Справа № 1-кп/760/72/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Чернігова, громадянки України, з середньою освітою, вдови, маючої малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючої неофіційно продавцем квітів, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимої,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_4 , будучи повідомленою 13.10.2014 року Оболонським РУГУ МВС України в м. Києві про підозру за ч. 2 ст. 185 КК України, 15.11.2014 року, приблизно о 14 год., знаходячись в приміщенні магазину № 2 ДП «Адідас Україна», що по вул. Борщагівській, 173/187 у м. Києві, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, з вітрини повторно таємно викрала жіночі кросівки чорного кольору, вартістю 1 436 грн. без ПДВ, з ПДВ 1 795 грн., які належать ДП «Адідас Україна». Після чого, ОСОБА_4 , поклавши викрадене до своєї сумки, пройшовши касову зону, направилась до виходу з магазину, проте не довела свій умисел до кінця з причин, що не залежали від її волі, оскільки при виході з магазину була затримана охороною, викрадене майно у неї було вилучено.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала повністю, щиро розкаялась і показала, що 15.11.2014 року вона зайшла до магазину «Адідас», що по вул. Борщагівській у м. Києві, де побачила кросівки, вартістю приблизно 1700 грн., які їй сподобались. Оскільки грошей у неї не було, вона вирішила вкрасти кросівки. Взявши кросівки з вітрини, вона, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, поклала кросівки до сумки, після чого, пройшла каси, не розрахувавшись за кросівки, і направилась до виходу з магазину, проте, у вертикальних стійках при виході спрацював сигнал, і вона була затримана охороною. Викрадені кросівки у неї були вилучені.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким із сторін не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченої і дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинувачену.

У відповідності до п. 3 Постанови № 7 Пленуму ВС України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» від 04.06.2010 року за змістом ст. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення однією і тією ж особою двох чи більше злочинів, якщо вони передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК. При цьому для повторності не має значення, чи було особу засуджено за раніше вчинений злочин.

Таким чином, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від її волі.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, посередньо характеризується за місцем реєстрації, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, працює, хоча і неофіційно.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Таким чином, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, яке вважає необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 79 КК України.

Питання з речовими доказами у провадженні суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

За викладеним, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази у провадженні жіночі кросівки залишити у власності ДП «Адідас Україна».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: