Справа № 1418/1541/12
Провадж.№ 1/481/45/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.03.2013 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді: Васильченко Н.О.,

за участю секретаря : Кічігіна Д.А.,

прокурора: Коніщука М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженка с. Ганівка Новобузького
району Миколаївської області,
українка, громадянка України, освіта
середньо - технічна, пенсіонерка, не
судима, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1,

в скоєні злочину передбаченого ст.
185 ч. 1 КК України -

ВСТАНОВИВ:

09.07.2012 року близько 13 години 00 хвилин,
ОСОБА_1, вирішила піти провідати свою
знайому гр. ОСОБА_2, яка проживає в
АДРЕСА_2. Зайшовши через хвіртку до її
двору, гр. ОСОБА_1 помітила на подвір'ї
стадо індокачок, при цьому в неї
раптово виник умисел про викрадення
індокачура та індокачки для подальшого
розведення у своєму господарстві. В
подальшому, виконуючи свій злочинний
намір, гр. ОСОБА_1, взявши білий
поліетиленовий мішок, який знаходився
на території домоволодіння гр. ОСОБА_2,
таємно викрала індокачку та
індокачура, помістила їх у мішок та
впевнившись у відсутності сторонніх
осіб, вирушила до свого домоволодіння,
яке розташоване в АДРЕСА_2. Прибувши
додому помістила даних качок до сараю.
Даною крадіжкою гр. ОСОБА_2 завдані
матеріальні збитки на суму 120грн., які
відшкодовані в повному обсязі.

В судовому засіданні підсудна
провину визнала, щиро сердечно
розкаялася, повністю підтвердила
викладене в обвинувальному висновку.
Просила суд строго її не карати.

Враховуючи, що підсудна свою вину
визнала повністю, суд з урахуванням
думки учасників судового розгляду в
порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи
та розміру цивільного позову, які ніким
не оспорюються, обмежившись
показаннями підсудної і
характеризуючими даними її
особистості.

По справі цивільний позов не
заявлений.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_1 по ст. 185 ч. 1 КК
України доказана і її дії, тобто таємне
викрадення чужого майна (крадіжка) -
кваліфіковані правильно.

При визначені виду та міри
покарання підсудній ОСОБА_1 суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують підсудну. Суд вважає, що
скоєний підсудною злочин відноситься
до категорії середньої тяжкості.

Підсудна по місцю проживання
характеризується посередньо.

Обставинами, що пом'якшують
підсудній покарання є щире каяття у
скоєному, відшкодування завданого
збитку та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудній судом не встановлено.

Враховуючи особу підсудної,
обставини, при яких нею було скоєно
злочин, суд приходить до висновку, що її
виправлення і перевиховання можливе
без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєні
злочину, передбаченому ст. 185 ч. 1 КК
України і призначити покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 1
рік.

На підставі ст. 75 КК України
звільнити засуджену ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробування
строком на 1 рік.

На підставі п. п. 2, 3 ст. 76 КК
України зобов'язати засуджену ОСОБА_1
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально - виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально -
виконавчої системи про зміну місця
проживання.

На вирок може бути подана
апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення до апеляційного суду
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О.
Васильченко