У Х В А Л А
Іменем України
Справа № 285/347/15-к

провадження № 1-кс/0285/121/15
18 лютого 2015 року м. Новоград-Волинський

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_1 розглянувши скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 на незаконне утримання під вартою в порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
28.01.2015 року слідчим суддею Новоград-Волинського міськрайонного суду ОСОБА_1 отримано скаргу ОСОБА_2 на його незаконне утримання в ІТТ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 22.01.2015 року.

Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області отримано вказану скаргу з Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області 27 січня 2015 року.

У порядку ч. 2 ст. 206 КПК України ухвалою слідчого судді від 28.01.2015 року зобов`язано Новоград-Волинський МВ УМВС України в Житомирській області доставити до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області обвинуваченого ОСОБА_2 для участі у судовому засіданні 28.01.2015 року о 17 год. 00 хв.

Однак, обвинуваченого ОСОБА_2 до суду доставлено не було.

Згідно листа Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області № 1602 від 28.01.2015 року, отриманого Новоград-Волинським міськрайонним судом 29.01.2015 року, випливає, що доставити обвинуваченого ОСОБА_2 до суду не мають можливості, оскільки він етапований до СІЗО № 8 м. Житомира.

Із вказаного листа вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 перебуває під вартою у СІЗО № 8 м. Житомира.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

На підставі вищевказаної норми закону та ст. 34 КПК України до апеляційного суду Житомирської області було надіслано подання про визначення підсудності розгляду скарги слідчим суддею територіальна юрисдикція якого поширюється на СІЗО УВП № 8.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 05.02.2015 року було відмовлено у задоволенні подання та матеріали повернуто до Новоград-Волинського міськрайонного суду. Вказані матеріали отримано Новоград-Волинським міськрайонним судом 17.02.2015 року. (а.с. 21).

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У свою чергу, п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України вказує, що кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, розгляд вказаної скарги відноситься до компетенції слідчого судді.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Із досліджених матеріалів слідчим суддею встановлено, що станом на час розгляду скарги, 18.02.2015 року, відсутня обґрунтована підозра, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, отже ухвала про доставляння обвинуваченого слідчим суддею не виносилась.

Встановлено, що ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 01.10.2014 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_2 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 29.11.2014 року (а.с. 8а).

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 24.11.2014 року було продовжено обвинуваченому ОСОБА_2 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 24.01.2015 року (а.с. 10).

23.01.2015 року ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_2 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 23.03.2015 року (а.с. 9).

У скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що перший строк спливає о 24 год. 00 хв. 24.11.2014 року. Однак, таке посилання спростовується ухвалою суду від 01.10.2014 року у якій зазначено, що строк тримання під вартою продовжено до 29.11.2014 року.

Також не знаходять свого підтвердження посилання ОСОБА_2 на те, що останній строк тримання його під вартою спливає о 24 год. 00 хв. 22.01.2015 року. Вказане спростовується тим, що ухвалою суду від 24.11.2014 року було продовжено строкраніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Отже, строк тримання під вартою підлягає відліку не з 24.11.2014 року а з 30.11.2014 року та закінчується датою вказаною в ухвалі суду від 24.11.2014 року «24.01.2015 року».
Відповідно до п. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Згідно ст. 115 КПК України строк тримання під вартою за ухвалою суду від 24.11.2014 року сплинув 24.01.2015 о 24 год. 00 хв.

Крім цього, станом на 18.02.2015 року є судове рішення про обрання обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись вимогами статті 206 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :
У задоволенні вимог скарги обвинуваченого ОСОБА_2 на його незаконне утримання в ІТТ Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1