Справа №: 1-47/2012
Провадження №: 1/0906/208/12
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 грудня 2012 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Вигода справу про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодружений, непрацюючий, в минулому судимий,
в пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 186 ч.2, 395 КК України,-
встановив:
ОСОБА_7 відкрито викрав чуже майно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, повторно та за попередньою змовою групою осіб, а також будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Злочини вчинено за наступних обставин:
Підсудний 06 лютого 2011 року близько 01.30 годин за попередньою змовою з ОСОБА_8 ,засудженим 31.08.2011 року Долинським районним судом , у дворі будинку АДРЕСА_2 підійшли до ОСОБА_9 ,та застосувавши до потерпілого фізичну силу шляхом утримання його рук, відкрито викрали гроші в сумі 90,00 гривень, мобільний телефон марки «Самсунг С-300», вартістю 200,00 гривень з сім- карткою «Лайф», вартістю 45,00 гривень, мобільний телефон марки «Нокіа 6220», вартістю 400 грн. гривень з сім-карткою «Джинс» вартістю 45,00 гривень, універсальний зарядний пристрій для акумуляторів «Енергія ЕН-150» вартістю 100,00 гривень, цифровий фотоапарат «Олімпус ФЕ-310» вартістю 800,00 гривень з двома акумуляторами «ОР-2700» вартістю 50,00 гривень за штуку та картою пам`яті на 2 гігабайти вартістю 240,00 гривень, а також пластиковий пакет, у якому знаходилися чоловічі спортивні штани вартістю 150,00 гривень, чоловічі плавки, вартістю 30,00 гривень, пляшка горілки «Івано-Франківська» вартістю 26,00 гривень, всього викрали майна на загальну суму 2226,00 гривень, чим спричинили ОСОБА_9 майнову шкоду.
Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_8 повторно 13 лютого 2011 року, близько 02.00 год. на вул. Шевченка в м.Долина біля магазину будівельних матеріалів, з метою відкритого викрадення чужого майна, наздогнали ОСОБА_10 , повалили його на землю та утримуючи на землі, відкрито викрали в потерпілого гроші в сумі 250,00 гривень та мобільний телефон «Нокіа 2730» вартістю 890,00 гривень, з сім- карткою «Лайф» вартістю 49,00 гривень та сім-карткою «Ді-Джус» вартістю 15,00 гривень, а всього майна на загальну суму 1204,00 гривні, чим спричинили потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду.
У відповідності до постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.07.2010 року, ОСОБА_7 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з наступними обмеженнями: заборона виходу з будинку (квартири) по місцю проживання з 22.00 год. до 06.00 год., заборона відвідувати кафе, бари, ресторани та інші заклади, де дозволено роздрібну торгівлю спиртними напоями, заборона виїжджати в особистих справах за межі Долинського району, з`являтися для реєстрації в Долинський РВ УМВС один раз у місяць підсудний з метою ухилення від адміністративного нагляду, без повідомлення працівників міліції, що здійснюють нагляд, без поважних причин залишив місце свого постійної проживання за адресою: АДРЕСА_1 і 05.01.2011 року виїхав в м. Івано-Франківськ, де перебував до 09.01.2011 року.
Підсудний ОСОБА_7 вини не визнав на пояснив, що злочинів не вчиняв. По епізоді пограбування ОСОБА_10 та ОСОБА_9 його оговорив ОСОБА_8 . Коли ці злочини вчинялись він знаходився у дома. Йому відомо, що ці злочини вчинив ОСОБА_8 , з ОСОБА_11 . Під час судових дебатів вину визнав за ст.395 КК України.
Не зважаючи на те, що підсудний вини не визнав, його винуватість у вчинених злочинах доведена в судовому засіданні показаннями потерпілих, свідків по справі, іншими доказами, зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні.
По епізоду ухилення від адміністративного нагляду:

Даними постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.07.2010 року, з якої вбачається, що ОСОБА_7 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з наступними обмеженнями: заборона виходу з будинку (квартири) по місцю проживання з 22.00 год. до 06.00 год., заборона відвідувати кафе, бари, ресторани та інші заклади, де дозволено роздрібну торгівлю спиртними напоями, заборона виїжджати в особистих справах за межі Долинського району, з`являтись для реєстрації один раз на місяць в Долинський РВ УМВС (т. З, а. с. 9).
Показаннями свідка ОСОБА_12 , в судовому засіданні про те, що ОСОБА_13 проживає на території, яку він обслуговує. Підсудний часто порушував встановлений йому адміністративний нагляд, яким йому було заборонено виходити з будинку після 22.00 год. вечора і до 06.00 год. ранку. Він неодноразово перевіряв його за місцем проживання, і його дома не було. 05.01.2011 року приблизно о 22.30 год., прийшовши до ОСОБА_7 додому, він виявив, що його вдома немає, мати пояснила, що він поїхав в м. Івано-Франківськ до свого знайомого. Підсудного не було дома з 05.01.2011 року по 09.01.2011 року. Про те, що ОСОБА_7 був відсутній по місцю свого проживання, він доповідав керівництву райвідділу рапортами та робив записи в журналі реєстрації. 10.01.2011 року при черговій перевірці ОСОБА_7 знаходився у квартирі.
Поясненнями ОСОБА_14 на досудовому слідстві про те, що ОСОБА_7 05.01.2011 року приїжджав до нього в гості в м. Івано-Франківськ, де пробув до 09.01.2011 року. Він знав про те, що ОСОБА_7 перебував під адміністративним наглядом і йому було встановлено певні обмеження. Однак, останній йому говорив, що перевірки працівників міліції йому надоїли і він хоче побути в м. Івано-Франківську.
По епізодах відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_9 та ОСОБА_10 :

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , даними суду про те, що 05 лютого 2011 року близько 21.30 год. він разом зі своїм приятелем приїхав з с. Цінева в гості до своєї мами.
В Долині вони пішли в кафе, де розпивали спиртні напої. Потім гуляли по місту і біля Будинку техніки розійшлися. Він пішов до магазину «Софія», який знаходиться на вул. Чорноволі м. Долина, де купив пляшку горілки «Івано-Франківська» та пішов до мами. Була приблизно 01.00 година ночі. Коли пройшов 15-20 метрів, у нього задзвонив телефон, після чого відчув раптовий удар. Його поставили на коліна, натягнули шапку на голову і сказали, щоб він так сидів. Пограбування продовжувалося близько 2-3 хвилин. Коли його відпустили, він підвівся, зняв шапку, але поруч вже нікого не було. Після чого пішов до матері і все розповів. Мама зателефонувала в міліцію і повідомила про пограбування. Під час пограбування у нього було викрадено мобільний телефон «Нокіа 6220» чорного кольору з сім-карткою «Джине», мобільний телефон «Самсунг С-300» червоного кольору з сім-карткою «Лайф», цифровий фотоапарад «Олімпус ФЕ-310» чорного кольору з флеш-карткою 2 ГБ та двома акумуляторами (пальчиками) «GР-2700». Один телефон на момент пограбування він тримав у руці, а інший був у кишені. З правої кишені штанів у нього було викрадено гроші в сумі 90 гривень купюрами різних номіні (50 гривень та менше). Таким чином, у нього було викрадено майна на загальну суму 2226 гривень. Під час пограбування хлопці його не били і ніяких тілесних ушкоджень він не отримав. Один з них опустив його голову донизу, а інший в той час забирав речі. Обличчя хлопців», які його пограбували, він не бачив, бо вони натягли йому на очі шапку і впізнати їх не може. Крім того, він був п`яний. Під час пограбування хлопці між собою не розмовляли. Претензій до підсудного не має.
Показаннями потерпілого ОСОБА_10 , даними суду про те, що 12 лютого 2011 року з друзями відпочивав у дискоклубі, потім біля кафе «Фараон». Близько 01.00 години ночі ішов у напрямку до кільцевої розв`язки, а потім стежкою між кафе «Фараон» і стоматологічною поліклінікою в напрямку до залізничного вокзалу (додому). Коли він знаходився біля кута паркану стоматологічної поліклініки, то обернувся і побачив, що в тому ж самому напрямку йдуть двоє чоловіків, обидва у темному одязі, один був приблизно його росту, а другий трошки вищий - на сантиметрів п`ять. Було темно, їхніх облич він не бачив. Крім того, він був випивший. Хлопці йшли за ним близько хвилини, а потім стукнули його чимось по голові і він впав. Тоді один з них його тримав, а інший забирав речі. Приблизно через дві хвилини вони його відпустили. Зайшовши у квартиру, він розповів матері, що його пограбували, і вона зателефонувала у міліцію. Коли він став перевіряти, що вони викрали, то з`ясував, що викрадено гроші в сумі 250 гривень, мобільний телефон «Нокіа 2730 класік» чорного кольору. У телефоні були дві сім-картки. Ще в телефон було вставлено картку пам`яті за 1 ГБ, яка йшла у комплекті з телефоном. Таким чином, у нього під час пограбування було викрадено майна на загальну суму 1204 гривні. Під час пограбування хлопці його не били, ніяких тілесних ушкоджень він не отримав. Він їх не запам`ятав. Під час розгляду справи в суді йому було відшкодовано завдані збитки.
З показань свідка ОСОБА_15 ,.в судовому засіданні встановлено , що 6 лютого 2011 року біля 01.30 год. ночі додому прийшов син ОСОБА_16 і розповів, що декілька хвилин тому у дворі будинку його пограбували. Одяг на ньому був пошарпаний. Син розповів, що на нього напали двоє невідомих хлопців і забрали його речі. Вона питала ОСОБА_16 , що то були за хлопці, але він сказав, що їх не роздивився і описати не може, бо під час пограбування вони натягли йому на очі в`язану шапку, яку він мав на голові, і сказали стояти на колінах. Синові повернули деякі речі, гроші не повернули.
З показань свідка ОСОБА_17 в суді встановлено, що 13 лютого 2011 року її син пішов гуляти і, повернувшись десь біля 02.00 год. додому, розповів, що декілька хвилин тому біля магазину будматеріалів на нього напали двоє невідомих і пограбували - збили з ніг і забрали мобільний телефон, дві сім-картки і гроші. Вони повідомили про це в міліцію. Збитки сину відшкодували,сестра і співмешканка ОСОБА_8 віддали йому 1000,00 гривень, а телефон повернули в міліції.
Свідок ОСОБА_18 , суду дала показання про те, що її брат ОСОБА_8 дав їй у користування мобільний телефон рожевого кольору, марки якого вона точно не пригадує: «SAMSUNG» або «SIEMENS». Цей телефон був у нього дома. Звідки у Василя цей телефон, він не говорив, а вона не питала. 16 лютого 2011 року вона добровільно видала цей мобільний телефон працівниками міліції, після того як дізналася, що ОСОБА_19 його викрав. Вона відшкодувала шкоду потерпілому ОСОБА_10 , щодо іншого потерпілого, то чи відшкодована йому шкода, сказати не може, так як з ним вона зв`язатися не могла.
З показань свідка ОСОБА_20 в судовому засіданні встановлено , що останні три роки вона проживає зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 . Він працював на СТО, тому додому приходив пізно. В середині лютого 2011 року вона побачила, що у квартирі з`явилися цифровий фотоапарат «Олімпус» чорного кольору, зарядний пристрій для батарейок цього фотоапарату та два мобільні телефони «Нокіа». Що це за речі, ОСОБА_19 їй не говорив. Якось до нього подзвонили з міліції і сказали з`явитися у відділ. На другий день в обід ОСОБА_19 приїхав з працівниками міліції, і видав їм цифровий фотоапарат «Олімпус», зарядний пристрій для батарейок, два мобільні телефони «Нокіа» та кросівки, у яких він ходив, про що працівники міліції склали відповідні протоколи. Тоді ж від працівників міліції вона дізналася, що ОСОБА_21 та ОСОБА_13 вчинили злочини, і що вилучені речі відібрані у людей під час пограбувань. ОСОБА_7 вона знала, так як він декілька раз був у них вдома, але з ним не спілкувалася. Про злочини їй не було нічого відомо. Про все дізналася від працівників міліції, які їй сказали, що злочини ОСОБА_8 вчинив разом з ОСОБА_7 .
З показань свідка ОСОБА_22 ,в судовому засіданні встановлено, що він підтримує показання дані на досудовому слідстві.
Винуватість підсудного підтверджується також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.
Даними протоколу огляду місця події від 13.02.2011 року, чим являється доріжка, яка веде від стоматологічної поліклініки м. Долина, яка розташована по вул. Б.Хмельницького до перехрестя вулиць Шевченка та Торгова в м.Долина. По обидва боки від доріжки знаходяться дерева. На момент огляду земля на місці події вкрита шаром свіжого снігу, товщиною 2 см. Навпроти правого кута приміщення друкарні на снігу є витоптана площадка розмірами приблизно 2,0 х 2,5 м. На снігу виявлено відбитки низу підошви взуття трьох видів. Відбитки низу підошви взуття усіх трьох видів до місця події ведуть від стоматологічної поліклініки. Від місця події сліди першого та третього виду ведуть на територію ринку м.Долина, а сліди другого виду ведуть по правому узбіччю проїзжої частини дороги вул. Шевченка в напрямку до залізничного вокзалу м.Долина. На місці події слідів крові, сторонніх речей та предметів не виявлено (т. 1 а. с. 34-35).
Даними висновку судово- трасологічної експертизи № 19 від 16.03.2011 року, згідно якої слід низу підошви взуття максимальними розмірами 285x105, виявлений при огляді місця події, був залишений низом підошви такого ж взуття (кросівка), як і правий з пари взуття, що вилучені у ОСОБА_7 (т. 1,а.с. 161-167),.
З даних протоколу виїмки від 16.02.2011 року, встановлено про те,що слідчим Долинського РВ УМВС на квартирі ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 проведено виїмку викрадених речей: цифрового фотоапарата «Олімпус ФЕ-310» чорного кольору, мобільного телефона «Нокіа 2730» чорного кольору, мобільного телефона «Нокіа 6220» чорного кольору, універсального зарядного пристрою для пальчикових батарейок-акумуляторів «Енергія» сірого кольору та полотняних кросівок чорного кольору з 3 сірими полосками (т. 1, а.с. 57-58).
Про те, що ОСОБА_18 добровільно видала працівникам міліції мобільний телефон «Самсунг С-300» рожевого кольору, який їй дав у користування її брат ОСОБА_8 , свідчить протокол добровільної видачі від 16.02.2011 року (т. 1, а.с. 59).
З даних протоколу огляду та вилучення від 17.02.2011 року встановлено, що в службовому приміщенні Долинського РВ УМВС у ОСОБА_7 вилучено одну пару взуття - чорні шкіряні зимові кросівки «COMFORT, 41-го розміру. Вилучення взуття у ОСОБА_7 проводилося в присутності понятих і будь-яких зауважень чи заперечень при його проведенні ОСОБА_7 не заявляв, підписавши вказаний протокол, (т. 1, а.с. 75)
Вироком Долинського районного суду від 31.08.2011 року, згідно якого ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст.186 ч.2 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк три роки (т.З а.с. 119-125).
ОСОБА_8 , будучи допитаний органом досудового слідства в якості підозрюваного (т. 1, а.с. 53-55) та обвинуваченого (т. 1, а.с. 141-143) пояснив, що 06 лютого 2011 року близько 01.00 год. він зустрівся з ОСОБА_23 біля нічного магазину «Софія» на вул. Чорновола в м.Долина. В той час там було ще 15-20 незнайомих людей. Він підійшов до ОСОБА_24 , вони привіталися і пішли в напрямку пр. Незалежності. Коли вони підходили до кафе «Мрія», то побачили, що з вул. Чорновола поруч з приміщенням Долинської РДА до кафе підходить незнайомий дуже п`яний чоловік, якого вони перед цим бачили біля магазину. Вони побачили, що той чоловік повертає у двір будинку АДРЕСА_2 і ОСОБА_25 запропонував його пограбувати, на що він погодився. У дворі було темно, окрім них та того чоловіка нікого не було. Вони зайшли за ним у двір, підійшли до нього і ОСОБА_26 натягнув йому шапку на очі, охопив його своїми руками і став тримати. Він в цей час почав перевіряти вміст його кишень, звідки забрав гроші в сумі близько 90 гривень, два мобільні телефони «Самсунг» (слайдер) та «Нокіа» (моноблок), цифровий фотоапарат «Олімпіус» та паспорт. Чоловік, якого вони грабували, став питати, що таке, і ОСОБА_26 сказав, щоб він мовчав. Як не дивно, він не опирався, не кричав і сказав, що в нього нічого немає. Коли він все це забрав, ОСОБА_26 сказав, щоб він відійшов і відпустив того чоловіка. Із землі він підібрав поліетиленовий пакет, який до цього мав у руках чоловік. Після цього він та ОСОБА_25 пішли у під`їзд будинку АДРЕСА_2 , де поділилися грошима. ОСОБА_26 сказав, щоб мобільні телефони та фотоапарат він залишив у себе, а решту викинув. У пакеті була пляшка горілки, зарядний пристрій для батарейок-акумуляторів та якийсь одяг. Після цього ОСОБА_26 сказав, що йде додому і вийшов з під`їзду. Він взяв із пакету зарядний пристрій і кинув у пакет сім- картки, які витягнув із мобільних телефонів та паспорт. Пакет зі всім вмістом він викинув у смітник біля стадіону. Гроші він витратив на продукти харчування, мобільний телефон «Самсунг» червоного кольору дав своїй сестрі ОСОБА_18 , а другий мобільний телефон, фотоапарат та зарядний пристрій залишилися у нього і 16 лютого 2011 року їх вилучили працівники міліції.
Вечером 12 лютого 2011 року він та ОСОБА_25 гуляли по місту. Близько 02.00 год. 13 лютого 2011 року, коли вони знаходилися біля кафе-піцерії «Фараон», що поблизу кільцевої розв`язки в м.Долина, то побачили, що біля цього кафе в напрямку до залізничного вокзалу йде п`яний чоловік. Він був настільки п`яним, що падав по дорозі. ОСОБА_26 запропонував пограбувати цього чоловіка, він погодився і вони побігли за ним. Він першим наздогнав того чоловіка і повалив його, поставивши підніжку. Коли той впав, підбіг ОСОБА_25 , який навалився на нього зверху і став утримувати. Він в цей час почав перевіряти вміст його кишень. Грошей у нього в кишенях він не знайшов, а знайшов тільки мобільний телефон «Нокіа», який забрав. Після цього ОСОБА_26 відпустив того хлопця і вони побігли в сторону ринку. Потім вони дійшли до приміщення «Ощадбанку», що на вул. Грушевського і там розійшлися. Мобільний телефон, який вони викрали у цього чоловіка, також знаходився у нього вдома і його теж вилучили працівники міліції. Під час обох пограбувань він був тверезий, вони потерпілих не били, тільки утримували та грабували.
По заяві ОСОБА_11 ,в якій він повідомив, що скоїв два пограбування, за які засуджено ОСОБА_7 , проводилась перевірка та о/у СКР Долинського РВ УМВС ОСОБА_27 ,06.01.2012 року винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної справи по заяві ОСОБА_11 за ознаками злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України. Також ОСОБА_28 подав суду заяву, де вказав, що не вчиняв злочинів із ОСОБА_29 , та писав заяви -явки з повинною на прохання ОСОБА_7 , якого возили з ним в судове засідання одним автомобілем. Про ці злочини дізнався від ОСОБА_7 , який просив його сказати на суді, що він вчинив ці злочини. Вказані докази спростовують доводи ОСОБА_7 ,що він цих злочинів не вчиняв.
Показання підсудного ОСОБА_7 про те, що він пограбувань зі ОСОБА_8 не вчиняв, суд вважає способом захисту та не приймає до уваги, оскільки вони повністю спростовуються вищенаведеними доказами, здобутими та перевіреними в судовому засіданні. При цьому суд враховує, що сам ОСОБА_7 не заперечує той факт, що вони зі ОСОБА_8 є товаришами, а його пояснення про те, що останній оговорив його на досудовому слідстві, оскільки приревнував до своєї співжительки, є голослівними і нічим не підтверджені та спростовані показаннями самої ОСОБА_20 . Зізнання ОСОБА_7 у тому, що він ухилився від адміністративного нагляду і не є причетний до відкритого заволодіння майна потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суд розцінює, як спосіб уникнення від відповідальності за більш тяжкий злочин.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні грабежів щодо потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за обставин, викладених вище, підтверджується послідовними показаннями, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні самих потерпілих; показаннями засудженого ОСОБА_8 , який на досудовому слідстві в якості підозрюваного та обвинуваченого підтвердив обставини вчинення за попередньою змовою з ОСОБА_7 вищевказаних грабежів (т.1 а.с.53-55, 141-143); даними, які містяться в протоколі очної ставки між підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т.1 а.с. 100-102), де останній наполягав, що обидва пограбування потерпілих 06 лютого та 13 лютого 2011 року він вчинив разом з ОСОБА_7 ; даними, що містяться в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 16.02.2011 року з доданими до них фототаблицями (т.1 а.с.62-67, 68-74), під час яких ОСОБА_8 розповів та показав де, коли і як він та ОСОБА_7 пограбували потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , всі ці показання ОСОБА_8 на досудовому слідстві давав в присутності захисника. Вказані показання ОСОБА_8 об`єктивно підтверджується даними, що містяться у протоколах його явок з повинною ( т. 1 а.с.28, 44), з яких вбачається, що останній добровільно зізнався у вчиненні грабежів разом з ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_20 , яка на досудовому слідстві підтвердила, що зі слів свого співмешканця ОСОБА_8 знає про вчинення ним грабежів разом з ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_22 про вилучення з місця події, вказаного після пограбування потерпілим ОСОБА_10 , слідів підошви взуття; даними висновків судово-трасологічних експертиз №№19,20 відповідно від
1)
р. та 17.03.2011 р., згідно яких сліди низу підошви взуття, вилучених при огляді місця
події по вул. Шевченка в м. Долині, були залишені низом підошви такого ж взуття, як те, що вилучене у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (т.1 а.с. 161-167, 179-185).
Судом не беруться до уваги показання свідка ОСОБА_30 , оскільки вона є матір`ю підсудного та безпосередньо зацікавлена у його виправданні. При цьому суд враховує, що її показання не є послідовними. Так, будучи допитаною органом досудового слідства (т.1, а.с. 147- 148) Яремко 1.1, пояснила, що в ніч на 13.02.2011 року ОСОБА_7 ночував у своєї дівчини ОСОБА_31 , а судовому засіданні ствердила, що в ту ніч він був вдома.
Також суд вважає неправдивими показання свідків: співмешканки ОСОБА_7 ОСОБА_32 , його сестри ОСОБА_33 та її чоловіка ОСОБА_34 в судовому засіданні, які спрямовані на його виправдання та уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки всі вказані особи є близькими родичами ОСОБА_7 та прямо зацікавлені в його виправданні. Крім того, ці показання спростовуються вищенаведеними доказами, здобутими в судовому засіданні.
Суд не приймає до уваги аргументи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 і ОСОБА_7 є приблизно одного зросту, а потерпілі вказували, що один з грабіжників був вищий ростом та що ОСОБА_7 не має чорної куртки, оскільки в судовому засіданні встановлено, що пограбування відбувалися в нічний час, обидва потерпілі перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння, а також були налякані нападом на них і тому суб`єктивно могли помилитися щодо росту нападників. При цьому потерпілі вказували, що грабіжники були в темному, а не в чорному одязі.
Одночасно суд вважає, що факт дзвінка з мобільного телефону ОСОБА_34 на телефон ОСОБА_32 не може бути доказом невинуватості ОСОБА_7 , оскільки відсутні докази того, що цей дзвінок зробив саме ОСОБА_7 .
Даючи оцінку протоколу огляду місця події від 13.02.2011 року, який розпочатий 2.40 годин та закінчений 03.40 годин,та протоколу огляду місця події від 13.02.2011 року, який розпочатий 7 год.05 хвилин та закінчений 7 годин 55 хвилин та розбіжності, які в них містяться, що стосується відсутності фототаблиць до першого протоколу, то дані розбіжності не виправдовують підсудного та спростовуються іншими доказами зокрема показаннями свідків ОСОБА_35 ,та ОСОБА_36 , які брали участь в якості понятих при яких огляд проводився вранці, пояснили, що у їх присутності фотографування проводилось. Аналізуючи здобуті та досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ст.ст.186 ч.2, 395 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, повторно та за попередньою змовою групою осіб, а також будучи особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Обираючи покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчинених злочинів та особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин підсудного судом не встановлено.
Органом досудового слідства як обтяжуючі покарання підсудного ОСОБА_7 обставини визнано вчинення ним злочину повторно та за попередньою змовою групою осіб.
Однак, суд вважає, що дані обтяжуючі покарання обставини слід виключити з обвинувачення підсудного, оскільки вони передбачені в ст. 186 ч.2 КК України як ознаки злочину, що впливають на його кваліфікацію і суд не вправі, враховувати їх при призначенні покарання як такі, що його обтяжують.
Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він позитивно характеризується по місцю проживання, не працює, неодноразово судимий.
При таких обставинах суд приходить до висновку, що підсудному слід обрати покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним та достатнім для їх виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.81 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -
засудив:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 395 КК України , призначивши покарання:
· за ст. 186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років ;
· за ст. 395 КК України у виді арешту строком п`ять місяців .
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років .
Початок строку відбуття покарання засудженому рахувати з моменту його фактичного затримання з 18.02.2011 року.
Стягнути з ОСОБА_7 в дольовому порядку на користь науково-дослідного експертно- криміналістичного центру при УМВС України в Івано-Франківській області 843,84 грн. відшкодування вартості проведених експертиз.
Речові докази,-кросівки чорного кольору «СОМФОРТ»-повернути ОСОБА_7 .
Запобіжний захід засудженому у вигляді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення, а засудженими в той же строк з часу вручення копії вироку через Долинський районний суд.
Суддя::