пр. № 1-кп/759/551/15
ун. № 759/8825/15-к
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

11 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003468 від 10 квітня 2015 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився в м. Києві, українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 25 червня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до громадським робіт на строк 120 годин, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

відносно якого в ході досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

До Святошинського районного суду м. Києва 04 червня 2015 року, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003468 від 10 квітня 2015 року, з додатками стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Суд, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками, заслухавши думку прокурора, який вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотань для прийняття судом рішень, передбачених пп. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не заявляв, думку обвинуваченого, який підтримав думку прокурора, приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу. Зокрема, обвинувальний акт повинен містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення. Згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і має відповідати вимогам щодо змісту та форми, визначеним в законі.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Дослідивши наданий прокурором обвинувальний акт, суд виявив невідповідність вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає невідповідність обвинувального акта вимогам закону щодо його змісту.

Суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 389 КК України виражається лише у прямому умислі та спеціальній меті ухилитися від відбування покарання. Вчинення особою тих чи інших дій, які фактично призводять до ухилення від покарання, однак при відсутності такої мети, вчинене не може бути кваліфіковане за ст. 389 КК України.

Виклад в обвинувальному акті фактичних обставин, пред`явленого ОСОБА_3 органом досудового розслідування обвинувачення, які прокурор вважає встановленими, не містить відомостей щодо мети вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яка відповідно до вимог ст. 91 КПК України підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд визначити межі судового розгляду стосовного обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на п. 13 ч. 1 ст. 3 та ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді.

Завданням кримінального провадження є зокрема охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час формулювання обвинувачення.

Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце, мотиви, мету та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Дані положення випливають і з п. (а) ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Неконкретність обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, порушує право обвинуваченого ОСОБА_3 на захист, оскільки обвинувачений має право знати обсяг обвинувачення та фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується.

За таких обставин, обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору для усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 291, 314, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в: .

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003468 від 10 квітня 2015 року, з додатками, стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: