Провадження № 1-кп/127/1027/13
УХВАЛА

18 листопада 2013 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бернади Є.В.,

при секретарі Береснєвому І.Р.,

за участю прокурора Сопівника А.В.,

адвоката Бевза Ю.В.,

обвинуваченого ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 410, ч. 1 ст. 366 КК України.

До обвинувального акту також подано угоду про визнання винуватості, укладену 23.10.2013 р. між ст. прокурором Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Сопівником А.В. та підозрюваним ОСОБА_2, згідно з якою ОСОБА_2 повністю визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому діянні, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдані збитки, а тому сторони погодились на призначення ОСОБА_2 покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу в розмірі 250 (двісті п'ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн. (чотири тисячі двісті п'ятдесят гривень) в доход держави з позбавленням права обіймати посади, пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки;

- за ч. 2 ст. 410 КК України, за наявності двох і більше обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, викладених у розділі ІV Угоди, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_2, що раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, призначити покарання, на підставі ч.1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.2 ст. 410 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити підозрюваному ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

на підставі ст. 58 КПК України, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного, замість позбавлення волі строком на 2 роки призначити службове обмеження на той самий строк з відрахуванням в доход держави п'ятнадцяти відсотків з його грошового забезпечення.

Прокурор, обвинувачений та його захисник - адвокат Бевз Ю.В. - вважають за можливе затвердити укладену угоду.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту угоди випливає, що сторона обвинувачення та обвинувачений погодились на призначення ОСОБА_2 покарання:

- за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу в розмірі 250 (двісті п'ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн. (чотири тисячі двісті п'ятдесят гривень) в доход держави з позбавленням права обіймати посади, пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки;

- за ч. 2 ст. 410 КК України, за наявності двох і більше обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, викладених у розділі ІV Угоди, з урахуванням особи підозрюваного ОСОБА_2, що раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, призначити покарання, на підставі ч.1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі встановленої санкцією ч.2 ст. 410 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити підозрюваному ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Однак, зі змісту ч. 3 ст. 70 та ч. 4 ст. 72 КК України випливає, що до основного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, можуть бути приєднані додаткові покарання, призначені судом за злочини, у вчиненні яких особу було визнано винною і додаткові покарання виконуються самостійно.

Приймаючи до уваги, що сторонами погоджене призначення за ч. 1 ст. 366 КК України додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов'язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 2 роки, при застосуванні ч. 1 ст. 70 КК України не було враховано наявність додаткового покарання, яке поглиненню основним покаранням не підлягає.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо, зокрема, умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

За таких обставин суд вважає, що умови угоди про визнання винуватості суперечать вимогам кримінального закону, а тому в її затвердженні необхідно відмовити.

Зі змісту ч. 7 ст. 474 КПК України випливає, що у разі відмови в затвердженні угоди судове провадження продовжується у загальному порядку.

Керуючись ст. ст. 314, 474 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В затвердженні угоди, укладеної 23.10.2013 р. між ст. прокурором Вінницької прокуратури з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Сопівником А.В. та підозрюваним ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: