Провадження № 1-кс/592/3485/14

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2014 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю старшого прокурора прокуратури м.Суми ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , старшого слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, звільнений з місць позбавлення волі 17.06.2014 року. Вирок суду від 04.11.2014 року відносно ОСОБА_6 не набрав законної сили.
за матеріалами досудового розслідування, внесенного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006206 від 07.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу СМВ УМВС України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006206 від 07.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2014 року у період часу з 07:30год. до 18:35год. ОСОБА_6 шляхом віджиму пластикового вікна проник до будинку АДРЕСА_2 , де діючи таємно, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_7 матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_6 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , чим заподіяв майнову шкоду на заявлену суму 7000грн.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, тобто знову став на протиправний шлях та вчинив новий умисний тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років, що вказує на те, що він схильний до скоєння нових злочинів та може в подальшому вчиняти кримінальні правопорушення. Крім цього є підстави вважати, що з метою уникнення відповідальності за скоєне діяння може переховуватися від органів досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини по справі. Враховуючи викладене, з метою забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, і в тому числі вироку суду, спробам будь якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.
В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали заявлене клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою, пояснивши, що він має місце проживання, не порушував обраний відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні, обшук в житлі проведений з порушенням норм КПК України. Захисник вважає, що слідчий, прокурор не довели наявність ризиків, достатніх для обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав:
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 частина 2 ст.183 КПК України)).
12.11.2014 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 с.185 КК України.
13.11.2014 року ОСОБА_6 було повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, що обґрунтовано підтверджено в судовому засіданні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.
Слідчий суддя визнає доводи слідчого, прокурора недостатніми для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою, не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганням ризикам, зазначеним у клопотанні.
За вироком суду від 04.11.2014 року ОСОБА_6 не обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою. Належних доказів порушення ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який обирався за іншим кримінальним провадженням, слідчим не надано.
Судом оцінено репутацію підозрюваного, який має постійне місце проживання. Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Вважаю за доцільне застосувати домашній арешт з метою запобігання встановленим ризикам і заборонити ОСОБА_6 залишати місце постійного проживання - за адресою: АДРЕСА_1 з 11 год. ранку до 08год. ранку наступного дня.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України слідчий суддя, -
ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з дня винесення ухвали по 09 січня 2015 року включно, заборонивши йому залишати місце постійного проживання - за адресою: АДРЕСА_1 з 11 год. ранку до 08год. ранку наступного дня.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:1) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, навчання; 2) прибувати за кожною вимогою на визначений час до СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області, прокуратури м.Суми, суду; 3) утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками; 4)носити електронний засіб контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для негайного виконання СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області і негайної постановки на облік підозрюваного ОСОБА_6 про що необхідно повідомити слідчого, прокурора.
Виконання ухвали слідчого судді покласти на старшого прокурора прокуратури м.Суми ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1