Єдиний унікальний № 500/2270/15-к
Провадження № 1-в/500/88/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у звільнення засудженого від відбування покарання
у зв`язку із досягненням засудженим пенсійного віку
06 травня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі Одеської області подання Ізмаїльського МРВ КВІ УДПтС України в Одеській області у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000096, про звільнення від відбування покарання у зв`язку із досягненням пенсійного віку

ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ковтубанка Бузулукського району Оренбурзької області Російської Федерації, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 23.10.2014 р. Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 263 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на один рік,

засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2013 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком на вісімдесят годин,

встановив:
Ізмаїльський МРВ КВІ УДПтС України в Одеській області просить суд звільнити засудженого ОСОБА_3 від покарання за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2013 р., яким він засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до громадських робіт строком на вісімдесят годин, посилаючись на те, що ОСОБА_3 перебуває на обліку в Ізмаїльському МРВ КВІ з 24.10.2013 р. 25 листопада 2013 року засуджений з`явився до Ізмаїльського МРВ КВІ та був поставлений на облік, йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання, а також попереджено про відповідальність за ухилення від відбування даного покарання. Направленням №3444 від 25.11.2013 р. засудженого було направлено до Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області (Далі УПФУ). 22.01.2014 р. за № 225 засудженому було видано направлення до Ізмаїльської станції юних натуралістів та 23.01.2014 р. було складено графік відпрацювання 80 годин громадських робіт. Відповідно до доповідної записки, що надійшла з Ізмаїльської станції юних натуралістів ОСОБА_3 відповідно до графіку станом на 06.03.2014 р. повинен був відпрацювати 40 годин, але відпрацював 16 годин, а з 03.02.2014 р. на відпрацювання не з`являвся. 11.03.2014 р. до Ізмаїльської міжрайонної прокуратури було направлено подання щодо вирішення питання про притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.389 КК України, після чого СВ Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області 21.03.2014 р. було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000845 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 станом на 10.08.2014 р. досяг пенсійного віку та 19.02.2015 р. була винесена постанова про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення та тим, що згідно ч. 3 ст.37 КВК України повинно бути винесено подання про звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений ОСОБА_3 , представник КВІ та прокурор в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. На адресу суду надійшли заяви від представника КВІ та прокурора, якими вони просили суд здійснити розгляд у їх відсутності. Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. В даному випадку участь осіб, які беруть участь у судовому провадженні, не перешкоджає проведенню судового розгляду та їх участь не є обов`язковою.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому проваджені, то в силу ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів цьго кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Суд, розглянувши подання КВІ, дослідивши матеріали особової справи ОСОБА_3 , приходить до висновку, що у задоволенні подання КВІ слід відмовити з наступних підстав.

Так, 19 березня 2013 року ОСОБА_3 був засуджений Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин (а.о.с. 3).

Відповідно до направлення № 3444 від 25.11.2013 р. ОСОБА_4 був направлений до УПФУ для відбуття призначеного судом покарання (а.о.с. 22).

Як вбачається з листа УПФУ від 28.11.2013 р., ОСОБА_3 станом на 28.11.2013 р. до УПФУ не з`явився та не приступив до відпрацювання громадських робіт (а.о.с. 25).

Направленням від 22.01.2014 р. ОСОБА_4 був направлений до Ізмаїльської станції юних натуралістів для відбування громадських робіт (а.о.с. 34), після чого розпорядженням директора Ізмаїльської міської станції юних натуралістів від 23.01.2014 р. ОСОБА_3 був прийнятий з режимом роботи не більше чотирьох годин на день з 23.01.2014 р. терміном на 80 годин (а.о.с. 35), а також був складений графік виходу на роботу, згідно якого ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт в період з 24.01.2014 р. по 20.02.2014 р. (а.о.с. 36).

Згідно довідці від 06.03.2014 р., ОСОБА_3 відпрацював 16 годин, після чого з 03.02.2014 року на роботу не з`являвся (а.о.с. 46).

11 березня 2014 року до Ізмаїльської міжрайонної прокуратури Одеської області направлене подання щодо вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Однак, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження від 19.02.2015 р., кримінальне провадження № 0000845 від 21.03.2014 р. відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.о.с. 108).

Разом з тим, з матеріалів особової справи ОСОБА_3 вбачається, що до повного відбуття покарання у виді громадських робіт строком на вісімдесят годин, його було притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення ще одного злочину.

Так, 15 липня 2014 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України (а.о.с. 79).

Як вбачається з вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.10.2014 р., ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 263 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на один рік. Також з даного вироку вбачається, що покарання ОСОБА_3 призначене без застосування ст. 71 КК України, тобто без врахування невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком.

На підставі викладеного, враховуючи, що на теперішній час відносно ОСОБА_3 виконуються декілька вироків, і питання про застосування покарання за наявності кількох вироків не вирішене і не виносилося на розгляд суду, суд позбавлений можливості вирішити питання про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання за першим вироком, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання МРВ КВІ слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

1)
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ухвалив:
В задоволенні подання Ізмаїльського МРВ КВІ УДПС України в Одеській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із досягненням пенсійного віку ОСОБА_3 , засудженого вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.09.2013 р. за ч. 1 ст. 185 КК України до вісімдесяти годин громадських робіт, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1