АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження №11/ 791/1420/13
головуючий у 1 інстанції Нікіфорова Е.А.
категорія ст.286 ч.2 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня місяця 24 дня колегія
суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого - Вороненко Т.В.

суддів Черствої Є.О., Бугрименко В.Г.

з участю прокурора - Коломійця В.С.

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні кримінальну
справу за апеляцією прокурора який
брав участь у розгляді справи на
постанову Цюрупинського районного
суду Херсонської області від 21жовтня
2013 року,-

встановила:

Цією постановою кримінальну справу
щодо ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який
обвинувачується у вчинені злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України
направлено на додаткове розслідування.

У постанові суд зазначив, що досудовим
слідством допущена неповнота, а саме не
встановлено належним чином швидкість
дитини в момент дорожньо-транспортної
пригоди, що суттєво впливає на висновки
експертизи, і як наслідок для вирішення
питання про винність підсудного, у
зв'язку з чим суд позбавлений
можливості розглянути справу.

В апеляції прокурор вказує на
незаконність постанови, так як суд в
порушення вимог КПК України (1960 року)
направив справу на додаткове
розслідування, не врахувавши наявність
в матеріалах експертизи в якій точно
вказано рух дитини та хто порушив
правила дорожнього руху, що залишено
судом поза увагою під час направлення
справи на додаткове розслідування,
вказує, що судом не вжито заходів
передбачених ст.315-1 КПК України. Також
вважає що судом допущені порушення
вимог ст.267 КПК України, а саме не
з'ясовано думку потерпілих про
направлення справи на додаткове
розслідування. Просить постанову
скасувати у зв'язку з істотним
порушенням кримінально-процесуального
закону, а справу направити на новий
судовий розгляд.

На апеляцію прокурора захисником
підсудного ОСОБА_3 ОСОБА_1 подано
заперечення в яких він вважає рішення
суду про направлення кримінальної
справи на додаткове розслідування
законним та обґрунтованим, а доводи
апеляції прокурора та його апеляційні
вимоги безпідставними.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляції, заслухавши думку прокурора,
який підтримав апеляцію, думку
захисників та підсудного, які вважали
постанову суду законною, а апеляцію
прокурора безпідставною, колегія
суддів вважає, що апеляція задоволенню
не підлягає зі слідуючих підстав.

Посилання в апеляції прокурора на
порушення вимог ст.281 КПК України (1960
року), не ґрунтується на вказаному
законі, оскільки суд дійшов
обґрунтованого висновку про неповноту
досудового слідства, так як згідно
протоколу судовому засідання експерт
ОСОБА_4 пояснив, що під час експертизи
використані табличні данні темпу руху
дитини 2-3 річного віку, але для більш
точних результатів, необхідно
користуватись даними про темп руху
дитини в момент ДТП, який
встановлюється під час відтворення
обстановки події з участю дитини, і
його збільшення або зменшення суттєво
впливатиме на висновки експертизи.

Відповідно до матеріалів справи
відтворення обстановки події
проводилось без участі дитини з віком
та подібними антропометричними даними
до потерпілого, темп та рух дитини під
час проведення вказаної слідчої дії
показував її батько, що не може
свідчити про достовірність отриманих
даних в ході проведення вказаної
слідчої дії.

Доводи апеляції прокурора, що судом не
взято до уваги результати
автотехнічних експертиз є
необґрунтованими так, як відповідно до
протоколів судового засідання під час
якого здійснювались допити судових
експертів, які свідчили, що висновки
про можливість водієм уникнути
зіткнення залежать від темпу руху
дитини, який необхідно встановити під
час відтворення обстановки події, а
висновки експертиз з табличними
параметрами не надають змоги
встановити чи міг ОСОБА_3 уникнути
дорожньо-транспортної пригоди та
викликають сумніви у їх достовірності,
а тому при таких обставинах суд вірно
не прийняв їх до уваги.

Разом з тим, вказівка в апеляції
прокурора, що суд не вжив всіх заходів у
відповідності зі ст.315-1 КПК України (1960
року) для розгляду кримінальної справи
не відповідають матеріалам справи, так
як судом тричі призначались додаткові
автотехнічні експертизи, висновки яких
є сумнівними, що вказує на те, що на
стадії досудового слідства допущена
суттєва неповнота, яку необхідно
усунути під час проведення додаткових
слідчих дій в ході додаткового
розслідування.

Твердження апеляції прокурора про
порушення судом вимог ст.267 КПК України
(1960 року), а саме не з'ясовано думку
потерпілих з приводу направлення
справи на додаткове розслідування, чим
порушено їх права, є безпідставними
так, як відповідно до матеріалів справи
законним представником малолітнього
потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_6 надано заяву
про слухання справи без її участь,
проти чого прокурор не заперечував.

Враховуючи, що під час досудового
слідства не були з'ясовані та
перевірені з достатньою повнотою дані
про швидкість руху дитини в момент
дорожньо-транспортної пригоди, що
суттєво впливає на висновки
експертизи, і як наслідок для вирішення
питання про винність підсудного. При
цьому допущена неповнота не може бути
усунута у судовому засіданні, що
унеможливлює розгляд справи.

З наведених обставин колегія суддів
вважає, що апеляція прокурора
задоволенню не підлягає, а постанова
суду є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України (1960
року) колегія суддів -

ухвалила:

Апеляцію прокурора залишити без
задоволення, а постанову Цюрупинського
районного суду Херсонської області від
21 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_3 - без зміни.

Судді: