було надано 4 сейфпакети з тапками; штанами сірого кольору; шортами чорного кольору; з одягом (бюстгальтером, шортами, майкою, футболкою). Бокові сторони пакетів для речових доказів прямокутної форми білого кольору запаяні, верхні вільні клапани пакетів заклеєні. В середній частині пакету з лицьової сторони містяться графи наступного змісту: «УМВС_», «МРВ Жовтневого», «Фабула: вбивство ОСОБА_11 » «вилучено резинові тапки ОСОБА_6 », «слідчий: /підпис/»; «поняті: 1. /підпис/; 2: /підпис/», «спеціаліст: /підпис/»; «дата пакування: 07.06.14» та «ЖРЗПЗ № «__»__20_р», нанесені барвником чорного та синього кольору. Упаковка не порушена та забезпечує зберігання об`єктів дослідження й запобігання несанкціонованому доступу до нього. Вміст упаковки відповідає переліку, наведеному на упаковці та в постанові про призначення судової експертизи. В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на лівому та правому капцях, які належать ОСОБА_6 виявлено кров людини та визначено її генетичні ознаки. Генетичні ознаки слідів крові на капцях збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_11 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_6 ..

Тобто, аналіз багаточисельних експертних досліджень по даному провадженню дає підстави зробити висновок, що всі без винятку об`єкти досліджень були упаковані належним чином, сторонні особи були позбавлені можливості несанкціонованого доступу до даних об`єктів. До того ж, жоден з експертів не був позбавлений можливості на підставі п. 2 ч. 3 ст. 69 КПК України заявити клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи, що, як наслідок, спростовує доводи апелянта про недопустимість висновків експертів та вилучених речових доказів та неможливість покладення їх в основу обвинувального вироку суду.

А твердження захисника ОСОБА_5 про те, що палицю з ножем обвинувачена тримала в приміщенні райвідділу на прохання співробітника міліції, взагалі не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, і відображені виключно у власних поясненнях ОСОБА_6 ..

До того ж, апелянт стверджує, що протокол огляду місця події від 07 червня 2014 року є недопустимим доказом в зв`язку з тим, що огляд проведено з порушенням КПК України без ухвали слідчого судді.

Проте, згідно з ч.ч. 1-2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Так, протокол огляду місця події від 07.06.2014р. (а.с. 110-112) містить відомості про те, що даний огляд було проведено на підставі заяви власника житлового будинку - ОСОБА_15 та з її участю, в присутності двох понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , експерта НДЕКЦ ОСОБА_43 .. В ході огляду було виявлено, вилучено та поміщено до сейфпакетів з відповідною нумерацією: жіночу майку рожевого кольору; кофту жіночу тілесного кольору з рукавами сильного кольору; футболку блакитного кольору з малюнком; шорти жіночі чорного кольору з сірою смугою; шорти чорного кольору з трьома смугами білого кольору; жіночий бюстгальтер рожевого кольору; футболку сірого кольору з вставкою із надписом «Адідас»; жіночі бриджі сірого кольору; гумові шльопанці синього кольору.

В протоколі дійсно вказано, що під час огляду застосовано технічні засоби - фотоапарат «Кенон», і, як зазначено у вироку суду, фототаблиці до даного протоколу відсутні з технічних причин.

Тобто, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що даний протокол ОМП від 07.06.2014р. було складено у відповідності до ч. 1 ст. 233 КПК України, згідно з положеннями якої, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_11 № 493 від 12.07.2014р. (а.с. 89-92), смерть ОСОБА_11 наступила від гострої крововтрати, яка розвинулася в результаті проникаючого колото-різаного поранення шиї з повним перетином правої яремної вени. На трупі виявлено 14 поранень, які утворились прижиттєво; одночасно; в строк незадовго до настання смерті; від дії якогось гострого колючо-ріжучого знаряддя (предмета); до того ж п`ять з яких проникаючих, за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя. З цих п`яти поранень одне смертельне, інші дев`ять відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Смерть потерпілого могла настати як на місці виявлення тіла, так і в іншому місці. Ознак переміщення (волочіння) трупу на тілі не виявлено. Встановити послідовність нанесення тілесних ушкоджень не виявилося можливим та виключається утворення тілесних ушкоджень від впливу власної руки. Після отримання тілесних ушкоджень в області передньої поверхні шиї у вигляді колото-різаної рани, потерпілий міг деякий час вчиняти які-небудь активні дії в проміжок часу, який обчислювався декількома хвилинами. Даний висновок експертизи спростовує доводи апелянта про те, що ушкодження могли бути завдані потерпілому різними предметами, з різною силою чи різними особами. Крім того, не заслуговують на увагу його доводи про те, що неможливість встановлення послідовності нанесення тілесних ушкоджень потерпілому експертом суперечить обвинуваченню, сформульованому в судовому рішенні. Так, в даному висновку експерта чітко вказано, що всі поранення було нанесено одночасно, прижиттєво, незадовго до настання смерті потерпілого, а смертельним виявилося тільки одне поранення, інші ж не перебували в причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Крім того, висновком судово-медичної експертизи № 140 від 22.07.2014р. (а.с. 200-204), встановлено, що всі колено-різані ушкодження на тілі потерпілого ОСОБА_11 утворилися від дії колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа, який має вістря, лезо та обух. Можливість спричинення всіх колено-різаних ушкоджень від дії клинка наданого на експертизу ножа (дерев`яна палка з ножем), не виключена.

Також, апелянт послався на те, що 15.01.2015 року ним було заявлене клопотання про виклик та допит судово-медичного експерта ОСОБА_13 для роз`яснення висновку, однак судом в задоволенні клопотання безпідставно відмовлено. Дану відмову в задоволенні клопотання апелянт розцінив як відмову суда досліджувати обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого рішення. Проте, згідно з робочою копією фонограми судового засідання Жовтневого райсуду Миколаївської області від 15.01.2015р. та журналом судового засідання (а.с. 265), клопотання захисника ОСОБА_5 було розглянуто у відповідності до вимог ст. 350 КПК України, була заслухана думка інших учасників судового провадження, і, порадившись на місці, колегія суддів прийшла до висновку про необґрунтованість доводів захисника ОСОБА_5 , який не навів конкретного переліку питань, які, на його думку, потребують окремого роз`яснення. Своє рішення колегія суддів вмотивувала також тим, що даний висновок СМЕ № 493 від 12.07.2014р. був досліджений в судовому засіданні, при цьому жодних зауважень до його змісту від учасників провадження не надійшло.

Крім того, апеляційна скарга захисника ОСОБА_5 містить доводи про те, що у вироку суду не зазначено мотиву вчинення ОСОБА_6 вбивства, що, на думку апелянта, породжує сумніви у правильності кваліфікації її дій. Стверджує, що посилання суду на пояснення ОСОБА_6 , які вона давала в ході проведення досудового розслідування (пояснення з її слів, викладені у висновку судово-медичної експертизи від 10 червня 2014 року № 782) є незаконними згідно вимог КПК України.

Проте, зі змісту положень ч. 4 ст. 95 КПК України вбачається, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Проте, в даному висновку СМЕ (а.с. 97), відображені дані про результати огляду та особистого опитування обвинуваченої ОСОБА_6 експертом. Зі слів ОСОБА_6 експертом у висновку зазначено, що 05 червня вранці чоловік на ім`я ОСОБА_44 домагався її, вона заколола чоловіка дерев`яною палкою з ножем у полі біля с. Новоселівка. Скарг не мала. Освідувана була роздягнена та оглянута. Об`єктивно, яких-небудь тілесних ушкоджень не виявлено. Даний висновок СМЕ відповідає вимогам ст.ст. 101-102 КПК України, і з врахуванням положень ст. 89 КПК України, даний доказ не було визнано, в передбаченому законом порядку, недопустимим.

Не заслуговують на увагу, до того ж, доводи апелянта ОСОБА_5 з приводу того, що показаннями жодного зі свідків не підтверджено факт вчинення даного кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 .. Проте, це твердження спростовується сукупністю зібраних по справі доказів, оскільки обвинувальний вирок ґрунтується не виключно на показаннях потерпілої та свідків, а також на письмових матеріалах справи, речових доказах.

Доводи захисника, викладені ним в доповненнях до апеляційної скарги з приводу порушення суддею ОСОБА_45 таємниці нарадчої кімнати спростовуються наступним. Під час апеляційного розгляду, прокурором було проведено перевірку з даного приводу, в результаті якої встановлено, що за час перебування в нарадчій кімнаті суддею ОСОБА_45 не виносилося ніяких процесуальних рішень, не складалося ніяких процесуальних документів. 19.01.2015р. по поверненню з нарадчої кімнати та після оголошення вироку, ним були винесені ухвали про відкриття провадження у нових цивільних справах (№ 477/28/15-ц, 477/33/15-ц, 477/2880/14-ц), в яких помилково помічником при складанні проектів цих ухвал була зазначена дата 16 січня 2015 року. На підтвердження цього, судом надані: витяги з Журналу передачі справ, згідно з яким вказані справи були передані судді тільки 19.01.2015р., Журналу здачі справ, за яким 16 січня 2015 року всі справи, розгляд яких був призначений на цей день, були відкладені у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті; інформація з Єдиного реєстру судових рішень, згідно з якою, вказані ухвали були внесені до Реєстру тільки 20 та 21 січня 2015 року. Крім того, ухвалами від 10 квітня 2015 року, суддею ОСОБА_45 було виправлено описки в ухвалах про відкриття провадження в цивільних справах № 477/28/15-ц, 477/33/15-ц, 477/2880/14-ц. Тобто, сукупність наведених доказів свідчить про те, що суддею ОСОБА_45 не було порушено таємницю нарадчої кімнати, тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 зазначила, що призначене ОСОБА_6 покарання є занадто м`яким, з посиланням на те, що остання не визнала вину, не розкаялася у вчиненому, не відшкодувала завдану шкоду.

Проте, призначаючи ОСОБА_6 покарання, судом першої інстанції враховано: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; дані про особу обвинуваченої, її молодий вік, раніше не судима, відсутність негативних характеристик з місця проживання, відсутність утриманців; відсутність обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Крім того, ОСОБА_8 послалася на те, що судом першої інстанції невірно вирішено питання заявленого цивільного позову, просила задовольнити його в повному обсязі 10 000 грн. матеріальної шкоди та 150 000 грн. моральної шкоди, з врахуванням того, що потерпіла залишилася самотньою жінкою, втратила чоловіка.

Доводи ОСОБА_8 з приводу того, що 01.12.2014р. за клопотанням прокурора до матеріалів справи було приєднано рахунок-замовлення з бюро ритуальних послуг на суму 2974 грн. не знайшло свого підтвердження в матеріалах справи, а згідно з робочою копією фонограми судового засідання від 01.12.2014р. та журналом судового засідання (а.с. 247), дане клопотання прокурором в частині приєднання саме рахунку-замовлення взагалі не заявлялося. В іншій частині, сама апелянт не заперечує, що кошти були витрачені потерпілою на придбання одежі для померлого та продуктів для поминального обіду на ринку, і документально підтвердити ці витрати потерпіла не може. Тобто, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в задоволенні цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди.

З приводу ж визначеного судом першої інстанції розміру моральної шкоди 50 000 грн., то цей розмір дійсно відповідає рівню пережитих потерпілою моральних страждань. А в апеляційній скарзі ОСОБА_8 не обґрунтувала свої доводи про необхідність збільшення розміру моральної шкоди, пославшись лише на те, що зі смертю ОСОБА_11 , його дружина залишилася самотньою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни або скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 січня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3