Провадження № 11-кп/792/54/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 683/1823/14-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.125 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000384 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року, -

В с т а н о в и л а:
Вироком Старокостянтинівського районного суду від 28 жовтня 2014 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Монастирище Монастирищенського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, приватного підприємця, раніше не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

В задоволенні позову ОСОБА_9 в частині стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди в сумі 10 000 грн. відмовлено.

За вироком суду, 02 червня 2014 року приблизно о 20 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , у якій проживає його колишня співмешканка ОСОБА_10 , та зайшовши на кухню, вчинив сварку з останньою. В подальшому ОСОБА_9 , яка на той час проживала за вищевказаною адресою, з метою припинення протиправних дій ОСОБА_8 , поставила вимогу останньому залишити квартиру. Однак ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, затіяв сварку з ОСОБА_9 , в ході якої схопив її за верхній одяг та умисно вдарив спиною у двері, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливів по задній поверхні лівого плеча в верхній третині, по боковій поверхні грудної клітки зліва в проекції 7-го ребра по задньопідмишечній лінії, по зовнішній поверхні правого передпліччя в середній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того, продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс не менше трьох ударів кулаком в зуби, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді травматичного вивиху перших зубів нижньої щелепи зліва та справа, садна на нижній губі зліва, які теж відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшивши йому покарання до штрафу, та зменшити суму моральної шкоди до 1 000 грн.

Свої вимоги аргументує надмірною суворістю призначеного місцевим судом покарання, та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Стверджує, що ініціатором сутички була саме потерпіла ОСОБА_9 , яка вкусила його за долоню руки.

Вважає недоведеним факт перебування його під час події у нетверезому стані.

Звертає увагу на те, що судом при визначенні виду покарання, не враховано положення ст.65 КК України, та не вмотивовано призначення йому покарання саме у виді громадських робіт, без врахування альтернативи, яка міститься у ч.1 ст.125 КК України.

Зазначає, що розмір відшкодування моральної шкоди потерпілій є несправедливим внаслідок значного його завищення і не відповідає тим моральним стражданням, які остання перенесла.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_8 свої апеляційні вимоги змінив, визнавши фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, доведеність вини та правильність кваліфікації його дій за вказаним злочином.

Визнав обвинувачений і розмір стягнутої з нього судом матеріальної та моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 , не погоджуючись лише з видом призначеного місцевим судом покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, щодо змісту оскарженого судового рішення, вислухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги із змінами до неї, міркування прокурора про законність та обґрунтованість вироку місцевого суду, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга із її змінами підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, фактичні обставини вчиненого злочину, правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.125 КК України, часткове задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 , ґрунтується на наведених у вироку доказах та сторонами судового провадження, в тому числі обвинуваченим, не оспорюються, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не досліджується.

Перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах призначеного покарання, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 про немотивоване призначення йому судом занадто суворого покарання у виді громадських робіт за наявності при цьому альтернативних видів покарань.

За змістом ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при обранні покарання у кожному конкретному випадку суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, рішення суду першої інстанції при призначення виду і розміру покарання, має бути належним чином умотивоване.

Однак, вказаних вимог закону місцевим судом не дотримано, так як рішення про призначення ОСОБА_8 такого виду покарання, як громадські роботи, всупереч тому, що санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає й інші (альтернативні) види покарань, не вмотивовано.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання взяв до уваги, але не в повній мірі врахував характер, ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину.

Колегія суддів приймає також до уваги повне відшкодування ОСОБА_8 завданої потерпілій моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. та визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, як обставини, які пом`якшують обвинуваченому покарання, у відповідності до вимог ст.66 КК України.

За таких обставин, призначене ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт, на переконання колегії суддів, є нелогічним, навіть з врахуванням обтяжуючої покарання обставини, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, адже дані про особу винного, його подальшу поведінку після злочину, свідчать про здатність ОСОБА_8 до виправлення і перевиховання за допомогою іншого, більш гуманного виду покарання.

Оцінивши наведені обставини в сукупності, колегія суддів вважає, що є підстави для призначення ОСОБА_8 найбільш м`якого виду покарання, передбаченого в санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме штрафу, яке є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

За таких обставин, відповідно до п.4 ч.1 ст.408 та ст.413 КПК України, оскаржуваний вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та необхідністю призначення більш м`якого виду покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду Хмельницької області, -

П о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 28 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Пом`якшити ОСОБА_8 призначене судом першої інстанції покарання за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 600 (шестисот) грн.

В решті цей вирок залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .