У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Кармазіна Ю.М.

за
участю прокурора Сухарєва
О.М.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 19 лютого 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної
інстанцій, і касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_3на вирок
Київського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2005 року і ухвалу
колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Харківської області від 20 березня 2007 року.

Цим
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин
Грузії, раніше не судимий,

засуджений до позбавлення волі:

- за ч. 5 ст. 185 КК України на
десять років з конфіскацією всього майна;

- за ч. 5 ст. 186 КК України на
дев'ять років з конфіскацією всього майна;

- за ч. 3 ст. 185 КК України на
чотири роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менше суворого покарання більш суворим ОСОБА_1. визначено остаточне покарання у
виді позбавлення волі строком на десять років з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянин Грузії, раніше не
судимий,

засуджений до позбавлення волі:

- за 5 ст. 185 КК України на
дев'ять років з конфіскацією всього майна;

- за ч. 5 ст. 186 КК України на
вісім років з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
ОСОБА_2. визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на
дев'ять років з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3

громадянин
Грузії, раніше не судимий,

засуджений до позбавлення волі;

- за ч. 5 ст. 185 КК України на
дев'ять років з конфіскацією всього майна;

- за ч. 5 ст. 186 КК України на
вісім років з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_3визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на дев'ять років з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

громадянин Грузії, раніше не судимий,

засуджений за ч.5 ст. 185 КК України
на вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_5,

громадянин
України, такий, що судимості

не
мав відповідно до ст.89 КК України.

засуджений до позбавлення волі;

- за ч. 5 ст. 185 КК України на
вісім років з конфіскацією всього майна;

- за ч. 3 ст. 185 КК України на три
роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим ОСОБА_5. визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього майна.

У справі вирішені цивільні позови.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Харківської області від 20 березня 2007 року вирок щодо ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і
ОСОБА_5. змінено:

перекваліфіковано дії ОСОБА_1. з ч. 5 ст. 186 КК України на ч. 5 ст. 185 КК
України і пом'якшено за цим законом йому покарання до восьми років позбавлення
волі. На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.5, 185 ч.3 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1. визначено остаточне
покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років.

Перекваліфіковано дії ОСОБА_2. з ч. 5 ст. 186 КК України на ч. 5 ст. 185 КК
України і пом'якшено за цим законом йому покарання до семи років позбавлення
волі.

Перекваліфіковано дії ОСОБА_3з ч. 5 ст. 186 КК України на ч.5 ст. 185 КК України і пом'якшено за цим
законом йому покарання до семи років позбавлення волі.

Застосовано ст. 69 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_4. і ОСОБА_5. за ст. 185
ч.5 КК України, та за цим законом визначено кожному покарання у виді
позбавлення волі строком на шість років.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.5, 185 ч.3 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5. визначено остаточне
покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Виключено з вироку посилання на наявність у діях ОСОБА_2. і ОСОБА_3кваліфікуючої
ознаки - вчинення крадіжки в особливо великих розмірах.

У решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком (з урахуванням змін, внесених апеляційним судом) ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4і ОСОБА_5. засуджено за вчинення таких злочинів.

Наприкінці липня 2003 року в м. Харкові ОСОБА_1. з корисних мотивів з метою
вчинення крадіжок чужого майна з помешкань жителів м. Харкова та приміських
населених пунктів створив і очолив організовану групу, до складу якої увійшли
ОСОБА_2., ОСОБА_3. і ОСОБА_5., а з березня 2004 року також і ОСОБА_4.

Члени організованої групи діяли за єдиним планом, згідно з розподілом
функцій, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.
Для проникнення в квартири учасники організованої групи використовували
спеціально заготовлені предмети, для швидкого викрадення чужого майна мали
автомобіль “ВАЗ 2106”, яким керував ОСОБА_5.

У складі організованої групи, яка діяла в період з 28 липня 2003 року по 20
квітня 2004 року, за встановлених судом обставин вчинили:

- ОСОБА_1. 11 епізодів крадіжок чужого майна на загальну суму 121349 грн 58
коп.;

- ОСОБА_2. і ОСОБА_3. 9 епізодів крадіжок чужого майна на загальну суму
54887 грн 58 коп.;

- ОСОБА_44 епізоди крадіжок чужого майна на загальну суму 81642 грн 20
коп.;

- ОСОБА_5. 11 епізодів крадіжок чужого майна на загальну суму 121349 грн 58
коп.

Крім того, ОСОБА_1. і ОСОБА_5. засуджено за те, що вони 26 березня 2004
року в першій половині дня, діючи за попередньою змовою, проникли в квартиру №
АДРЕСА_1, звідки таємно викрали майно ОСОБА_6. і ОСОБА_7. на загальну суму
14010 грн.

У касаційному поданні прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо
ОСОБА_1., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_2. і ОСОБА_5. скасувати, а справу направити
на новий апеляційний розгляд. Вважає, що апеляційний суд безпідставно
перекваліфікував дії ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. з ч. 5 ст. 186 КК України на ч. 5 ст. 185 КК
України, виключив таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення ОСОБА_2. і ОСОБА_3. крадіжки
чужого майна в особливо великому розмірі. Посилається на м'якість покарання,
призначеного ОСОБА_5. і
ОСОБА_4із застосуванням ст. 69 КК України, а також необґрунтованість
призначення апеляційним судом покарання всім засудженим без конфіскації майна.

У касаційних скаргах:

- засуджений ОСОБА_1. просить судові рішення скасувати, а справу направити
на новий судовий розгляд. Вказує, що крадіжки чужого майна не вчиняв і вважає
безпідставним висновок суду про вчинення злочинів у складі організованої групи.
Посилається на однобічність і неповноту судового розгляду. Стверджує, що його
позбавили права на захист, користуватись послугами перекладача та не
задовольнили його клопотання про фіксування судового процесу технічними
засобами;

- засуджений ОСОБА_3. просить судові рішення в частині його засудження за
епізодами крадіжок майна ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13. і
ОСОБА_14 скасувати, а в решті ці ж судові рішення змінити, перекваліфікувати
його дії з ч. 5 на ч. 3 ст. 185 КК України та пом'якшити покарання. Вказує на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, стверджуючи, що суд
не перевірив наявність у нього алібі на момент вчинення вищенаведених злочинів,
а також безпідставно кваліфікував його дії за такими ознаками, як вчинення злочинів
у складі організованої групи.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання і скарг,
колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню, а касаційні
скарги засуджених - частковому задоволенню з наступних підстав.

З твердженням прокурора про необгрунтоване виключення апеляційним судом із
вироку такої кваліфікуючої ознаки дій ОСОБА_2. і ОСОБА_3., як вчинення крадіжки
в особливо великих розмірах, оскільки зазначена ознака була включена в
пред'явлене їм обвинувачення за епізодом від 18.08.2003 року крадіжки майна
ОСОБА_12 та ОСОБА_15. на суму 10676 грн. 50 коп., погодитись не можна.

Із копії вироку вбачається, що суд виключив із обвинувачення, пред'явленого
засудженим, кваліфікуючу ознаку - особливо великий розмір викраденого майна за
епізодом крадіжки майна ОСОБА_12 та ОСОБА_15.. на суму 10676 грн. 50 коп.

З огляду на відсутність процесуального приводу для зміни в цій частині
судового рішення апеляційний суд дійшов правильного висновку про необхідність
виключення з вироку посилання на наявність у діях ОСОБА_2. і ОСОБА_3. кваліфікуючої
ознаки - вчинення крадіжки в особливо великих розмірах.

Разом з тим, доводи прокурора про неправильне застосування апеляційним
судом кримінального закону є слушними.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком місцевого суду ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
було засуджено за ч. 5 ст. 186 КК України за епізодом відкритого викрадення
майна ОСОБА_15., вчиненого повторно, організованою групою.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд дійшов висновку
про те, що засуджені викрали майно ОСОБА_16. не шляхом грабежу, а таємно, та
перекваліфікував їх дії з ч. 5 ст. 186 КК України на ч. 5 ст. 185 цього ж Кодексу.

Проте, апеляційний суд не повно
проаналізував показання потерпілого ОСОБА_16.., засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2. і
ОСОБА_3., які вони давали на досудовому слідстві, інші зібрані в справі докази,
що обумовило прийняття ним помилкового рішення.

Так, в заяві про порушення кримінальної справи ОСОБА_16. просив притягти до
кримінальній відповідальності трьох невідомих осіб, які 19.04.2004 року шляхом
злому замка проникли в його квартиру та викрали гроші та майно.

У поясненнях ОСОБА_15. зазначав, що коли повернувся в квартиру, то побачив
трьох невідомих чоловіків, які вчиняли у нього крадіжку. Один з них, показавши
йому ніж, сказав, що вони вже йдуть. Віддавши йому пакет з викраденими в нього
речами, ці три особи вийшли з квартири. В нього було викрадено грошові кошти та
дві куртки.

Вищенаведені обставини, за яких було викрадено майно, потерпілий ОСОБА_15.
підтвердив у ході його допитів та показав про вчинення даного злочину трьома
особами.

Допитані на досудовому слідстві ОСОБА_1., ОСОБА_2. і ОСОБА_3. давали послідовні та
докладні показання про відкрите викрадення майна ОСОБА_16. Зокрема, вони
показували, що з метою вчинення крадіжки
проникли в квартиру потерпілого. Там зібрали речі, ОСОБА_3. знайшов чоловічу
шкіряну чорну куртку та одягнув її на себе. У цей час в квартиру повернувся її
власник. Демонструючи потерпілому ніж, віддали йому пакет з речами та втрьох
вийшли з квартири, при цьому решту викраденого майна, в тому числі чоловічу
куртку, яка була на ОСОБА_3., утримували
при собі.

Також були незмінними показання ОСОБА_3. у тій частині, що після їх
виявлення потерпілим з викраденою ними курткою, в яку він був одягнутий, разом
з ОСОБА_1. і ОСОБА_2. вийшов з квартири.

При проведенні відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_1., ОСОБА_2.
і ОСОБА_3. в присутності понятих підтвердили свої показання про обставини
відкритого викрадення чужого майна.

Тому рішення апеляційного суду про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_1.,
ОСОБА_2. і ОСОБА_3. за ч. 5 ст. 186 КК України не грунтується на матеріалах
справи.

Крім того, апеляційний суд, змінюючи вирок щодо ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4і ОСОБА_5., не
мотивував своє рішення в частині не призначення їм додаткового покарання у виді
конфіскації майна, яке є обов'язковим.

Ураховуючи викладене, ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4і ОСОБА_5. необхідно скасувати, а
справу направити на новий апеляційний розгляд.

З метою прийняття законного і обгрунтованого рішення при новому
апеляційному розгляді необхідно перевірити доводи апеляцій засуджених та їх
захисників, а також доводи, які викладені в касаційних скаргах засуджених
ОСОБА_1. і ОСОБА_3., зокрема, про наявність алібі останнього і його
непричетність до вчинення окремих епізодів крадіжок чужого майна. Крім того,
доводи в касаційному поданні прокурора про м'якість покарання, призначеного
апеляційним судом засудженим ОСОБА_4і ОСОБА_5., мають бути перевірені при
новому апеляційному розгляді.

Керуючись ст.ст. 394, 396 КПК України колегія суддів,

у
х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судами
першої та апеляційної інстанцій, задовольнити, касаційну скаргу засуджених
ОСОБА_1. і ОСОБА_3задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Харківської області від 20 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 скасувати, а справу направити на
новий апеляційний розгляд у той же суд в іншому складі суду.

С
у д д і:

С.М. Міщенко М.Р. Кліменко Ю.М. Кармазін