справа 1-195/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2007 року

Рівненський районний суд
Рівненської області

в особі головуючої судді Кушнір
Н.В.

при секретарі Хрусюк
Л.О.

з участю прокурора Ідрісова
P.M.

потерпілого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,
громадянина України, з
ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, розлученого,
на утриманні одна неповнолітня дитина,
проживаючого поІНФОРМАЦІЯ_4,
раніше судимого

13 вересня 2006 року Рівненським районним судом
Рівненської області за ч.1 ст. 164 КК
України до обмеження волі строком на один рік із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на один
рік, ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 164 КК України,

встановив:

ОСОБА_2, будучи
судимим 13 вересня 2006 року Рівненським районним судом Рівненської області за
ч.1 ст. 164 КК України до обмеження волі
строком на один рік із застосуванням ст.
75 КК України з іспитовим строком на один рік,
під час відбуття покарання на шлях виправлення та перевиховання не
став, злісно ухиляється від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини / аліментів /.

Так, згідно
рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 06 жовтня 2004 року
ОСОБА_2 зобов"язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 27 серпня 2004
року і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2, працюючи
в ІНФОРМАЦІЯ_6 на посаді ІНФОРМАЦІЯ_7 з 1.10.2006 року по 17.10.2006 року, злісно ухилився від сплати аліментів. Після
звільнення з останього місця роботи,
будучи здоровим та працездатним,
не працевлаштовувався,
продовжував не надавати допомоги та коштів на утримання дитини, при цьому неодноразово попереджувався про
кримінальну відповідальність за даний злочин.

З вересня 2006 року по квітень 2007 року ОСОБА_2
заборгував ОСОБА_1 кошти по виплаті аліментів на утримання його сина ОСОБА_4 в
розмірі 2 021, 24 грн. та не погасив попередню заборгованість.

Підсудний в судовому
засіданні свою вину у скоєному визнав повністю і підтвердив встановлені судом
обставини. Показав, що згідно рішення
Рівненського міського суду його було зобов'язано сплачувати аліменти на
утримання сина ОСОБА_4 до його повноліття. Так як він.не сплачував
аліменти, то 13 вересня 2006 року
Рівненським районним судом був засуджений. Після свого засудження він коштів по
заборгованості аліментів не виплачував і допомоги для сина не надавав, в результаті чого знову зросла
заборгованість. Вихованням та утриманням його сина ОСОБА_4 займається дід
дитини ОСОБА_1, оскільки його мати
померла, він участі не приймає, на даний час працює неофіційно.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає,
що вина підсудного у скоєному повністю доведена.

У зв'язку з тим,
що учасники судового розгляду не оспорюють фактичні обставини
справи, суд вважає за можливе визнати
дослідження доказів щодо цих обставин недоцільним. При цьому дані факти вважаються дослідженими
та встановленими в судовому засіданні,
оскільки сторони вважають, що
фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, які не потребують дослідження у ході судового
розгляду справи. При цьому суд переконався у тому, що підсудний правильно розуміє зміст всіх
обставин справи, які б підлягали б
доказуванню і ним не заперечуються та сумнівів у добровільності та істинності
його позиції немає. Підсудному роз"я'снено, що він при відмові від дослідження доказів
щодо фактичних обставин справи буде позбавлений можливості оспорювати їх в
апеляційному порядку. Усвідомивши це,
підсудний настояв на істинності своєї позиції у визнанні вини і
викладених обставинах справи.

Крім визнання підсудним своєї вини, його вина у скоєному підтверджується
зібраними по справі доказами,
дослідженими судом, зокрема:
вироком суду / а.с. 9-11 /, свідоцтвами
про розірвання шлюбу / а.с. 23 /, про
народження дитини / а.с. 24 /, довідкою
про смерть / а.с. 25 /, рішенням суду /
а.с. 27 /, довідкою відділу державної
виконавчої служби / а.с. 35 /,
протоколами допиту свідка - працівника Державної виконавчої служби в
Рівненському районі ОСОБА_5 / а.с. 43 /,
копією трудової книжки / а.с. 48 /,

Потерпілий ОСОБА_1 показав, що його донька ОСОБА_3 в ІНФОРМАЦІЯ_8 році одружилася з підсудним, мають сина ОСОБА_4, опікуном якого він є після смерті доньки
ІНФОРМАЦІЯ_9 року. З травня 2004 року зять та донька проживали окремо, підсудний ні в якій формі не надавав коштів
на утримання сина, за що був засуджений
і позбавлений батьківських прав. На даний час заборгованість по аліментах не
погашена, поточні аліменти підсудним не
сплачуються.

Таким чином, судом
встановлено, що ОСОБА_2, будучи раніше судимим за злочин, передбачений цією статтею, злісно ухиляється від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дитини / аліментів /, тому його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 164 КК України.

При обранні виду та визначенні міри покарання суд
враховує, що злочин, в якому обвинувачується підсудний, згідно
ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, він негативно характеризується за місцем
проживання, є здоровим та
працездатним, раніше судимий, але належних висновків для себе не зробив і
знову скоїв умисний злочин.

Обставин, що обтяжують та пом'якшують покарання
підсудного, суд не вбачає.

Як встановлено судом,
підсудний судимий 13.09.2006 року Рівненським районним судом Рівненської
області за ч.1 ст. 164 КК України до
обмеження волі строком на один рік із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на один
рік, даний злочин скоєно після постановления
вироку, але до
повного відбуття покарання за попереднім вироком, тому остаточне покарання призначається на
підставі ч.1 ст. 71 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 323,
324, 335 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.2 ст. 164 КК України і призначити покарання у
вигляді обмеження волі строком на два роки.

На підставі ч.1
ст. 71 КК України частково приєднати покарання, невідбуте за попереднім вироком Рівненського
районного суду Рівненської області від 13 вересня 2006 року у вигляді одного
місяця обмеження волі і остаточне покарання визначити у вигляді обмеження волі
строком на два роки один місяць.

Запобіжний захід підсудному до вступу вироку в законну
силу залишити попередній -підписка про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Рівненської області через Рівненський районний суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення.