Справа № 297/1260/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2015 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Берегово кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000358 від 08 травня 2015 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Берегово, мешканки м. Берегово, Окремий Хутір, не одруженої, маючої на утриманні п"ять неповнолітніх дітей, без освіти, не працюючої, в порядку ст. 89 КК України не судимої, громадянки України,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України,-

встановив:
ОСОБА_5 з невстановленого дня березня 2015 року по 07 травня 2015 року, з метою незаконного збагачення, вплинувши психічним тиском на мололітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом умовляння, схилила останнього до систематичного випрошування грошей у сторонніх осіб на автостоянці позаду супермаркету "Вопак" в м. Берегово на пл. Героїв, 1 та автостоянці біля спортивної бази "Закарпаття" в м. Берегово по вул. Корятовича, привласнивши собі грошові кошти здобуті шляхом жебракування малолітнім сином.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_5 визнається винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України за кваліфікуючими ознаками втягнення матір"ю малолітнього у зайняття жебрацтвом.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин наступні.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, підтвердила обставини пред`явленої їй підозри та пояснила, що дійсно умовила свого малолітнього сина ОСОБА_7 випрошувати гроші, який з березня по травень 2015 року на автостоянці позаду супермаркета " ІНФОРМАЦІЯ_3 " та на автостоянці біля спортивної бази "Закарпаття" систематично випрошував гроші у прохожих громадян, які приносив додому та віддавав їй. Дадала, що схилила малолітнього сина до жебракування, у зв"язку зі скрутним матеріальним становищем.

У вчиненому щиро розкаялася, просила суворо її не карати, обіцяла подібного в майбутньому не вчиняти.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з"явився, про причини своєї неявки суд не повідомив (а.с. 30).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з допитом обвинуваченої та дослідженням її характеризуюючих даних. При цьому судом учасникам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_5 в скоєнні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 304 КК України, як втягнення матір"ю малолітнього у зайняття жебрацтвом є доведеною, а юридична кваліфікація її дій за зазначеною статтею - правильною.

Обираючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

Те, що ОСОБА_5 винною себе визнала повністю, у вчиненому розкаялася, в порядку ст. 89 КК України є не судимою (а.с.33), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 35), має на утриманні п"ять малолітніх дітей (а.с. 31-32), вчинила кримінальне правопорушення, у зв"язку зі скрутним матеріальним становищем, суд відповідно до ст. 66 КК Укараїни, враховує, як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої в ході судового розгляду криімнального провадження не встановлено.

На підставі вищевикладеного, враховуючи особу винної та конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу винної та конкретні обставини справи, суд вважає можливим виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції її від суспільства, що буде достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею в майбутньому нових кримінальних правопорушень, а тому на підставі ст. 79 КК України, вважає звільнити останню від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
Визнати винною ОСОБА_5 у пред"явленому їй обвинуваченні за ч. 2 ст. 304 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 79 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом одного року і шести місяців не вчинить нового кримінального правопорушення та покласти на неї обов"язок, згідно п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України - не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок оголошений і може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_8