Ухвала

іменем україни

10 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

при секретарі ОСОБА_9,

за участю:

прокурора ОСОБА_10,

захисника ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_2 на вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 квітня 2014 року.

Вироком Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 січня 2014 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, що проживає в АДРЕСА_2, такого, що не має судимості, засуджено

· за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років;

· за ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 16904 грн., та моральної шкоди 50 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 15 квітня 2014 року вирок районного суду щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

ОСОБА_2 визнано винуватим та засуджено за те, що він ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно о 16-00 год., перебуваючи в квартирі колишньої дружини ОСОБА_4, розташованої по АДРЕСА_1, під час сварки, що виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою позбавлення життя потерпілої ОСОБА_5 - сестри дружини, умисно ножем наніс їй три удари в область грудної клітини, спричинивши три колото-різаних поранення, одне з яких є проникаючим із пошкодженням легені, що призвело до гепопневматораксу, внаслідок чого вона померла.

Продовжуючи свої злочинні наміри, але вже щодо потерпілої ОСОБА_4, з метою позбавлення її життя, ОСОБА_2, за обставин, детально викладених у вироку, став наносити останній удари по рукам, спині та голові. Втім довести свій умисел до кінця не зміг через активний опір потерпілої, та боячись бути викритим, втік з місця злочину.

В результаті нанесених ударів ножем ОСОБА_4 отримала легкі тілесні ушкодження.

В касаційній скарзі та доповненні до неї засуджений ОСОБА_2 просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує, що суди неповно та односторонньо розглянули дане кримінальне провадження та не надали можливості засудженому довести про дійсні обставини провадження. Зазначає, що потерпіла ОСОБА_4 спровокувала конфлікт своєю поведінкою, тоді як він намагався його уникнути. Крім того вказує, що судами не взято до уваги обставини, що пом'якшують призначення покарання, а також наголошує на порушенні його права на захист через відмову у заміні, за його клопотанням, захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника засудженого на підтримку касаційної скарги засудженого з підстав, викладених у ній, висновок прокурора про законність та обґрунтованість вироку та ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені у касаційній скарзі засудженого, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Викладені у вироку висновки про вчинення ОСОБА_2 зазначених у вироку злочинів відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

Із змісту показань самого засудженого убачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі потерпілої ОСОБА_4 у нього дійсно виник конфлікт з нею та її сестрою ОСОБА_5, під час якого він завдав їм по декілька ударів ножем.

Втім його твердження про те, що удари ножем він завдав захищаючись від нападу потерпілої ОСОБА_5, яка погрожувала йому ножем, суд спростував показаннями потерпілої ОСОБА_4, яка заперечувала будь яку агресивну поведінку своєї сестри щодо ОСОБА_2, і про те, що засуджений взяв у кухні ножа вона почула від сестри. Їй особисто удари ножем у голову та спину засуджений наніс, коли вона намагалась уникнути цих ударів.

Як убачається із даних аудіозапису перебігу судового засідання, щодо обставин виникнення конфлікту, вбивства ОСОБА_5 і заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, остання давала однакові та послідовні показання, в тому числі і під час слідчого експерименту за її участю.

Показання потерпілої об'єктивно підтверджені даними висновків як первинної судово-медичної експертизи, так і висновками судово-медичної експертизи за наслідками проведеного слідчого експерименту щодо локалізації, характеру та ступеню тяжкості виявлених у потерпілих тілесних ушкоджень та причин смерті потерпілої ОСОБА_5

Будь-яких даних, які б свідчили про наявність у потерпілої підстав обмовити ОСОБА_2 у провадженні встановлено не було.

Колегія суддів вважає, що дослідивши ці та інші, наведені у вироку докази, суд першої інстанції, приймаючи до уваги обставини заподіяння засудженим тілесних ушкоджень: знаряддя, яке для цього використовував ОСОБА_2, кількість завданих ним потерпілим ударів, їх локалізацію та інші, зазначені у вироку обставини, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення засудженим умисного на грунті раптово виниклих неприязних стосунків вбивства ОСОБА_5 та замаху на умисне вбивство з цих же мотивів ОСОБА_4

Кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.1 ст. 115 КК України та за ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України відповідають цим висновкам суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 дотримався вимог ст. 419 КПК України, належним чином проаналізував всі доводи поданих на вирок місцевого суду апеляційних скарг, в тому числі і засудженого та його захисника, на кожний з цих доводів дав вичерпну відповідь і обґрунтовано залишив вирок без зміни.

Що стосується призначення ОСОБА_2 покарання, то вирішення цього питання судом першої інстанції відповідає положенням, передбаченим ст. 65 КК України.

Підстав для пом'якшення засудженому покарання не встановлено.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи засудженого про порушення його права на захист.

Як убачається із матеріалів провадження, засуджений був забезпечений захисником у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.

Матеріали провадження не дають підстави вважати, що захисник засудженого свої обов'язки виконував непрофесійно.

Інших порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути кримінальне провадження і постановити законний та обґрунтований вирок, у провадженні не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 436-438 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Енергодарського міського суду Запорізької області від 24 січня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 15 квітня 2014 року щодо нього без зміни.

Ухвала є остаточною і скарженню не підлягає.

Судді:

___________ ____________ ___________

ОСОБА_8 ОСОБА_6 ОСОБА_7