Справа № 466/8551/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2014 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньо освітою, працюючого озоронцем на ТзОВ «Пакко Холдинг», раніше несудимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.125 КК України,-

встановив:

15.11.2014року приблизно о 04год. 20хв. ОСОБА_4 перебуваючи на АДРЕСА_1 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, схопивши лівою рукою за пальці правої руки ОСОБА_5 , викрутивши їх, чим спричинив потерпілій перелом середньої фаланги 4-го пальця правої кисті, які утворились від дії тупого предмета та відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подав угоду про примирення від 27 листопада 2014року, укладену на підставі ст.ст. 476КПК України між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим бува ник ОСОБА_6 , з іншого боку. Обвинувачений просить суд затвердити дану угоду.

За цією угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122 КК України, погоджено міру покарання, з врахуванням пом`якшуючих покарання обставин щире каяття, а також те, що обвинувачений помирився з потерпілим та обставин, які обтяжують покарання не встановлені, за ч.1 ст.122КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст..75 КК України, звільнити від відбуття покарння з випробуванням строком на 1 рік.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 КК України та пояснив, що він уклав угоду добровільно, повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та пояснила, що на неї не чинився будь-який тиск при підписанні угоди. Жодних претензій до обвинуваченого не має, так як вони помирились.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 роз`яснено норми ст.ст. 473, 474, 476 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що слід затвердити угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим з тих підстав, що така відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Суд прийшов до переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, примирився з потерпілою, санкція статті, за якою кваліфіковано злочин, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 472, 474, 475 КПК України, суд, -

засудив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27 листопада 2014року між потерпілою ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.476 КПК України.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця постійного проживання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1