Справа
№ 11 - 569 Головуючий у 1 інстанції Жук М.І.
ст. 187 ч.2 КК Доповідач Акуленко С.О.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі :
головуючого Щербакова
суддів Акуленко С.О., Оседача М.М.
з участю прокурора Надточій
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
помічника прокурора м. Чернігова на постанову
Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.06.2008 року,
Цією постановою кримінальна справа відносно :
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігова, громадянина
України, освіта середня, одруженого, не працючого, раніше судимого: 09.10.1997
року Новозаводським райсудом м. Чернігова за ст. 206 ч. 2, 46-1 КК України до 3
років позбавлення волі з відстрочкою на 2 роки; 20.04.1998 р. Новозаводським
райсудом м. Чернігова за ст. ст. 101 ч. 3, 43 КК України до 10 років
позбавлення волі, 02.04.2002 р. Жовтневим райсудом м. Харкова вирок приведений
у відповідність до КК 2001 року, зменшено покарання до 7 років позбавлення
волі, зареєстрованого АДРЕСА_1, мешкає АДРЕСА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженка м. Чернігова, громадянки України, з базовою загальною
середньою освітою, одруженої, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_3 -
ІНФОРМАЦІЯ_3, не працючої, в силу ст. 89 КК України не судимої, зареєстрованої
обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,
направлена прокурору м. Чернігова для організації проведення додаткового
На досудовому слідстві ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, обвинувачуються у тому, що: 22.09.2007 року, близько 2.00 години,
ОСОБА_1, знаходячись на території бару „СВ”, що розташований в м. Чернігові пр.
Миру 172, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння заволодів золотим
ланцюжком вагою 14 гр., вартістю 2500 грн., що належить ОСОБА_4. Продовжуючи
реалізувати свій злочинний умисел на заволодіння майном потерпілої, вступив у
попередню змову з ОСОБА_2, відвели ОСОБА_4 за бар „СВ”, де напали на неї та
застосовуючи насильство яке є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої, що
виразилось в спричиненні тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії
легких, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, заволоділи золотими
сережками вартістю 2200 грн., жіночою сумкою вартістю 300 грн..
Направляючи справу прокурору, суд у
своїй постанові вказав, що досудовим слідством епізод заволодіння ОСОБА_1
золотим ланцюжком потерпілої знай шов
своє відображення, але цим діям не дана самостійна юридична кваліфікація за ст.
186 ч. 1КК України, при формулюванні обвинувачення обом підсудним, не вказано
яке насильство застосовувалось кожним із них, слідчим не роз'яснено потерпілій
право звернутися з позовом, судово - медична експертиза не містить даних про
локалізацію, характер тілесних ушкоджень отриманих потерпілою. На думку суду
така неповнота не може бути усунута в судовому засіданні.
Непогоджуючись з постановою суду
прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подав
апеляцію в якій вказав, що суд не дослідив в повному обсязі матеріали справи і
безпідставно повернув справу на додаткове розслідування. Усі підстави, які
зазначені у постанові про направлення
справи на додаткове розслідування, суд міг усунути в судовому засіданні або
дати судове доручення на підставі ст. 315-1 КПК України. Тому просить постанову
скасувати, а справи направити на новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідача, думку прокурора,
яка підтримала подану апеляцію і просила її задовольнити, оскільки судом при
вирішенні питання про направлення справи на додаткове розслідування, порушені
вимоги кримінально - процесуального законодавства, тому постанова суду підлягає
скасуванню, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів приходить
до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України
повернення справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду
допускається лише тоді, коли неповнота або неправильність досудового слідства
не можу бути усунута в судовому засіданні.
За змістом цієї статті повернення
справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду можливе як за
клопотанням учасників процесу, так і з ініціативи суду. Проте суд не може з
власної ініціативи повернути справу на додаткове розслідування, коли під час її
судового розгляду встановлено підстави для притягнення до кримінальної
відповідальності інших осіб, або підсудного - за інший злочин, або для
збільшення обсягу обвинувачення.
За наявності підстав для кваліфікації
дій обвинуваченого за статтею КК, якою передбачено відповідальність за більш
тяжкий злочин, чи для збільшення обсягу обвинувачення справа може бути
повернена на додаткове розслідування лише за умови, що прокурор не вправі
змінити обвинувачення в суді (ч. 2 ст. 277 КПК), а також коли потерпілий чи
його представник вважають, що підстави для цього є, а прокурор їх не вбачає.
Як вбачається з матеріалів кримінальної
справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як на досудовому слідстві так і в судовому засіданні
повністю визнавали свою винуватість у вчиненому злочині.
Суд першої інстанції,
визначаючи обсяг доказів, що підлягають дослідженню, погодився з пропозицією
прокурора про недоцільність дослідження доказів, зокрема, щодо тих обставин,
які стосувалися пред'явленого обом підсудним обвинувачення за ч. 2 ст. 187 КК
Після допиту підсудних, суд провів судові дебати, надав
останнє слово підсудним і видалився до нарадчої кімнати для постановлення
рішення. Повернувшись з нарадчої кімнати суд проголосив постанову про
направлення справи на додаткове розслідування.

У п. 12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005 р. „Про практику застосування судами
України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове
розслідування” зазначено, що підстави для повернення справи на додаткове
розслідування можуть виникнути на будь - якій стадії судового розгляду: під час
судового слідства чи судових дебатів, при зверненні підсудного до суду з останнім
словом, а також прим постановленні вироку. В останніх трьох випадках суд
відновлює судове слідство і вирішує питання, що виникло, вислухавши попередньо
міркування сторін (ст. 326 КПК України).

Згідно зі ст. 370 КПК України підставою для скасування судових
рішень, зокрема, може бути істотне порушення вимог кримінально - процесуального
закону, тобто таке порушення вимог цього Кодексу, яке перешкоджало чи могло
перешкоджати суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне й
обґрунтоване рішення.

Колегія суддів вважає, що перелічені вище порушення вимог
кримінально - процесуального закону є істотними і тягнуть за собою скасування
незаконної постанови суду про направлення кримінальної справи на додаткове
розслідування.

Крім цього, на думку колегії, по даній справі неповноти, яку
не можна усунути в ході судового слідства, органи досудового слідства, не
допустили.

Всі ті обставини, які на думку суду першої інстанції,
необхідно встановити в ході додаткового розслідування, суд мав реальну можливість
встановити та перевірити їх в ході судового розгляду справи, а також відповідно
до вимог ст. 315-1 КПК України з метою перевірки і уточнення фактичних даних,
одержаних у ході судового слідства, суд мав право дати доручення органу
досудового слідства, виконати певні слідчі дії.

Керуючись ст. ст. 365,
366, 370, 377 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцією помічника прокурора м. Чернігова задовольнити

Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від
24.06.2008 року про направлення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 за ст. 187 ч. 2 КК України прокурору м. Чернігова для організації
проведення додаткового розслідування - скасувати, а справу повернути на новий
судовий розгляд у той же суд, але в іншому складі суддів.

С у д д і :

С.О. Акуленко О.С.
Щербаков М.М. Оседач