Справа № 346/470/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючої -судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия кримінальну справу в кримінальному провадженні № 0001124 від 21 грудня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Бодайбо Іркутської області Російська Федерація, жительки АДРЕСА_1 , освіта середня спеціальна, непрацюючої, українки, громадянки України, розлученої, судимої: 1) 08.12.1994 року Коломийським районним судом за ст..140 ч.3 КК України (ред..1963 р.) до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, лікування від алкоголізму; 2) 21.06.1999 року Коломийським районним судом за ст..81 ч.3 КК України (ред..1963 р.) до покарання у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст..45 КК України засуджена умовно з іспитовим строком 2 роки та штраф 680грн.; 3) 14.09.1999 р. Коломийським міським судом за ст..229-1 ч.2, ст..43 КК України (ред..1963 р.) до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, лікування від наркоманії; 4) 05.07.2004 року Коломийським міським судом за ст..185 ч.3,71 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 5) 06.10.2009 року Коломийським міськрайонний судом за ст..ст.125 ч.1, 162 ч.1, 185 ч.3, 304 ч.1,70 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі, постановою Збаразького районного суду Тернопільської області умовно-достроково звільнена на підставі ст..81 КК України на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 16 днів, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст.125 ч.2, 185 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_6 20.12.2014 року приблизно о 19.30 год., перебуваючи в будинку по місцю свого фактичного проживання в АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин вчинила словесний конфлікт із племінницею свого співжителя потерпілою ОСОБА_4 , яка також проживає за даною адресою, в ході котрого, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, нанесла їй один удар дерев`яною палицею по голові. Внаслідок нанесених побоїв обвинуваченою ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що стверджується висновком експерта № 360 від 16.01.2015р. в зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_8 перебувала на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології Коломийської центральної районної лікарні з 21.12.2014р. по 29.12.2014р., де на її лікування витрачено 903 грн.36коп. Прокурором Коломийської міжрайонної прокуратури пред`явлено позов до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування спричиненої злочином майнової шкоди у розмірі 903 грн.36коп. витрачених закладом охорони здоров я на лікування потерпілих від злочину, яку просить стягнути на користь фінансового відділу Коломийської РДА і , яку обвинувачена ОСОБА_7 добровільно відшкодувала під час розгляду справи в суді.

Крім того обвинувачена ОСОБА_7 будучи засудженою 06.10.2009 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 125 ч. 1, 304 ч. 1, 162 ч. 1, 185 ч. 3, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 08.02.2012. умовно-достроково звільнена із невідбутим строком 1 рік, 1 місяць, 16 днів, покарання відбула, а 23.01.2015 їй було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, на шлях виправлення не стала, правильних висновків для себе не зробила, та під час непогашеної судимості повторно вчинила умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин: 18.05.2015 приблизно о 17.00 год. обвинувачена ОСОБА_7 перебуваючи на території приватного господарства в АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_5 умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала належні останньому бувші у вжитку велосипед вітчизняного виробництва, вартістю 450 грн., та одну пару чоловічого взуття, вартістю 120 грн., після чого із викраденим місце вчинення кримінального правопорушення покинула. Своїми злочинними діями обвинувачена ОСОБА_7 спричинила потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 570 (п`ятсот сімдесять) гривень. Викрадені велосипед вітчизняного виробництва та пара чоловічого взуття працівниками міліції виявлено, вилучено та передано на зберігання потерпілому ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_8 та умисному таємному викраденні чужого майна,повторно, визнала в повному обсязі пред явленого обвинувачення та пояснила, що 20.12.2014 року приблизно о 19.30 год., знаходилась в будинку свого спів жителя, де фактичного проживає в АДРЕСА_1 , і на ґрунті особистих неприязних відносин вчинила словесний конфлікт із племінницею свого співжителя потерпілою ОСОБА_10 , яка також проживає в даному будинку. Під час словесного конфлікту маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, умисно нанесла потерпілій ОСОБА_8 один удар дерев`яною палицею по голові. Згодом їй стало відомо про перебування потерпілої у грудні місяці 2014 року на лікуванні з даного приводу у Коломийській ЦРЛ. Заявлений цивільний позов прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури в розмірі 903 грн.36 коп.визнає та вказала, що добровільно відшкодувала розмір згаданої майнової шкоди, про що надала банківську квитанцію.Крім того обвинувачена ОСОБА_7 пояснила, що вона була засуджена 06.10.2009 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 125 ч. 1, 304 ч. 1, 162 ч. 1, 185 ч. 3, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, постановою Збаразького районного суду Тернопільської області від 08.02.2012. умовно-достроково звільнена із невідбутим строком 1 рік, 1 місяць, 16 днів, покарання відбула, і під час розгляду кримінальної справи про її обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, правильних висновків для себе не зробила, а 18.05.2015 приблизно о 17.00 год. перебуваючи на території приватного господарства в АДРЕСА_2 , належного потерпілому ОСОБА_5 умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала бувші у вжитку велосипед вітчизняного виробництва та одну пару чоловічого взуття, котрих в подальшому мала намір повернути, після чого із викраденим місце вчинення кримінального правопорушення покинула. Працівниками міліції викрадені велосипед та пару взуття було виявлено, вилучено та повернуто потерпілому. У вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачена щиро кається і просить суворо її не карати.

Потерпіла ОСОБА_4 просить обвинувачену карати суворо, а потерпілий ОСОБА_5 просить обвинувачену суворо не карати, будь-яких претензій майнового чи морального характеру немає.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники

судового розгляду, в тому числі обвинувачена, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченою своєї вини, її вина у вчиненні встановленого судом кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Обвинувачена вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції.

Вина обвинуваченої знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і її дії слід кваліфікувати за ст.125 ч.2 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та за ст..185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що остання за місцем фактичного проживання характеризується негативно, непрацює, на обліку в психоневрологічному кабінеті Коломийської ЦРЛ не перебуває, з 2009 року числиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Коломийської ЦРЛ.

При обранні міри покарання обвинуваченій суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій Міюс судом визнаються зізнання та щире каяття у вчинених злочинах, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування потерпілому ОСОБА_9 завданої злочином шкоди, що потерпілий ОСОБА_9 просить обвинувачену суворо не карати.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

У процесі розгляду даної справи обвинувачена ОСОБА_7 добровільно відшкодувала суму 903 грн.36 коп. цивільного позову прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури про відшкодування шкоди спричиненої злочином у розмірі 903 грн.36коп. на користь фінансового відділу Коломийської РДА, тому позов слід залишити без розгляду.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.2 КК України та ст.185 ч.2 КК України і призначити покарання -

- за ст.125 ч.2 КК України - 2 (два) місяці арешту;

- за ст.185 ч.2 КК України - 3 (три) місяці арешту.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання - 3 місяці арешту.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши її під варту із залу суду та помістити в СІЗО м. Івано-Франківська...

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу взяття під варту- 05 червня 2015 р. з 16 год. 50 хв.

Цивільний позов прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури до обвинуваченої ОСОБА_6 про відшкодування шкоди спричиненої злочином у розмірі 903 грн.36коп. на користь фінансового відділу Коломийської РДА у зв`язку із добровільним відшкодуванням суми позову - залишити без розгляду.

Речові докази: бувші у використанні велосипед вітчизняного виробництва та одна пара чоловічого взуття повернути власнику - потерпілому ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд, а обвинуваченою ОСОБА_6 з часу отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1