Справа № 477/715/15-к
Провадження № 1-кп/477/87/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої по справі - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:
24.05.2001 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.140, 17, ч.2 ст. 140, 42( в ред. 1960р.) до 3 років позбавлення золі, із застосуванням ст.45 КК України, звільнений від покарання з випробуванням терміном 2 роки;
21.04.2003 року Ленінським районним судом м.Миколаєва за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185,71 КК України до 3 років 6 місяцям позбавлення волі, звільнений 02.12.2005 року за постановою Арбузинського районного суду від 24.11.2005 року умовно - достроково, не відбутий строк 4 місяця 9 днів;
13.04.2006 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч. ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 30.12.2008р. за постановою Казанківського районного суду умовно-достроково, невідбутий термін 9 місяців 18 днів;
12.11.2009 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, 70, 71 КК України до 4 років 6 місяцям позбавлення волі, звільнений 04.03.2014р. по відбуттю строку покарання;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.М-Погорілове Жовтневого району
Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 29.04.2009 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3ст. 185, ч.3 ст.186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 10.09.2011 року за постановою Вознесенського міськрайонного суду від 02.09.2011р. умовно - достроково з не відбутою частиною покарання 1 рік, 3 місяця, 14 днів;
26.04.2012 року вироком Жовтневого районним судом Миколаївської області за ч. 1ст. 185, ч.1 ст. 190, 70,71 до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений 25.02.2014 року за постановою Миколаївського районного суду від 17.02.2014 року умовно - достроково з невідбутою частиною покарання 5 місяців,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
В кінці листопада 2014 року, встановити точну дату і час не надалося можливим, ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , вільним шляхом проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де з колодязю таємно викрали глибинний водяний насос, належний ОСОБА_6 , чим спричинили йому матеріальну шкоду на загальну суму 300 грн. Після чого місце події зникли та в подальшому викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_3 , з метою заволодіння чужим майном, повторно, 06 грудня 2014 року приблизно о 22-00 годині, переліз через паркан на територію господарчого двору по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав титанову драбину вагою 14 кілограмів, вартістю 4000грн
З викраденим майном, належним ОСОБА_7 , з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник. Викрадене продав іншій особі, чим спричинив матеріальні збитки ОСОБА_7 на загальну суму 4000грн.
Окрім цього, ОСОБА_3 за попередньою змовою із ОСОБА_4 , на початку січня місяця 2015 року, встановити точну дату не надалося можливим, приблизно о 00.00 годині, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вхідних дверей, проникли в господарче приміщення розташоване на території домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрали майно належне ОСОБА_8 , а саме : металеву садову тачку вартістю 500 грн., алюмінієву садову тачку вартістю 500 грн., елетричний пристрій - тефлер вартістю 3000грн., чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4000 гривень. Після чого місця події, зникли та в подальшому викраденим майном розпорядилися за власним розсудом.
Матеріальна шкода потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відшкодована в ході досудового розслідування з поверненням викраденого.
Потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов не заявлено.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав в повному обсязі та пояснив, що в листопаді разом із ОСОБА_4 скоїли крадіжку водяного насосу з колодязя домоволодіння в с.М-Погорілове. В грудні 2014 року, в цьому ж селі, з іншого двору він скоїв крадіжку драбини, яку відніс до ОСОБА_4 щоб той порізав на частини, а потім продали. В січні 2015 року разом з ОСОБА_9 також в с.М-Погорілове, з господарської будівлі по АДРЕСА_6 вони зірвали двері шляхом пошкодження петель та викрали дві тачки та електричний пристрій.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав та пояснив, що дійсно в листопаді чи грудні 2014 року вони із ОСОБА_3 вони скоїли крадіжку водяного насосу, а в січні 2015 року зірвали двері з господарської будівлі та викрали дві тачки та електричний пристрій.
Крім свідчень обвинувачених, їх вина у скоєному також підтверджується письмовими доказами, які досліджені судом в ході розгляду справи по суті.
Так, за фактом крадіжки майна ОСОБА_6 , місце та час скоєної обвинуваченими крадіжки підтверджується заявами самих обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до міліції про крадіжку насосу в середині грудня 2014 року з двору по вул. Ломоносова в с.М-Погорілове, який в подальшому вони перепродали на ринку незнайомій особі за 50 грн.
Розмір завданої цією крадіжкою шкоди підтверджується даними про вартість аналогічного викраденому товару.
За фактом крадіжки майна ОСОБА_7 , час скоєного підтверджується заявою ОСОБА_10 , який добровільно видав працівникам міліції елементи титанової драбини, яку він 07 грудня 2014 року придбав у ОСОБА_11 .
Згідно протоколу огляду предмету та постанови слідчого від 08.12.2014 року, було оглянуто 4 частини вказаної драбини, визнано речовим доказом по справі та повернуто потерпілому ОСОБА_7 .
Вартість викраденого майна підтверджується даними довідки ПП «Форкіс-Н» про вірогідну вартість аналогічного майна.
Згідно заяви ОСОБА_3 до міліції, останній зізнався в тому, що в ніч з 06 на 07 грудня 2014 року він скоїв крадіжку металевої драбини з двору домоволодіння АДРЕСА_7 .
За фактом крадіжки майна ОСОБА_8 , місце та час скоєння крадіжки підтверджується заявами самих обвинувачених про вчинене, згідно яких, по АДРЕСА_5 , вони спільно скоїли крадіжку двох металевих тачок та пристрою тефлер з приміщення господарської споруди. Викрадене продали малознайомому за 300 грн., кошти витрати на власні потреби.
Спосіб скоєння вказаної крадіжки підтверджується змістом протоколу огляду місця події від 28.01.2015 року, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_8 , та було виявлено пошкодження вхідних дверей господарської споруди, шляхом пошкодження металевих петель.
Згідно протоколу огляду предмету та постанови слідчого від 30.01.2015 року, було оглянуто металеву садову тачку, належну ОСОБА_8 та видану ОСОБА_4 під час слідчого експерименту за його участю. Вилучене визнано речовим доказом та повернуто власнику.
Згідно заяви ОСОБА_12 , останній видав працівникам міліції господарську тачку та електричний тефлер.
Вказані речі, відповідно до протоколу огляду предметів та постанови слідчого від 10.02.2015 року, були оглянуті, визнані речовими доказами та повернуті потерпілому.
Вартість викраденого обвинуваченими майна підтверджується даними довідки ПП «Форкис-Н».
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), скоєній повторно, за попередньою змовою групою осіб за епізодом крадіжки, що мала місце в листопаді 2014 року, а за епізодом від 06.12.2014 року - повторно, що слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України.
Суд також вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), повторно, за попередньою змовою групою осіб та поєднану з проникненням в інше приміщення, за епізодом від січня 2015 року, що слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.
Аналізуючи зібрані за справою докази, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), скоєній повторно, за попередньою змовою групою осіб за епізодом крадіжки, що мала місце в листопаді 2014 року та що слід кваліфікувати за ч.2 ст. 185 КК України, а за епізодом від січня 2015 року, також поєднану із проникненням до іншого приміщення, що слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, його негативну характеристику за місцем реєстрації, що останній за місцем реєстрації не проживає, веде бродяжницький спосіб життя, суд приходить до висновку, що виправлення останнього та попередження скоєння ним інших злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі. При цьому, визначаючи термін цього покарання, суд враховую його щире каяття у скоєному, та що матеріальна шкода потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відшкодована із поверненням викраденого.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, його негативну характеристику, як особи, що має залежність від алкоголю та каннабіноїдів, суд приходить до висновку, що виправлення останнього та попередження скоєння ним інших злочинів можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі. При цьому, визначаючи міру цього покарання, суд враховую його щире каяття у скоєному, та що матеріальна шкода потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відшкодована із поверненням викраденого.
Речові докази, відповідно до ст. 100 КПК України, належить повернути власникам
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 366, 367, 374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання:
за ч.2 ст.185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання:
за ч.2 ст.185 КК України - у виді трьох років позбавлення волі;
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Речові докази по справі: елементи драбини, переданої ОСОБА_7 , дві тачки та електричний тефлер, переданий ОСОБА_8 , залишити останнім за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченими, які тримаються під вартою (рахуються за Ленінським районним судом м.Миколаєва) в той самий строк, з дня отримання копії вироку.
Копію вироку негайно вручити засудженим та прокурору, та не пізніше наступного дня направити потерпілим.

Суддя ОСОБА_1