Кримінальне провадження № 1-кп/331/110/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року місто Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений:

13.06.2005 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;

08.12.2010 року Жовтневим р/с м. Запоріжжя за ст. 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 71 КК України, засуджений до 4 років позбавлення волі;
07.04.2011 року Заводським р/с м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 3 КК України засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений від відбуття покарання 18.06.2014 року згідно Закону України «Про амністію» 2014 року;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03.01.2015, близько 22 години 30 хвилин, громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, судимість за вчинення яких у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та маючи умисел на отримання, зберігання та збут майна, добутого злочинним шляхом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись біля будинку № 144 по пр. Леніна в м. Запоріжжя, отримав від громадянина ОСОБА_5 , 1985 року народження, планшетний комп`ютер «Асус» та мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору.
Далі, 04.01.2015 року, у денний час, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на збут майна одержаного злочинним шляхом, знаходячись біля кіоску з продажу мобільних телефонів, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Героїв Сталінграду 13, збув отриманий ним раніше мобільний телефон «Нокіа» в корпусі чорного кольору громадянину ОСОБА_6 за грошові кошти в розмірі 50 гривень 00 коп.
Крім того, цього ж дня, ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на збут майна одержаного злочинним шляхом, знаходячись біля будинку № 29 по вул. Дроб`язко в м. Запоріжжі, продав громадянину ОСОБА_7 планшетний комп`ютер «Асус» за грошові кошти у розмірі 420 гривень 00 коп.
Суд, керуючись ст. 349 КПК України постановив не досліджувати докази відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оскаржуються, при цьому допитати обвинуваченого і вивчити матеріали кримінального провадження в частині які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину в інкримінованому йому, органом досудового розслідування, кримінальному правопорушенні, повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що 03.01.2015 року разом із ОСОБА_5 знаходився біля ТЦ «Аврора», ОСОБА_5 вихопив у жінки яка проходила повз сумочку і почав тікати, він розгубився і побіг разом з ним, коли зупинились ОСОБА_5 витягнув із сумочки гроші, які забрав собі, телефон і планшет віддав йому, згодом він їх продав, гроші витратив на власні потреби, дуже шкодує про вчинене.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 198 КК України, як отримання, зберігання та збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його відношення до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, та з цих підстав вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Таким чином, на підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 198 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, застосований відносно засудженого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1