Справа №1-177/2007р.
ВИРОК

іменем України

24
травня 2007 року Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області в складі: головуючого судді
Чередникова С.М. при секретарі Ануфрієвій Н.М, з участю прокурора Савицького
І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни
кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, не працюючого, освіта середня, не
одружений, не судимий, у скоєні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України
,-

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження , уродженця
та мешканця АДРЕСА_2, гр-н України,
не одружений , освіта вища, не працює, не судимий. у скоєні злочину,
передбаченого ст. ст. 198, 396 ч.І КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2007 року о 24 годині 30 хвилин в кафе „Домашня кухня" в с. Вили Лубенського
району Полтавської області ОСОБА_1 працюючи барменом, перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння, виводячи з приміщення кафе сп"янілого ОСОБА_3, який впав,
відкрито , з застосуванням насильства, вирвавши з рук, відібрав у потерпілого
мобільний телефон „Нокія-6030" вартістю 575 грн. з чіп-карткою вартістю 20
грн. з рахунком на 15 грн. та забрав з кишені куртки зарядний пристрій до
телефону вартістю 15 грн., та гроші в сумі 100 грн., а всього майна на суму 710
грн. Викрадений телефон з зарядним пристроєм ОСОБА_1 передав ОСОБА_2, який був
присутній при скоєнні злочину . ОСОБА_2 отримавши викрадене, про злочин в
правоохоронні органи не повідомив, переховуючи у себе предмети злочину, а потім
продав викрадене 13.02.2007 року на Лубенському ринку в м. Лубни, а отримані
кошти розділив з ОСОБА_1

Допитані в судовому засіданні ОСОБА_1, ОСОБА_2 винними себе в скоєнні
злочинів , при вищевикладених обставинах визнали повністю, в скоєному каються.

Згідно ст.299 КПК України , судом не досліджувались докази вини підсудних
стосовно фактичних обставин справи .

Зважаючи на послідовність показів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про обставини скоєння
злочинів, передбачених ст. ст. 186 ч.2, 198, 396 ч.І КК України, суд вважає ці
покази достовірними .

Суд вважає, що вина ОСОБА_1 в відкритому викрадення
чужого майна (грабіж) поєднаний з застосуванням фізичного насильства
встановлена і доказана, а кваліфікація його дій за ст. 186 ч.2 КК України
правильна, оскільки він відкрито в присутності потерпілого та інших осіб
заволодів його телефоном та іншим майном вартістю 710 грн., застосовуючи при
цьому насильство.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні
заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого
злочину та заздалегідь не обіцяного отримання, зберігання та збуту майна,
завідомо одержаного злочинним шляхом встановлена та доведена, а кваліфікація
його дій за ст.. 198 та 396 ч.І КК України правильна, скільки він будучи
свідком тяжкого злочину не повідомив про нього правоохоронні органи, прийняв
від скоївшого злочин на зберігання, зберігав та збув речі, здобуті злочинним
шляхом.

Призначаючи покарання ОСОБА_1, ОСОБА_2 суд враховує, що вони раніш не
судимі, характеризуються позитивно, каються, ОСОБА_2 відшкодував збитки,
потерпілий прохає їх суворо не карати, що визнається судом пом"якшуючими
обставинами по справі.

Обтяжуючою вину обставиною по справі є скоєння злочину в стані алкогольного
сп"яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_1, суд вважає за
необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу ОСОБА_2, суд вважає за
необхідне призначити йому покарання у вигляді обмеження волі

Суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1, ОСОБА_2 можливе
без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за
можливе звільнити їх від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Позовні вимоги
потерпілого ОСОБА_3 підлягають задоволенню.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України , - ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого
ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4-х років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених
ст. ст. 198, 396 ч.І КК України і призначити йому покарання :

за ст. 198 КК
України у вигляді 1 року обмеження волі;

за ст. 396 ч.І
КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

У відповідності до ст. 70 КК України шляхом часткового
складання призначених судом покарань остаточно ОСОБА_2 вважати засудженим до 1
року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1,
ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, можливої роботи, періодично з'являтись для реєстрації в ці органи,
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу цих
органів.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити попередню підписку про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_3 710 грн.
відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 1710
грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду
Полтавської області протягом

15 діб з моменту його проголошення.