Справа №784/4905/13 18.11.2013 18.11.2013 18.11.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/350/2013
Головуючий суду І інстанції
Категорія: ч. 1 ст. 396,
суддя Полішко В.В.
п.п. 1,7,12 ч. 2 ст. 115 КК України
Доповідач апеляційної інстанції
Чебанова-Губарєва Н.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2013 року
м. Миколаїв

Суддя судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Миколаївської області
Чебанова-Губарєва Н.В., розглянувши
апеляційну скаргу обвинуваченого
ОСОБА_2 на ухвалу колегії суддів
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 31 жовтня 2013
року, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_2
продовжено запобіжний захід у вигляді
тримання під вартою строком до 04.01.2014 р.

в с т а н о в и л а :

В провадженні Жовтневого районного
суду Миколаївської області
знаходиться кримінальне провадження
відносно обвинуваченої у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України
ОСОБА_3, обвинувачених у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого п. п. 1, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК
України ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_5

До обвинувачених застосовані
запобіжні заходи: до - ОСОБА_4, ОСОБА_2 та
ОСОБА_5 - тримання під вартою, до ОСОБА_3 -
домашній арешт.

Оскільки строк запобіжного заходу -
тримання під вартою ОСОБА_2
завершувався 04.11.2013 р., колегією суддів
31.10.2013 р. під час судового розгляду
вирішено клопотання сторони
обвинувачення щодо його продовження до
04.01.2014 р.

В апеляційній скарзі обвинувачений
ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати
та обрати відносно нього більш м'який
запобіжний захід у виді домашнього
арешту. В обґрунтування своїх вимог
посилається на відсутність в
матеріалах справи відомостей про
ухилення його від слідства і суду або
від виконання процесуальних рішень та
доведеності наявних ризиків,
передбачених ст. 177 КПК України. Вказує
на те, що суд не взяв до уваги того, що
він раніше не судимий, має постійне
місце проживання, постійне місце
роботи, на утриманні має матір
пенсіонерку, яка страждає на ряд
хронічних захворювань, за місцем
проживання та реєстрації
характеризується позитивно.

На думку апелянта, прокурором
безпідставно та необґрунтовано
вказано на ризики, передбачені ст. 177
КПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 392 КПК України, в
апеляційному порядку можуть бути
оскаржені судові рішення, які були
ухвалені судами першої інстанції і не
набрали законної сили, а саме: вироки,
крім випадків, передбачених ст. 394 цього
Кодексу; ухвали про застосування чи
відмову у застосуванні примусових
заходів медичного або виховного
характеру та інші ухвали у випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час
судового розгляду суд, за клопотанням
сторони обвинувачення або захисту, має
право своєю ухвалою змінити, скасувати
або обрати запобіжний захід щодо
обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно
від наявності клопотань, суд
зобов'язаний розглянути питання
доцільності продовження тримання
обвинуваченого під вартою до спливу
двомісячного строку з дня надходження
до суду обвинувального акта,
клопотання про застосування
примусових заходів медичного або
виховного характеру чи з дня
застосування судом до обвинуваченого
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою. За наслідками розгляду
питання суд своєю вмотивованою ухвалою
скасовує, змінює запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою або
продовжує його дію на строк, що не може
перевищувати двох місяців. Копія
ухвали вручається обвинуваченому,
прокурору та направляється
уповноваженій службовій особі місця
ув'язнення.

До спливу продовженого строку суд
зобов'язаний повторно розглянути
питання доцільності продовження
тримання обвинуваченого під вартою,
якщо судове провадження не було
завершене до його спливу.

Апеляційне оскарження такої ухвали
зазначеною статтею КПК України не
передбачено.

Обвинуваченим ОСОБА_2 оскаржена ухвала
про продовження строку тримання під
вартою, яка постановлена під час
судового розгляду кримінального
провадження в суді першої інстанції
відповідно до вимог ст. 331 КПК України,
до ухвалення судового рішення,
передбаченого ч. 1 ст. 392 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 392 КПК
України, ухвали, постановлені під час
судового провадження у суді першої
інстанції до ухвалення судових рішень,
передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України,
окремому оскарженню не підлягають,
крім випадків, визначених цим кодексом.
Заперечення проти таких ухвал можуть
бути включені до апеляційної скарги на
судове рішення, передбачені ч. 1 ст. 392
КПК України.

Норми КПК України не містять й інших
випадків, які б передбачали можливість
оскарження ухвали про обрання
запобіжного заходу, постановленої під
час судового розгляду кримінального
провадження.

Отже, виходячи з викладеного, у
відкритті провадження за апеляційною
скаргою обвинуваченого ОСОБА_2 на
ухвалу колегії суддів Жовтневого
районного суду Миколаївської області
від 31 жовтня 2013 року, якою щодо
обвинуваченого ОСОБА_2 продовжено
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою, слід відмовити на підставі
ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки вона
подана на судове рішення, яке не
підлягає оскарженню в апеляційному
порядку.

Керуючись ч. 4, ч 5, ч. 6 ст. 399, ст. 418 КПК
України,

п о с т а н о в и л а :

Відмовити у відкритті провадження за
апеляційною скаргою обвинуваченого
ОСОБА_2 на ухвалу колегії суддів
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 31 жовтня 2013
року про продовження щодо нього строку
тримання під вартою до 04 січня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її постановлення, може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня її
постановлення, обвинуваченим, який
тримається під вартою - з дня вручення
йому копії судового рішення.

Копію даної ухвали невідкладно
надіслати обвинуваченому ОСОБА_2 разом
з його апеляційною скаргою.

Суддя судової палати у кримінальних

справах апеляційного суду

Миколаївської області
Чебанова-Губарєва Н.В.