Справа № 11-581/08 р.
Головуючий у І інстанції - Корх О. І.
Категорія - ст. 286 ч.2 КК
Доповідач - Антипець В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2008 року колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Навозенко Л. С.

суддів - Антипець В. М. Салая Г. А.

з участю прокурора Шваб Л. В.

засудженого ОСОБА_1

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1
на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 21
липня 2008 року,

В С Т
А Н О
В И Л
А :

Цим вироком

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та житель с. Вороніж
Шосткінського району Сумської області, громадянин України, одружений, з середньою - спеціальною освітою,
який не працює, раніше не судимий.

Засуджений за ст. 286 ч. 2 КК
України на три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 1 п. ”г” Закону
України „Про амністію” від 31 травня 2005 року, він звільнений від відбуття
покарання.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_1 на користь держави - 530- грн. 40 коп.
судових витрат та на користь Новгород - Сіверської центральної районної лікарні
52 грн. 63 коп. затрат на лікування потерпілого.

Як встановив суд, 27 листопада 2004 року, близько 19 години, на 59 км.+950
м. автодороги Семенівка - КПП „Катеринівка”, біля с. Путівськ, Новгород -
Сіверського району Чернігівської області, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем
маркиНОМЕР_10, який належить фермерському господарству ”Куліченко”, на ділянці дороги із крутим спуском, в
порушення пунктів 10.1, 11.3, 12.2, 12.3, 19.3 Правил дорожнього руху, не
впорався з керуванням і наїхав на причіп рефрижератор, залишений на смузі руху
автомобіля разом з автомобілем „Мерседес -Бенц”. Під час зіткнення пасажир
автомобіля КАМАЗ - ОСОБА_2, одержав
тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер.

В апеляції засуджений ОСОБА_1
просить вирок суду скасувати, вказуючи, що суд не допитав усіх свідків,
не провів відтворення дорожньо-транспортної пригоди з аналогічними
транспортними засобами, зіткнення
автомобілів сталося з вини водія ОСОБА_3, а не з його вини.

В доповненні до апеляції засуджений
вказує, що протокол відтворення обстановки та обставин події, який є в
матеріалах справи сфальсифікований, він його не підписував. Названа слідча дія
проводилась в умовах далеких від тих, за яких сталася дорожня пригода. Водій
ОСОБА_3. покинув серед дороги автомобіль „Мерседес -Бенц” з причепом, не
включивши аварійного сигналу, габаритних ліхтарів та ліхтаря „автопоїзд”, не
виставив аварійного знаку, чим створив аварійну ситуацію на дорозі, внаслідок
якої загинув пасажир КАМАЗу ОСОБА_2

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію,
просив скасувати вирок суду, а справу повернути на додаткове розслідування для
проведення відтворення обстановки та обставин події дорожньо-транспортної
пригоди в умовах, наближених до тих, що були 27. 11. 2004 року, прокурора, який
заперечував проти апеляції засудженого та вказував на законність та
обґрунтованість вироку суду, вивчивши матеріали кримінальної справи та
перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, апеляцію засудженого
залишити без задоволення.

Висновки суду про винність ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху, які
призвели до зіткнення з причепом -
рефрижератором, травмування та загибелі пасажира його автомобіля Шниря Сергія Анатолійовича,
відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності зібраних
доказів і є правильними.

Як вбачається з матеріалів справи, 27. 11. 2004 року, у темну пору доби та
в умовах недостатньої видимості, ожеледиці на дорозі, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки
НОМЕР_10, в якому перевозив пасажирів ОСОБА_4 та ОСОБА_2, на 59 км.+950 м. автодороги Семенівка - КПП
„Катеринівка”, біля с. Путівськ, Новгород - Сіверського району Чернігівської
області, на ділянці дороги із крутим спуском, будучи засліпленим світлом фар
зустрічного транспорту, не зупинився, продовжив рух, внаслідок чого вдарився в
причеп автомобіля „Мерседес-Бенц”, зупинений на дорозі.

Доводи засудженого про відсутність його вини в зіткненні з причепом -
рефрижератором, детально перевірені районним судом і спростовані наведеними у
вироку доказами.

Так, свідок ОСОБА_4 яка перебувала в якості пасажира в автомобілі КАМАЗ,
пояснювала, що її чоловік ОСОБА_2 метрів за 20- 30 від причепа, говорив
ОСОБА_1, що попереду, на дорозі, стоїть автомобіль.

Отже, якщо пасажир помітив перешкоду завчасно, то водій зобов'язаний був її
помітити, дбаючи про безпеку руху
зупинитися, і не продовжувати рух після засліплення світлом фар
зустрічного транспорту.

Водій ОСОБА_3., допитаний в якості
свідка наполягав, що він виставив аварійні знаки, включив габаритні вогні,
залишаючи автомобіль „Мерседес - Бенц” з причепом на дорозі. Ожеледиця та
крутий підйом, унеможливлювали його рух, а тому він зупинився і пішов до
прикордонників шукати трактор. По дорозі до КПП він почув звук удару, а тому
повернувся назад і побачив, що причеп від його автомобіля відірвано. Спілкуючись з водієм КАМАЗу, він вловив запах
алкоголю. ОСОБА_1 його звинуватив в
залишенні транспорту на дорозі та повідомив, що побачив аварійний знак, проте не помітив
причепу.

Інспектор прикордонної служби свідок ОСОБА_5, суду підтвердив, що по дорозі на роботу бачив
автомобіль закордонного виробництва, залишений на дорозі. В умовах ожеледиці
автомобіль не зміг виконати підйом, а
тому був зупинений. Водій
ОСОБА_1, під час спуску з гори на
автомобілі КАМАЗ, об'їжджав „Мерседес -
Бенц” і будучи засліпленим зустрічним
транспортом, вдарився в причеп.

Висновки експертизи по
дослідженню обставин та механізму ДТП
від 22 липня 2005 року № 202-А показали, що водій автомобіля НОМЕР_10 ОСОБА_1,
за його ж свідченнями про рух, мав технічну можливість при виконанні вимог п.
п. 10.1, 19. 3 Правил дорожнього руху, безпечно об'їхати причеп.

Порушення водієм ОСОБА_3 заборони проїзду з причепом, під дорожній
знак 3.4, не перебуває в прямому
причинному зв'язку з наїздом на причеп
автомобіля КАМАЗ та травмуванням
пасажира.

Посилання засудженого на необ'єктивність
первинного відтворення обстановки та обставин події злочину і
необхідність проведення повторного відтворення,
не заслуговують на увагу.

10 червня 2006 року слідчий Литвяк С. І. провів відтворення з підозрюваним
ОСОБА_1 та його адвокатом ОСОБА_6
заслухавши повторно пояснення ОСОБА_1 в присутності понятих.

Така слідча дія як відтворення обстановки і обставин події злочину, проводиться з метою перевірки та уточнення
результатів допиту обвинуваченого, потерпілих, свідків, в умовах, максимально
наближених до тих, в яких відбувалася відтворювана подія.

Умови, за яких сталася пригода, є небезпечними для учасників слідчої дії.
Проведення відтворення за інших умов є недоцільним.

Отже, суд належно оцінив усі розглянуті докази і обґрунтовано визнав
ОСОБА_1 винним, у злочині, передбаченому
ст. 286 ч. 2 КК України.

Звільняючи засудженого від відбуття
основного та додаткового покарання, суд правильно застосував щодо ОСОБА_1 пункт ”г” ст. 1 Закону України „Про
амністію” від 31 травня 2005 року, під дію якого підпадають особи, які мають батьків віком
понад 70 років або батьків інвалідів першої групи, за умови, що в цих батьків
немає інших працездатних дітей.

У ОСОБА_1 є сестра ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, яка на час набрання чинності закону про амністію,
досягла 55 річного віку і
вважається непрацездатною.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів,

У Х
В А Л
И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду
Чернігівської області від 21 липня 2008 року щодо ОСОБА_1
без змін.

СУДДІ :

НАВОЗЕНКО Л. С. АНТИПЕЦЬ В. М. САЛАЙ Г. А.