У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Мороза М.А.,

суддів

Верещак В.М., Пошви Б.М.,

за участю прокурора засуджених

Кривов'яза Я.І. ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянула
в судовому засіданні 3 травня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційним скаргами
засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду Запорізької області
від 12 жовтня 2006 року, яким:

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше тричі
судимого: 1) 29.01.1996 р. за ст.ст. 81, 44 КК України на 2 роки позбавлення
волі з конфіскацією всього майна; 2) 30.05.1997 р. за ст.ст. 140 ч. 2, 81 ч. 3,
45 КК України на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна; 3) 17.09.1998
р. за ст.ст. 140 ч.2,3 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією ½ всього майна, звільненого від
покарання у зв'язку з його відбуттям 26.06.2002 р., засуджено -

за ч. 3
ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч. 4 ст. 187 КК України на 12
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за
п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів призначено покарання остаточно 15 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Кіровограда, в силу ст. 89 КК
України не судимого, засуджено -

за ч. 3
ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч. 4 ст. 187 КК України на 12
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за
п.п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів призначено покарання остаточно 15 років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, не судимого,
засуджено -

за ч. 3
ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст. 104 засуджений
ОСОБА_3. від кримінальної відповідальності звільнений з іспитовим строком один
рік.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, не судимого,
засуджено -

за ч. 3
ст. 185, 69 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 75 засуджений
ОСОБА_4. від кримінальної відповідальності звільнений з іспитовим строком один
рік.

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, не судимого,
засуджено -

за ч. 3
ст. 185, 69 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. 104
засуджений ОСОБА_5. від кримінальної відповідальності звільнений з іспитовим
строком один рік.

На підставі ст. 76 КК України
засуджені ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5. зобов'язані повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання
та періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Постановлено стягнути із засуджених
ОСОБА_1. і ОСОБА_2. солідарно на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної
шкоди 50000 грн.

Постановлено стягнути на
відшкодування матеріальної шкоди на користь ОСОБА_7. в дольовому порядку із
засуджених: ОСОБА_3. - 1800 грн., ОСОБА_4. - 310 грн. і ОСОБА_2. - 2971 грн.

Як визнав суд, ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5., діючи за попередньою змовою
групою осіб, близько 20 години 5 січня 2006 року, шляхом проникнення до
приміщення сховища запасних частин до сільськогосподарчої техніки приватного
підприємця “ОСОБА_7”, розташованого по АДРЕСА_1, таємно викрали майно загальною
вартістю 920 грн.

6 лютого 2006 року близько 2 години неповнолітній ОСОБА_3., який перебував
у нетверезому стані і діяв повторно за попередньою змовою групою осіб із
ОСОБА_1. та ОСОБА_2., шляхом проникнення до вищезазначеного сховища, таємно
викрали майно приватного підприємця ОСОБА_7. загальною вартістю 3186 грн., а 15
лютого 2006 року близько 2 години ті ж особи таким-же способом із зазначеного сховища повторно
викрали запчастини до сільгосптехніки на
суму 1975 грн.

17 лютого 2006 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1. перебуваючи у нетверезому стані
домовились вчинити розбійний напад на ОСОБА_8. та його вбивство з метою
заволодіння майном останнього. Приблизно в 19 годин 30 хвилин, діючи за
попередньою змовою, вони проникли через вибите ними-ж вікно до будинку
АДРЕСА_2, де стали наносити руками й ногами велику кількість ударів у різні
частини тіла потерпілому, спричинивши йому безліч тілесних ушкоджень. Після
побиття потерпілого, з метою вбивства останнього, здавили його шию руками і
шнуром, у такий спосіб убили його та заволоділи його грошима в сумі 400 грн.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи
вирок в частині засудження за крадіжки чужого майна, та в частині доведеності
його вини і правильності кваліфікації його дій за епізодом убивства ОСОБА_8,
просить вирок суду змінити й пом'якшити призначене йому покарання.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1., не оспорюючи вирок в частині
засудження за крадіжки чужого майна, та в частині доведеності його вини і
правильності кваліфікації його дій за епізодом убивства ОСОБА_8, просить вирок змінити і пом'якшити
призначене йому покарання, а в доповненнях до касаційної скарги - просить вирок
змінити й перекваліфікувати його дії за епізодом убивства ОСОБА_8 на статті,
які передбачають відповідальність за неповідомлення про вчинення тяжкого
злочину з тих підстав, що він убивство потерпілого не вчиняв.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
пояснення засуджених ОСОБА_2. та ОСОБА_1., які підтримали доводи касаційних
скарг, думку прокурора про відсутність підстав для їх задоволення, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що скарги ОСОБА_2. і ОСОБА_1. задоволенню не підлягають.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2. та ОСОБА_1. у вчиненні
зазначених злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами і є правильним.

Обґрунтовуючи свій висновок, суд послався у вироку, насамперед, на
показання самих засуджених, які вони давали на досудовому слідстві під час
неодноразових допитів з участю захисників, а засуджений ОСОБА_1. також і під
час відтворення обстановки і обставин події, в яких вони детально й послідовно
розповідали про обставини вчинення злочинів, та, вказуючи на роль один одного,
одночасно викривали себе у вбивстві ОСОБА_8

Їх зміст зводився до того, що після сумісного вживання спиртних напоїв у
квартирі ОСОБА_1., ОСОБА_2 став скаржитись на наявні у нього борги і
запропонував вчинити напад і вбивство ОСОБА_8 з метою заволодіння його грошима.
ОСОБА_1. спочатку відмовився від нападу на ОСОБА_8, а наступного дня погодився
і разом з ОСОБА_2. пішли до будинку потерпілого. При цьому, ОСОБА_2 узяв у
нього на підвіконні синтетичну нитку для удавлення потерпілого, а він узяв 2
пари носків та 2 целофанові пакети, щоби надіти їх на руки та ноги, і уникнути
залишення слідів рук і взуття на місці вчинення злочину. Підійшовши до будинку,
ОСОБА_2 вкинув у туалетну яму собаку, щоби вона не створювала зайвого галасу, а
ОСОБА_1. вибив вікно у будинку і проник до нього, відкривши двері будинку. У
коридор будинку вийшов потерпілий, якого вони стали бити як у будинку, так і у
дворі, куди він вибіг. Разом наносили потерпілому удари руками і ногами по
різних частинах тіла, а ОСОБА_1. також і палицею. Після того, як потерпілий не
міг більше чинити активний опір, ОСОБА_2 став здавлювати його шию шнуром, а
потім вони разом здавлювати його шию руками. Після втрати потерпілим
свідомості, вони занесли тіло
потерпілого до будинку, накрили пальтом, а самі відшукали та заволоділи
грошима, яких виявилось 400 грн. Поділивши викрадені гроші,
вжили спиртні напої і розійшлись.

Зазначені показання засуджених знайшли своє об'єктивне підтвердження
показаннями свідка ОСОБА_9,який виявив 18.02.2006 р. труп ОСОБА_8, та
потерпілої ОСОБА_6 яка зазначила, що її батько проживав сам у будинку і
проживав на пенсію.

За даними висновків судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_8 виявлено численні садна і синці на обличчі,
грудної клітки, рани і крововиливи в різних ділянках голови, а також численні
сліди від здавлення шиї потерпілого тупими предметами, а також петлею, що
обумовило механічну асфіксію, від якої настала його смерть. (т.1, а.с. 87-100,
106-109).

За даними висновків судово-імунологічної експертизи на куртці, що була
виявлена і вилучена у помешканні ОСОБА_2., виявлена кров, яка могла належати
ОСОБА_8 (т.1, а.с. 19).

Дослідивши всі ці та інші докази в їх сукупності, суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що узгодженість дій винуватих, які з достатньою силою впродовж
тривалого часу наносили потерпілому численні удари в життєво-важливі органи і
здавлювали його шию шнуром і руками, свідчить про наявність у них єдиного
умислу, спрямованого на заподіяння смерті потерпілому.

Кваліфікація злочинних дій ОСОБА_1. і ОСОБА_2. за ч. 4 ст. 187 та п.п. 6,
12 ч. 2 ст. 115 КК України є правильною. Покарання засудженим призначено у відповідності з
вимогами закону, з урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпечності
вчиненого, даних про їх особи, а також всіх обставин, які мають значення для
справи, у тому числі і тих, що пом'якшують покарання, і на які вказується у
касаційних скаргах.

Будь-яких даних, які свідчили б про необ'єктивність, упередженість органів
досудового слідства або суду, порушення ними кримінально-процесуального закону,
не встановлено.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2 залишити без задоволення а
вирок Апеляційного суду Запорізької області від 12 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_1
і ОСОБА_2 - без зміни.

с у д д і:

Верещак В.М Мороз М.А. Пошва Б.М.