Справа № 322/50/13-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2013 року смт. Новомиколаївка

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Шиш А.Б., з участю прокурора Даценка Р.О., заступника начальника слідчого відділу Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області Котелевського М.Г., при секретарі Вишняк Т.В., розглянувши клопотання про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника слідчого відділу Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області Котелевський М.Г. звернувся до суду із клопотанням, в якому вказує, що 11 лютого 2013 року ОСОБА_1., знаходячись в будинку свого колишнього чоловіка ОСОБА_2., який розташований по АДРЕСА_1 Запорізької області, таємно викрала належний останньому мобільний телефон "SAMSUNG-GTC 3322", чим заподіяла ОСОБА_2. матеріальний збиток на суму близько 1000 грн. 11 лютого 2013 року ОСОБА_1., знаходячись в приміщенні Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області добровільно видала працівникам міліції вказаний мобільний телефон. Під час огляду вказаного мобільного телефону, він був тимчасово вилучений.

В клопотанні заступник начальника слідчого відділу Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області Котелевський М.Г. просить накласти арешт на вказаний мобільний телефон із двома SIM-картами мобільних операторів "МТС" та "Київстар", передавши їх на зберігання до Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Особа, у володінні якої знаходяться речі, щодо яких ставиться питання про їх арешт в судове засідання не з'явилася, в адресованій суду заяві просить клопотання розглянути у її відсутність.

Обговоривши дане клопотання, вислухавши пояснення заступника начальника слідчого відділу Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, думку прокурора, який клопотання підтримав, вивчивши додані до клопотання матеріали, вважаю його таким, що підлягає задоволенню.

Як вбачається з витягу з кримінального провадження № 0000082 11 лютого 2013 року ОСОБА_1., знаходячись в будинку свого колишнього чоловіка ОСОБА_2., який розташований по АДРЕСА_1 Запорізької області, таємно викрала належний останньому мобільний телефон "SAMSUNG-GTC 3322", чим заподіяла ОСОБА_2. матеріальний збиток на суму близько 1000 грн.

Кримінальне правопорушення кваліфіковане за ч. 1 ст. 185 КК України.

11 лютого 2013 року ОСОБА_1., знаходячись в приміщенні Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області добровільно видала працівникам міліції вказаний мобільний телефон. Під час огляду вказаного мобільного телефону, він був тимчасово вилучений.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 КПК України.

Із врахуванням положень ч. 2 ст. 167 КПК України арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов'язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказаний у клопотанні мобільний телефон є об'єктом кримінального правопорушення, може бути визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. У наданих матеріалах міститься достатньо доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Накладення арешту на мобільний телефон не потягне за собою негативних наслідків для його володільця. Без накладення арешту на мобільний телефон існує реальна загроза його втрати.

На підставі вищевказаного, вважаю необхідним накласти арешт на вказане в клопотанні майно.

Керуючись ст. 170, 172, 173 КПК України,

у х в а л и в:

Накласти арешт на мобільний телефон "SAMSUNG-GTC 3322" із двома SIM-картами мобільних операторів "МТС" та "Київстар", належний ОСОБА_2, передавши його на зберігання до Новомиколаївського РВ ГУМВС України в Запорізькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом п'яти днів з дня її оголошення. Особи, які не були присутні при оголошенні ухвали, можуть оскаржити її протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Б.Шиш