ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №4-1320/08

11 липня 2008 року суддя Печерського районного суду м. Києва Вовк С.В., при секретарі Горовій
Н.Г., за участю прокурора Чепіжак Д.М. та представника ОСОБА_4., розглянувши
скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3на постанову першого заступника прокурора міста
Києва старшого радника юстиції Молодика В.В. від 15.01.2008 року про скасування
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та про порушення
кримінальної справи №50-4823, за фактом доведення до банкрутства ВАТ
«Зачепилівське ХПП», ВАТ «Кегичівське ХПП» та ВАТ «Дворічанський елеватор» за
ознаками злочину, передбаченого ст. 219 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2008 року ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3звернулись
до суду зі вказаною скаргою, в якій просять скасувати постанову першого
заступника прокурора міста Києва від 15 січня 2008 року про скасування
постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та порушення кримінальної
справи за фактом доведення до банкрутства ВАТ «Зачепилівське ХПП», ВАТ
«Кегичівське ХПП» та ВАТ «Дворічанський елеватор» за ознаками злочину,
передбаченого ст. 219 КК України.

Скарга мотивована тим, що предмет оскарження постановлений без достатніх приводів та підстав,
передбачених законодавством України та з порушенням чинного законодавства.

Зі змісту оскаржуваної постанови, яка долучена до матеріалів скарги вбачається, що підставою для порушення кримінальної справи стали матеріали перевірки ГВПМ ДПІ у Печерському районі м. Києва щодо
процедури банкрутства ВАТ «Дворічанський елеватор», ВАТ «Кегичівське ХПП», ВАТ
«Зачепилівське ХПП», за якими були винесені постанови старшого слідчого ГВПМ
ДПІ у Печерському районі м. Києва Погорілого Ю.М. від 18.12.2007 року про
відмову в порушенні кримінальних справ відносно посадових осіб вказаних
підприємств за ст. 218 КК України «Фіктивне банкрутство».

З постанови про порушення
кримінальної справи, поданої скарги, матеріалів доданих до скарги вбачається,
що:

ВАТ
«Кегичівське ХПП» на підставі постанови від 09.01.2003р. Господарського суду
Харківської області по справі № Б-19112-2 було визнано банкрутом.

ВАТ
«Дворічанський елеватор» на підставі постанови Господарського суду Харківської
області від 20.12.2002р. по справі № Б-1971-02 були визнано банкрутом.

ВАТ
«Зачепилівське ХПП» на підставі постанови від 20.12.2002р. Господарського суду
Харківської області по справі № Б-1969-02 було визнано банкрутом.

Згідно положення ст.1
Закону України № 2343-ХІІ "Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" під банкрутством розуміється пов'язана з
недостатністю активів у ліквідній формі неспроможність юридичної особи -
суб'єкта підприємницької діяльності - задовольнити у встановлений для цього
строк пред'явлені до нього з боку кредиторів вимоги і виконати зобов'язання
перед бюджетом. Таким чином факт банкрутства суб'єкта господарювання є одним
із можливих негативних наслідків його підприємницької діяльності і сам по собі
не передбачає кримінальної відповідальності.

Стаття 219 КК
України передбачає кримінальну відповідальність за доведення до банкрутства,
під яким розуміється умисне, з корисливих мотивів, іншої особистої
заінтересованості або в інтересах третіх осіб вчинення власником або службовою
особою суб'єкта господарської діяльності дій, що призвели до стійкої фінансової
неспроможності суб'єкта господарської діяльності, якщо це завдало великої
матеріальної шкоди державі чи кредитору.

Положення ст.94 КПК
України передбачає, що кримінальна справа може бути порушена тільки за
наявністю приводів та підстав. Під підставами до порушення справи розуміються
достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

Таким чином,
кримінальна справа за фактом доведення до банкрутства ВАТ «Зачепилівське ХПП»,
ВАТ «Кегичівське ХПП» та ВАТ «Дворічанський елеватор» за ст.219 КК України,
могла б бути порушена тільки при наявності достатніх даних які вказують на
наявність ознак цього злочину, тобто крім даних про сам факт банкрутства
товариства, повинні бути такі дані, які б давали підстави для обґрунтованого
висновку про те, що банкрутство ВАТ «Зачепилівське ХПП», ВАТ «Кегичівське ХПП»
та ВАТ «Дворічанський елеватор» є наслідком умисних дій власників чи посадових
осіб товариства.

Відповідно до положення
ч.1 ст.98 КПК України при порушенні кримінальної справи особа, яка
приймає таке рішення у відповідній постанові повинна вказати як приводи так і
підстави до порушення справи, однак, в оскаржуваній постанові ніяких даних, на
підставі яких зроблено висновок про наявність ознак злочину передбачено ст.219
КК України не наведено.

Таким чином, вбачається,
що достатніми даними, які б могли свідчити про наявність ознак злочину,
передбаченого ст.219 КК України у подіях пов'язаних з банкрутством можна було б
вважати дані, отримані внаслідок проведення дослідження економічних показників
ВАТ «Зачепилівське ХПП», ВАТ «Кегичівське ХПП» та ВАТ «Дворічанський елеватор»
ревізорами, спеціалістами у галузі судово-економічної експертизи.

Однак, в оскаржуваній постанові посилань на проведення таких досліджень не вбачається.

З оскаржуваної постанови не вбачається чи була завдана велика матеріальна шкода державі чи
кредитору, що є необхідною підставою для порушення кримінальної справи за
ознаками злочину передбаченого ст.219 КК України.

Відповідно до примітки ст.218 КК
України у ст.219 КК України матеріальна
шкода вважається великою, якщо вона у
п'ятсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Згідно п.22.5. ст.22 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» для цілей норм кримінального законодавства у частині
кваліфікації злочинів сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні
податкової соціальної пільги, визначеної для відповідного року.

На момент винесення постанови розмір соціальної пільги
становить 257,50 грн., відповідно великою матеріальна шкода буде в розмірі 128
750,00 грн. і більше.

Прокурор Чепіжак Д.М. суду повідомив, що СУ
ГУ МВС України у Харківській області, як орган в провадженні якого перебуває
кримінальна справа, не виконує запит прокуратури м. Києва та не направляє
матеріали, які стали приводом та підставою для порушення кримінальної справи,
яка оскаржується.

Представник ОСОБА_4.
поклався на розсуд суду при вирішенні даної справи.

Пунктом
2 ч.2 ст. 236-8 КПК України передбачено, що про відкриття провадження за
скаргою на постанову про порушення справи суддя протягом доби від дня
надходження скарги до суду виносить постанову, копія якої направляється органу,
який порушив кримінальну справу або у провадженні якої вона перебуває.

На
виконання вказаної норми 09.06.2008 року до прокуратури м. Києва направлена
відповідна постанова, яка була отримана прокуратурою м. Києва 12.06.2008
року.

Цією ж
постановою судді було покладено зобов'язання на прокуратуру м. Києва в строк до
13.06.2008 року подати до суду матеріали на підставі яких приймалось
рішення про порушення кримінальної справи.

Із
матеріалів судової справи вбачається, що прокуратура м. Києва тільки 25.06.2008
року відреагувала на зазначену постанову суду та направила копію постанови суду
про відкриття провадження до Заступника прокурора Харківської області. Крім
того таке реагування із боку прокуратури м.Києва вчинялось вже після того, як
фактично вже вдруге вона повідомлялась судом з приводу розгляду цієї
скарги (а.с. 69, 75).

В
судовому засіданні від 27.06.2008 року за клопотанням прокурора Коваленко А.О.
розгляд скарги було відкладено до 10.07.2008 року.

А в
судовому засіданні від 10.07.2008 року для надання повторної можливості
прокуратурі надати матеріали, на підставі яких приймалось рішення про порушення
кримінальної справи, по справі було оголошено перерву до 11.07.2008 року.

При
цьому з боку прокурора Чепіжак Д.М. до суду не було надано доказів направлення
кримінальної справи до прокуратури м. Києва та доказів вчинення дій з боку
прокуратури м. Києва направлених на виконання обов'язку покладеного судом з
приводу подання матеріалів які стали приводом та підставою для порушення
кримінальної справи, з огляду на дії по не виконанню запиту прокуратури м.
Києва про направленню кримінальної справи.

Фактично
з моменту відкриття провадження по сьогоднішній день пройшло понад місяць, а з
моменту отримання прокуратурою м. Києва обов'язку направлення матеріалів, на
підставі яких приймалось рішення про порушення кримінальної справи 29 днів, в
той час як по даній категорії справ передбачений 5 денний строк розгляду.

Враховуючи
вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що матеріали, на підставі
яких приймалось рішення про порушення кримінальної справи не поданні до суду
без поважних причин.

Відповідно
до ч.6 ст. 236-8 КПК України, у разі неподання без поважних причин до суду матеріалів,
на підставі яких було
прийнято рішення про
порушення кримінальної справи, у
встановлений суддею строк суддя вправі визнати
відсутність цих матеріалів підставою
для скасування постанови
про порушення кримінальної
справи.

Отже,
неподання матеріалів на підставі яких приймалось рішення про порушення
кримінальної справи є підставою для скасування оскаржуваної постанови в частині
порушення кримінальної справи.

Частиною 15 ст. 236-8 КПК України передбачено вичерпне
коло рішень, які можуть прийматись за результатами розгляду скарги:

- залишення
скарги без задоволення, або

- задоволення
скарги, скасування постанови про порушення справи і винесення постанови про
відмову в порушенні справи.

Оскільки в даному випадку скарга не може бути залишена
без задоволення, то вона, як наслідок, підлягає задоволенню враховуючи
диспозитивність п.2 ч.15 ст. 236-8 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 94,
95, 97, 98, 236-7, 236-8 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову першого
заступника прокурора міста Києва старшого радника юстиції Молодика В.В. від
15.01.2008 року про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи та про порушення кримінальної справи №50-4823, за фактом доведення до
банкрутства ВАТ «Зачепилівське ХПП», ВАТ «Кегичівське ХПП» та ВАТ
«Дворічанський елеватор» за ознаками злочину, передбаченого ст. 219 КК України,
в частині порушення кримінальної справи - скасувати.

Відмовити в порушенні кримінальної справи порушеної по
факту доведення до банкрутства ВАТ «Зачепилівське ХПП», ВАТ «Кегичівське ХПП»
та ВАТ «Дворічанський елеватор» за ст. 219 КК України.

На постанову може бути подана апеляція протягом семи діб.

Суддя: