Справа № 333/3838/15-к
Провадження № 1-кп/333/412/15

УХВАЛА

Іменем України
05 червня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0002201 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, освіта середня, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання обвинуваченою ОСОБА_4 обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, яке проводити у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, за участю обвинуваченої, представника потерпілої та прокурора, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення судового розгляду кримінального провадження.

Представник потерпілого ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлений своєчасно та належним чином, жодних заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо останній не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, ч. 1 ст. 91 КПК України регламентовано, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до положень п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії» №9783/82, п.79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52).

Обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому можливість зміни обвинувачення прокурором під час судового розгляду справи, коли суд звертає увагу на неконкретність обвинувачення на підготовчому судовому засіданні, а прокурор має можливість у стислі терміни усунути вказані порушення, фактично призводить до порушення як права обвинуваченого особи на захист, передбачене ст. 20 КПК України через неконкретність обвинувачення, так і на порушення розумних строків судового розгляду кримінального провадження відповідно до вимог ч.ч. 4,5 ст. 28 КПК України та в кінцевому результаті призводить по порушень вимог ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифіковану Законом України № 475/97- ВР від 17.07.1997 року.
Формулюючи обвинувачення в обвинувальному акті за ч. 1 ст. 190 КК України органом досудового розслідування не розкрито повні відомості про місце вчинення злочину інкримінованого обвинуваченій, тобто не зазначено місце заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 , що утворює об`єктивну сторону інкримінованого їй злочину. Поряд із цим, слідчий в обвинувальному акті обмежився лише формальним викладом обставин вчинення кримінального правопорушення, зазначивши «…в результаті чого отримала у якості державної допомоги за дитиною до досягнення нею трирічного віку грошові кошти у сумі 725,76 гривень, в період часу з 05.06.2013 року по 17.06.2013 року, з 21.08.2013 року по 09.12.2013 року і з 01.03.2013 року по 30.06.2014 рік, тобто шляхом обману, заволоділа бюджетними коштами на вищезазначену суму», при цьому не зазначивши конкретних дат, розміру грошових коштів та спосіб, у який ОСОБА_4 заволоділа бюджетними коштами.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта обов`язково додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є невід`ємною частиною обвинувального акту.
Згідно зі ст. 109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використані в розслідуванні джерела доказів, а тому в ньому обов`язково повинні міститися: в хронологічному порядку дані про кожну процесуальну дію, проведену під час досудового розслідування її номер, найменування та час проведення (дата і часовий відрізок), зокрема, повідомлення про внесення відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, до Єдиного реєстру досудових розслідувань і початок досудового розслідування (ст. 214 КПК України), помітка про ознайомлення сторони захисту, потерпілого з матеріалами досудового розслідування до його завершення, інформація про кожну проведену слідчу (розшукову) дію, дані про факт відкриття матеріалів кожною стороною протилежній стороні по закінченні досудового розслідування та письмового підтвердження факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів.
Реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст. 109 КПК України.
Так, обвинуваченою по зазначеному кримінальному провадженню є ОСОБА_4 , однак з реєстру вбачається, що пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного вручена ОСОБА_7 , крім того, саме ОСОБА_7 , а не ОСОБА_4 , надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Також у судовому засіданні обвинувачена суду пояснила, що не пам`ятає. щоб її роз`яснювалися її права та обов`язки на досудовому розслідуванні.
Крім того, в реєстрі не вказані прізвище, ім`я та по батькові, а також посада особи, яка проводила допит підозрюваного, представника потерпілого та свідків.
Статтею 291 КПК України встановлено, що надання суду інших документів, ніж тих, що зазначені в ч. 4 цієї статті, до початку судового розгляду забороняється, тому суд позбавлений можливості ознайомитися зі справою до судового розгляду. Надання ж до суду реєстру матеріалів досудового розслідування, в якому вичерпно викладені всі процесуальні дії і процесуальні рішення, надає можливість судді усвідомити обсяг доказів, зробити певне уявлення у справі та спланувати час її розгляду з урахуванням вимог безперервності судового розгляду, встановлених ст. 322 КПК України.

При наявності таких порушень, суд не має можливості призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, а тому вважає за необхідне повернути його прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-316 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження №0002201 від 29.05.2015 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, прокурору прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя ОСОБА_3 для його належного складання згідно вимог чинного кримінального процесуального законодавства протягом розумного строку та усунення вказаних в ухвалі виявлених судом недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Запорізькій області шляхом подання апеляційної скарги через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1