УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2013 р.Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Чауса М.О.

при секретарях
Яськової В.В.

з участю прокурора
Мороз О.В.

представника потерпілого
Козловського Є.Р.

обвинуваченого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві кримінальне провадження, внесене
в Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0012196 за підозрою ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
українець, громадянина України,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого:05.05.1993
року Московським районним судом м.
Києва за ст. 140 ч. 1, ст. 229-6 ч. 1 КК України
на 3 роки позбавлення волі, на підставі
ст. 46-1 КК України з відстрочкою
виконання вироку на 2 роки, 07.09.1993 року
Ватутінським райсудом м. Києва за ст.. 140
ч. 2 КК України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі, 23.01.1998 року
Ватутінським районним судом м. Києва за
ст. 229-6 ч. 2 КК України на 3 роки
позбавлення волі, звільнився 18.08.1999
року по амністії, 06.12.2001 року
Приморським районним судом м. Одеси за
ст. 309 ч. 2 КК України на 3 роки
позбавлення волі, 07.02.2006 року
Дніпровським районним судом за ст. 309 ч.
2 КК України, 28.05.2010 року Деснянським
районним судом м. Києва за ст. 395, ст. 309 ч.
2 КК України до 3 років позбавлення волі,
звільнився 26.12.2012 року по відбуттю
строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК
України, суд -

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту
встановлено, що ОСОБА_2, 25.07.2013 року,
приблизно об 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_2,
перебуваючи в приміщенні магазину TOB
"Ашан Україна Гіпермаркет",
розташованого за адресою: м. Київ, вул.
Ватутіна 2-Т, діючи з корисливих
мотивів, з метою протиправного
збагачення скориставшись тим, що за
його діями ніхто із сторонніх осіб не
спостерігає, непомітно для оточуючих
намагався, таємно повторно викрасти з
приміщення вище вказаного магазина,
майно, яке належало TOB "Ашан Україна
Гіпермаркет", для чого взяв з прилавку
товари, які належали TOB "Ашан Україна
Гіпермаркет", на загальну суму 270 гривню
70 копійок, а саме: чотири упаковки риби
форель вартість однієї 81 гривень 21
копійка, та засунув їх за пояс штанів.

Після чого, ОСОБА_2, виконавши усі дії,
які вважав необхідними для доведення
злочину до кінця, з метою одержання
можливості розпорядитися на свій
розсуд зазначеним вище майном TOB "Ашан
Україна Гіпермаркет" попрямував до
виходу із приміщення магазину. Однак,
ОСОБА_2, з причин, що не залежали від
його волі, не довів злочин до кінця,
оскільки при перетині касової зони
магазину його протиправні дії були
помічені та припинені співробітниками
служби охорони магазина TOB "Ашан
Україна Гіпермаркет".

Кримінальне провадження надійшло до
суду з угодою про примирення між
підозрюваним ОСОБА_2 та представником
потерпілого Козловським Євгеном
Романовичем, у відповідності до вимог
Глави 35 КПК України, було укладено
угоду про примирення.

Вислухавши в підготовчому судовому
засіданні, думку прокурора, яка не
заперечувала проти затвердження
мирової угоди, підозрюваного та
представника потерпілого, які просили
затвердити угоду про примирення, суд
вважає, що при перевірці угоди на
відповідність вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
закону виявлено, що сторони, серед
іншого, не вірно узгодили остаточне
покарання за вчинене кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч.
2 ст. 185 КК України, оскільки
підозрюваний ОСОБА_2 скоїв
інкриміноване йому кримінальне
правопорушення з непогашеною
судимістю.

Згідно даної угоди, підозрюваний та
представником потерпілого дійшли
згоди щодо формулювання обвинувачення,
всіх істотних для даного кримінального
провадження обставин та правової
кваліфікації дій обвинуваченого
ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, сторонами погоджене покарання,
яке ОСОБА_2 повинний понести за вчинене
кримінальне правопорушення, а саме
штраф у розмірі п'ятдесяти
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто на суму - 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження
угоди про примирення між обвинуваченим
ОСОБА_2 та представником потерпілого
Козловським Є.Р, суд виходить з
наступного.

Згідно ст. 468 КПК України в
кримінальному провадженні може бути
укладена угода між потерпілим та
підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 статті 469 КПК України
передбачено, що угода про примирення
між потерпілим та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення.

В даній угоді передбачені наслідки
укладання та затвердження угоди,
встановлені ст. 473 КПК України та
наслідки її невиконання.

В судовому засіданні судом
обвинувачений цілком визнав свою вину
у вчиненні кримінального
правопорушення та повністю підтвердив
обставини вчиненого ним кримінального
правопорушення.

Таким чином ОСОБА_2 своїми умисними
діями вчинив закінчений замах на
таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), вчинену повторно, якщо особа
виконала усі дії, які вважала
необхідними для доведення злочину до
кінця, але злочин не було закінчено з
причин, що не залежали від його волі,
його слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2
ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК
України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_2 цілком розуміє
права визначені п.1 ч.5. ст. 474 КПК
України, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, передбачені
п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер
обвинувачення та вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом.

Представник потерпілого Козловський
Є.Р. розуміє наслідки укладання та
затвердження даної угоди, визначені п. 2
ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди
сторонами є добровільним, тобто не є
наслідком застосування насильства,
примусу, погроз, або наслідком обіцянок
чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті,
що передбачені угодою.

Разом з тим, за нормою ст. 471 КПК України,
покарання, яке узгоджується сторонами
в угоді, повинно відповідати межам,
передбаченим у санкції статті ч. 2 ст. 15,
ч. 2 ст. 185 КК, за наявності підстав,
сторони можуть погодити покарання зі
звільненням від його відбування з
випробуванням.

Покарання сторонами угоди не було
визначено у відповідності до положень
ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням
характеру та тяжкості висунутого
обвинувачення, даних про його особу,
обставин, що пом'якшують покарання.

Також судом встановлено, що умови даної
угоди не відповідають вимогам КПК
України та КК України.

Відповідно до п. 7, ч. 2 ст. 474 КПК України
суд відмовляє у затвердженні угоди,
якщо умови угоди не відповідають
інтересам суспільства.

З врахуванням викладеного, суд дійшов
висновку про не можливість
затвердження угоди про примирення між
підозрюваним ОСОБА_2 та представником
потерпілого Козловським Євгеном
Романовичем, оскільки умови угоди в
частині визначення остаточного виду та
міри покарання суперечать інтересам
суспільства: в угоді про примирення
сторонами не було враховано, що
остаточне покарання підозрюваному
ОСОБА_2 повинно було призначатися з
урахуванням непогашеної судимості, що
є підставою для відмови в затвердженні
угоди.

Керуючись ст. 468-469, 471, 474, 475 КПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

В затвердженні угоди про примирення
між підозрюваним ОСОБА_2 та
представником потерпілого Козловським
Євгеном Романовичем у кримінальному
провадженні № 0012196 за підозрою
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК
України - відмовити.

Роз'яснити, що повторне звернення з
угодою в одному кримінальному
провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: