Ухвала

Іменем України

17 липня 2007
року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Романова О.В.,

суддів: Ляшука
В.В., Залішука М. С. ,

з участю
прокурора: Глазунова СВ.,

засудженого: ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
представника цивільного позивача ОСОБА_2 в інтересах національної акціонерної
страхової компанії „Оранта" (далі по тексту HACK
"Оранта") на вирок Житомирського районного суду Житомирської області
від 14 травня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, жителя м. АДРЕСА_1, не працюючого, не судимого,
-

засуджено
за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На
підставі ст. ст.
75, 76 КК України ОСОБА_1
звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим
строком на 2 роки і зобов'язано повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання,
періодично з'являтися до вказаних органів для реєстрації.

Стягнуто
з ОСОБА_1 на користь ГФУ ЖОДА для відшкодування матеріальної шкоди 5293 грн. 52
коп., на користь ЦМЛ № 2 м. Житомира для відшкодування матеріальної шкоди
105 грн. 48 коп., на користь ЖОДЛ для
відшкодування матеріальної шкоди 1245 грн. 12 коп., на користь потерпілої ОСОБА_3 для
відшкодування матеріальної шкоди 36384 грн. та 15000 грн. моральної шкоди.

Справа
№11-497 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Чернявський М. В.

Категорія ст. 286 ч.2 КК Судця-доповідач Заліщук М. С.

Відмовлено
в задоволенні позову, заявленому HACK
"Оранта" про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 іОСОБА_4.
на її користь матеріальної шкоди в сумі 46140 грн. 48 коп. на відшкодування
заподіяних збитків, як заявлений
неналежним позивачем по справі.

Запобіжний
захід ОСОБА_1. залишено попередній - підписку про невиїзд.

Як
визнав суд, 5 березня 2006 року, о 10 год.
45 хв. на 26 км. автодороги Житомир-Чернівці, що неподалік с. Буки Житомирського
району Житомирської області, ОСОБА_1
керуючи за дозволом власникаОСОБА_4. автомобілем "Chevrolet-Evanda" д.н. НОМЕР_1, рухався зі швидкістю 60 км/год в напрямку
смт. Чуднів.

В
порушення вимог п. 14.2 "в" ПДР України, здійснюючи обгін попутного автомобіля, ОСОБА_1,
виїхав на смугу зустрічного руху,
де зіткнувся з автомобілем ГАЗ-2752 д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5

Внаслідок
зіткнення автомобілів, малолітній
ОСОБА_6, який знаходився, як пасажир в салоні автомобіля "Chevrolet-Evanda", отримав тілесні ушкодження від яких помер на
місці ДТП. Пасажирка автомобіля ГАЗ-2752 ОСОБА_3 внаслідок цього зіткнення
автомобілів отримала тяжкі тілесні ушкодження,
а інші пасажири, які знаходилися
в даному автомобілі, зокрема, ОСОБА_7.,
ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В
апеляції представник цивільного відповідача ОСОБА_2 ставить питання про
скасування вироку в частині невірного та не обґрунтованого визнання судом HACK „Оранта"
неналежним цивільним позивачем по справі та відмові в задоволені заявленого
позову. Посилається на те, що власником
автомобіля є концерн „Оранта", який
його передав в оренду HACK „Оранта". Суд не взяв до уваги, що згідно договору, орендар,
в разі пошкодження автомобіля,
повинен сплатити орендодавцю компенсацію завданої шкоди, в наслідок чого HACK "Оранта"
мала повне право заявити по справі цивільний позов, а тому є належним позивачем. Просить вирок суду в зазначеній частині
скасувати та задовольнити позов HACK "Оранта"
в повному обсязі.

Заслухавши
доповідь судді, міркування прокурора
щодо залишення вироку без змін,
засудженого, який заперечив щодо
задоволення апеляції та заявив клопотання про звільнення його від призначеного
покарання на підставі Закону України „Про амністію", перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що подана апеляція не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені злочину, за яким його засуджено, ґрунтуються на перевірених доказах, ніким із можливих апелянтів не оскаржуються і
є правильними.

Вирішуючи
питання по заявленому HACK „Оранта" цивільному позову, встановивши,
що власником автомобіля ГАЗ-2752 д.н. НОМЕР_2 є „Орендодавець, , - концерн „Оранта", який,
за умовами договору №18/11 (2-1-07/236-04) оперативної оренди
автомобілів від 18 листопада 2004 року,
а також додаткової угоди № 22-10/05 про внесення змін та доповнень до
зазначеного договору, не делегував
„Орендарю" - HACK „Оранта" свої права щодо звернення до суду для
захисту прав у разі пошкодження вказаного автомобіля, суд вірно керувався вимогами ст.
ст. 386, 1166 ЦК
України та обґрунтовано визнав HACK „Оранта"
неналежним позивачем у даній справі.

Згідно ст.
386 ЦК України
саме власник, права якого були
порушені, в даному випадку концерн
„Оранта", мав право звернутися з
позовом до суду про відшкодування завданої йому шкоди.

Колегія
суддів вважає, що суд, вирішуючи питання по заявленому HACK
„Оранта" цивільному позову,
вірно керувався вимогами закону і при постановлені вироку це питання
вирішив правильно, умотивувавши належним
чином прийняте рішення, а тому, посилання апелянта на те, що суд порушив вимоги ст.
369 КПК України, визнає
необгрунтованими.

За наведених
обставин, підстав, для зміни прийнятого судом рішення, судова колегія не знаходить.

Оскільки
ОСОБА_1 засуджений за злочин вчинений з необережності, за який законом передбачено покарання до
десяти років позбавлення волі, має на
утриманні неповнолітню дитину - доньку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження
(а.с. 50), просить застосувати до нього
амністію, колегія суддів вважає, що він підлягає звільненню від призначеного
судом покарання на підставі п. „б"
ст. 1 Закону України „Про
амністію" від 19 квітня 2007 року.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
представника цивільного позивача ОСОБА_2
в інтересах HACK "Оранта" залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду
Житомирської області від 14 травня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_1 - без
зміни.

Звільнити ОСОБА_1 від основного покарання,
призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області
від 14 травня 2007 року, на підставі п.
„б" ст. 1 Закону України „Про амністію" від 19
квітня 2007 року.