Справа № 402/716/14-к
Провадження № 1-кп/386/67/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2014 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6

Колкова ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000156, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ульяновка Кіровоградської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, має право на заняття адвокатською діяльністю, інваліда 2 групи, раніше не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , мешканця Кіровоградської області, Ульяновського району, траса Київ-Одеса, НОМЕР_1 ресторанно-готельний комплекс Трактир, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого директором ТОВ Логос-реклама, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю і винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України за таких обставин:

21.03.2014 року близько 15 год. 40 хв. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , а також іншими особами, знаходилися у приміщення службового кабінету головного лікаря Ульяновської центральної районної лікарні, розташованому в адміністративній будівлі Ульяновської ЦРЛ в м. Ульяновка по вул. К. Маркса, буд. 2, де у порушення встановленого порядку, поставили головному лікарю Ульяновської центральної лікарня ОСОБА_4 вимогу про складання його повноважень шляхом написання заяви про звільнення з посади. Свою вимогу ОСОБА_6 та інші мотивували тим, що на їх думку, ОСОБА_4 не виконує свої обов`язки належним чином, а також тим, що він є членом громадської організації Правий Сектор.

ОСОБА_4 відмовився виконати незаконну вимогу присутніх у його службовому кабінеті, обгрунтувавши свою відмову тим, що присутні особи не уповноважені вирішувати питання про його звільнення з посади.

Отримавши відмову ОСОБА_6 та ОСОБА_8 від свого наміру не відмовились та діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи при цьому особливу зухвалість, спробували шляхом застосування до ОСОБА_4 насильства, примусити останнього виконати їх протиправну вимогу.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 , діючи з хуліганських спонукань, зневажаючи та нехтуючи існуючими у суспільстві правилами та нормами поведінки, у присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , погрожували фізичною розправою, принижуючи при цьому його честь і гідність, ображали його, використовуючи нецензурну лексику. Далі ОСОБА_8 вдався до більш активних дій та діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи особливу зухвалість наніс ОСОБА_4 удари долонею правої руки по обличчю, а кулаком в область лівої скроні та у передпліччя лівої руки, прагнучи тим самим показати свою зневагу до керівника та громадянина ОСОБА_4 .. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_8 навмисно перекинув письмовий стіл, на якому лежали речі і документи ОСОБА_4 , супроводжуючи свої дії словесними образами та погрозами фізичної розправи на адресу останнього.

До протиправних дій ОСОБА_8 приєднався ОСОБА_6 , який діючи умисно, з метою грубого порушення громадського порядку, підійшов до ОСОБА_4 та виказуючи у його бік погрози фізичної розправи, використовуючи при цьому нецензурну лексику, почав робити образливі рухи руками по голові ОСОБА_4 , після чого виявляючи особливу зухвалість, плюнув в обличчя ОСОБА_4 .. Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_6 з хуліганських спонукань наніс ОСОБА_4 декілька ударів коліном в область стегна лівої ноги, долонею руки у потиличну частину голови.

ОСОБА_8 , продовжуючи порушувати громадський порядок, схопив ОСОБА_4 за одяг та застосовуючи фізичну силу, намагався примусити останнього підійти до письмового столу для написання заяви про звільнення з посади. Враховуючи те, що ОСОБА_4 надав опір протиправним діям ОСОБА_8 , останній наніс кілька ударів долонею в обличчя ОСОБА_4 , після чого з хуліганських мотивів, умисно перекинув письмовий стіл та рукою скинув з холодильника посуд та предмети інтер`єру.

Після цього близько 15 год. 56 хв. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 та іншими присутніми окрім ОСОБА_13 , покинули приміщення службового кабінету головного лікаря Ульяновської центральної лікарні.

Своїми протиправними діями, які відбувались протягом тривалого періоду часу, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 призвели до припинення нормальної діяльності головного лікаря Ульяновської ЦРЛ як керівника державної установи та заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді закритої черпно-мозгової травми, струсу головного мозку, крововиливів на обличчі та верхній третині лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вивченні кримінального правопорушення не визнав та показав, що особисто з потерпілим знайомий не був, ставлення до нього було нейтральне. 20.03.2014 року відбулось громадське засідання з питань життєдіяльності району, де одним з питань було створення народної ради. Потерпілий один серед всіх присутніх висловив незадоволення з приводу затвердження його до членів народної ради, при цьому обізвавши п`яною матроснею . 21.03.2014 року мало відбутись Віче, на якому повинно було відбутись затвердження осіб, що мали входили до народної ради. Перед Віче зібрались люди та показали йому виписку з газети, в якій зазначено про створення ОСОБА_4 в Ульяновському районі Правого сектору та йде запис в його члени. Спонтанно з`явилось бажання вияснити це у головного лікаря ОСОБА_4 .. Коли він разом з ОСОБА_8 та іншими чоловіками зайшли до службового кабінету головного лікаря Ульяновської ЦРЛ ОСОБА_4 , він не побачив клятви Гіппократа, проте побачив емблему Правого сектору. На їх питання щодо членства ОСОБА_4 в Правому секторі він відповів ствердно, хоча на той момент потерпілий відношення до Правого сектору не мав. В процесі розмови хтось з присутніх висловився про написання потерпілим заяви на звільнення у зв`язку із тим, що він бере участь у Правому секторі. Також йшла розмова про незадовільну роботу потерпілого на посаді головного лікаря. В процесі розмови потерпілий ОСОБА_4 ображав його нецензурними словами, поводив себе зухвало, погрожував та спровокував його на те, що він завдав потерпілому де-кілька поштовхів руками та ногами, тілесних ушкоджень він не наносив. Вперше стіл перевернувся від того, що ОСОБА_8 різко встав, від чого стіл впав другий раз він не бачив, також не бачив від чого розбилась ваза. Вважає свої дії таким, що не відповідають закону, проте відповідають поведінці потерпілого, який спровокував його на ці дії. Цивільний позов не визнає, оскільки не вважає, що його діями завдані будь-які збитки. Обвинувачений відмовився коментувати відеозапис, зроблений у службовому кабінеті головного лікаря 21.03.2014 року та відповідати на запитання, пов`язані із відеозаписом.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що він здійснював спонсорську допомогу Ульяновський ЦРЛ, зробив капітальний ремонт палати, закупив кардіограф, оскільки переживав за стан лікарні. Перед Віче, що мало відбутись 21.03.2014 року, він дізнався, що в лікарні відбувається прийом членів Правого сектору. На фоні розкрадання бюджетних коштів, смертності дітей, він вирішив піти до головного лікаря та запросити його на ОСОБА_14 , де він пояснив би всю ситуацію. До службового кабінету головного лікаря прийшли він, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в кабінеті перебував ОСОБА_13 .. На питання про Правий сектор та лікарську комісію, потерпілий його образив. При розмові з представником Правого сектору по Кіровоградській області ОСОБА_15 , останній повідомив, що потерпілий не є членом Правого сектору. Перший раз він дав ляпас потерпілому після того, як той на його запитання про правий сектор відповів хто ти такий, що зробив в районі та образив нецензурними словами. Під час розмови потерпілий погрожував йому розправою, це його обурило та він дав ще кілька затріщин, тілесних ушкоджень не наносив, для чого брав за грудки та тягнув потерпілого пояснити не зміг. Перший раз стіл перевернувся від того, що він різко встав, а другий раз від люті, також від злості перекинув вазу з холодильника. Свої дії хоча і вважає десь неправомірними, проте вони спеціально були спровоковані потерпілим. Цивільний позов не визнає, вважає, що його діями збитків завдано не було. Коментувати та відповідати на питання, пов`язані з відеозаписом з службового кабінету головного лікаря ОСОБА_4 від 21.03.2014 року, він відмовився.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 21.03.2014 року він в своєму робочому кабінеті готувався до Віче. В його кабінеті був ОСОБА_13 , який допомагав йому по юридичних питаннях. Об 15 год. 20 хв. до його службового кабінету зайшли ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ще один невідомий чоловік. ОСОБА_8 відразу спитав чи можна записатись до Правого сектору, сів напроти нього, а ОСОБА_6 став поруч. Чоловіки запитали хто поставив його керувати Правим сектором, після чого він зателефонував ОСОБА_15 (представнику Правого сектору в Кіровоградській області) та передав слухавку ОСОБА_16 . ОСОБА_8 сказав йому писати заяву на звільнення, проте він відмовився, після чого ОСОБА_8 вдарив спочатку долонею руки в обличчя, а потім з розмаху у скроню при цьому сказав, щоб він не йшов на Віче. Він скочив з крісла, між ними виникла штовханина, ОСОБА_8 перекинув стіл, на підлогу впали папери. ОСОБА_10 передав телефон ОСОБА_8 , який нагрубив ОСОБА_15 , а потім передав телефон ОСОБА_6 , який штовхав його коліном, брав руками за обличчя, вчив життю, плював в обличчя, чим принизив його. Він підняв стіл, зібрав папери, але перед тим як вийти з кабінету, ОСОБА_8 повторно перекинув стіл. З боку чоловіків до нього була одна вимога щодо написання заяви на звільнення, яку він відмовився виконувати, претензій щодо образ йому ніхто не висловлював, лише заперечували щодо його участі у Віче. Проте, він взяв того дня участь у Віче, де розповів, що трапилось в його службовому кабінеті між ним та чоловіками. На його обличчі були червоні п`ятна, синяк з`явився на другий день. Протиправні дії вказаних чоловіків вплинули на його роботу, він не міг виконувати свої обов`язки та керувати роботою лікарні, погіршився стан здоров`я, підвищився тиск, він змушений був проходити реабілітацію, фізично і морально йому було важко. Просить стягнути з обвинувачених матеріальну шкоду у розмірі 1533 грн. а моральну- в розмірі 20000 грн. з кожного.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що він працює головним бухгалтером Ульновської ЦРЛ, відносини із потерпілим службові, обвинувачених знає як жителів м. Ульяновка. По подіях пам`ятає, що в той день була п`ятниця, після закінчення робочого дня він мав йти на Віче, на якому також мав бути головний лікар ОСОБА_4 .. Коли він виходив з приміщення Ульновської ЦРЛ та проходив повз приймальної головного лікаря ОСОБА_4 , побачив там ОСОБА_18 - голову сільської ради. Після того, як він разом з іншими працівниками вийшов з приміщення Ульяновської ЦРЛ, за ними вийшла група чоловіків в збудженому стані, серед яких були обвинувачені. Потім вийшов ОСОБА_4 , який був розстроєний. Секретар ОСОБА_4 сказала йому, що в кабінеті у головного лікаря перевернутий стіл, він повернувся до кабінету головного лікаря, де побачив перевернутий стіл, на підлозі розкиданий папір та розбиту вазу. Секретар сказала йому не прибирати, так як приїде міліція. Особисто він не знав і не чув, що відбувається в службовому кабінеті головного лікаря, проте медична сестра сказала, що мабуть там сваряться. Згодом сам ОСОБА_4 йому повідомив, що ті люди, його штовхали та навіть вдарили, проте, хто конкретно це робив не сказав.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що вона працює на посаді юрисконсульта Ульяновської ЦРЛ, де головним лікарем є потерпілий ОСОБА_4 , обвинувачені їй невідомі. Точної дати не пам`ятає, в п`ятницю близько 15 год. 30 хв. вона знаходилась в бухгалтерії Ульяновської ЦРЛ. В той період часу вона виконувала обов`язки секретаря головного лікаря Ульяновської ЦРЛ та бачила як до головного лікаря зайшли де-кілька чоловіків, більше трьох, серед яких був ОСОБА_6 .. В службовому кабінеті ОСОБА_4 вже перебував ОСОБА_13 .. Троє чоловіків, серед яких був сільський голова ОСОБА_20 , залишились в приймальній. Вона чула між чоловіками, які були в службовому кабінеті головного лікаря ОСОБА_4 , голосну розмову на підвищених тонах, про що саме вони говорили, вона не чула, потім почула, як падали якісь речі, після чого вона відчула небезпеку. Через де-який час чоловіки вийшли зі службового кабінету ОСОБА_4 , де вона побачила перевернуті меблі. Після цього інциденту потерпілий ОСОБА_4 був збентежений, у збудженому стані, що проявилось у підвищеному тоні голосу, справляв враження людини, яка перенесла сильне душевне потрясіння. Працювати після того, що трапилось головний лікар не міг, оскільки його стан та обстановка в кабінеті йому це не дозволяли. Тілесних ушкоджень відразу після інциденту вона не помітила, проте зауважила, що у райвідділку ОСОБА_4 кульгав на ногу та подумала, що це є наслідком того, що трапилось у службовому кабінеті головного лікаря. Через два дні в понеділок на обличчі потерпілого ОСОБА_4 був помітний великий синець у скроневій частині ближче до лоба.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що обвинувачених він не знав. Не пам`ятає точної дати, він перебував тоді в м. Кіровограді, коли йому зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що до його кабінету зайшла група чоловіків, які були представниками народної ради, з претензіями щодо членства ОСОБА_4 в Правому секторі. Він зрозумів, що ці особи проявляли геройство та були в стані сп`яніння. Потерпілий передав одному з цих чоловіків трубку, після того трубку взяв інший чоловік, якому він сказав залишили лікаря в спокої і по приїзді вони вирішать питання членства у Правому секторі. В трубку постійно було чути крики, галас, гуркіт. Після цього інциденту він познайомився з ОСОБА_6 , який повідомив, що потерпілий недостойний бути членом Правого сектору, також йому стало відомо, що в кабінеті тоді було чоловік п`ять, серед яких були ОСОБА_6 та ОСОБА_16 , хтось з тих п`яти чоловіків вдарив ОСОБА_4 .. Вважає, що дії чоловіків, що прийшли до службового кабінету головного лікаря, були неправомірними.

Свідок ОСОБА_21 суду показала, що вона працює бухгалтером Ульяновської ЦРЛ під керівництвом потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачені їй невідомі. Точної дати вона не пам`ятає, але в той день мало відбутись Віче. Вона перебувала в своєму кабінеті разом з секретарем ОСОБА_19 , яка їй повідомила, що до кабінету лікаря, де перебували ОСОБА_4 та ОСОБА_13 , зайшло багато людей. Вони почули з кабінету крики, гуркіт. Також вона чула висловлювання чоловіків, які знаходились в приймальній : хто він такий, що собою представляє. Вона хвилювалась, оскільки зрозуміла, що щось відбувається. Виходячи з кабінету головного лікаря, чоловіки вживали ненормативну лексику. Від тих було чутно запах алкоголю, при цьому ОСОБА_8 , проходячи повз неї за 20-30 см., сказав не переживайте, все буде добре, я його закопаю. Після візиту незнайомих чоловіків в кабінеті був перевернутий стіл, на підлозі розкидані папери, два розбитих стільця, ваза та посуд для цукру. Шафа, комп`ютер та інший стіл залишились на місці. Потерпілий був схвильований, оскільки рухав нижньою щелепою (він має таку особливість, коли нервується). Вже на Віче вона помітила на обличчі ОСОБА_4 червону пляму зліва. Цей випадок не сприяв нормальній подальшій роботі потерпілого.

Свідок ОСОБА_22 суду показала, що вона працює заступником головного бухгалтера Уляновської ЦРЛ під керівництвом ОСОБА_23 , обвинувачених вона не знає. По подіях того дня пам`ятає, що в той день була п`ятниця, кінець робочого дня, всі працівники лікарні збирались йти на віче. Вона перебувала у своєму службовому кабінеті, коли в кабінет головного лікаря зайшла група чоловіків 5-6 осіб, серед них були обвинувачені. Секретар ОСОБА_19 повідомила, що в кабінеті головного лікаря чути голосні розмови. Коли чоловіки виходили та гучно про щось розмовляли, вона перебувала на вулиці. Про те, що сталося в кабінеті у головного лікаря їй стало відомо спочатку від головного лікаря ОСОБА_4 під час його виступу на Віче, де він повідомив, що ті особи, застосовуючи силу, хотіли, щоб він написав заяву на звільнення, а потім вже з інтернету та новин. Вона помітила на Віче, що у ОСОБА_4 на обличчі були ссадини, проте не помітила чи змінилась його хода.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що він працює начальником відділу Дерземагентства в Ульяновському районі, з потерпілим у нього відносини робочі, обвинувачених знає як мешканців м. Ульяновка. Події відбувались в кінці березня 2014 року. Він перебував в кабінеті головного лікаря, коли в кабінет зайшли обвинувачені в присутності ОСОБА_16 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Вони почали висловлювати своє обурення, вживаючи нецензурну лайку та звинувачуючи ОСОБА_4 в крадіжках та зловживаннях. ОСОБА_4 сидів навпроти ОСОБА_8 , останній почав принижувати ОСОБА_4 та наніс йому удар рукою в обличчя, після чого ОСОБА_4 пересів на стілець. Наступний раз ОСОБА_8 наніс удар ОСОБА_4 в область шиї через стіл, потім, коли вони підвелися наніс правою рукою в обличчя, при цьому здійснював погрози фізичною розправою та казав закопаю. Також незадоволення чоловіків було викликано членством ОСОБА_4 у Правому секторі, вони стверджували, що у ОСОБА_26 не знають, що він є представником Правого сектору. Потім почались телефонні дзвінки в Кіровоград, в розмову втрутився ОСОБА_6 , який на правах обраного голови ради вимагав від ОСОБА_4 написання заяви на звільнення також у зв`язку із новим призначенням голови РДА. При цьому ОСОБА_6 почав його штовхати, хлопав потерпілого по потилиці і наніс один удар коліном в область стегна чи нирок.. Потім до ОСОБА_4 підійшов ОСОБА_8 та наніс йому ще один удар в область обличчя, словесна перепалка тривала. ОСОБА_4 при цьому все вислуховував та намагався опротестувати їх твердження в достойній формі. Відносно нього сили ніхто не застосовував, Каліцун і Качур сказали нікуди не лізти, а ОСОБА_8 сказав, що й до нього черга дійде. Коли всі почали виходити з кабінету, ОСОБА_8 перекинув стіл та скинув з холодильника посуд. Найбільш неправомірно себе поводив ОСОБА_8 , оскільки ним було завдано ОСОБА_4 більше ударів та саме він пошкодив меблі та посуд.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що вона працює бухгалтером Ульяновської ЦРЛ під керівництвом ОСОБА_4 , обвинувачених вона не знає. Тоді, коли це трапилось, вона перебувала на своєму робочому місці, бачила, як більше шести чоловіків зайшли в службовий кабінет головного лікаря, що відбувалось в кабінеті та про що говорили вона не чула, оскільки голосно грала музика на її комп`ютері. Про те, що сталося в кабінеті головного лікаря їй стало відомо під час виступу головного лікаря ОСОБА_4 на Віче. На Віче ОСОБА_4 розповів, що до нього в кабінет зайшли люди, сварились, потім били. Вона бачила, як ОСОБА_4 кульгав.

Свідок ОСОБА_28 суду показала, що вона працює інспектором відділу кадрів Уляновської ЦРЛ. В той день, коли це трапилось, вона перебувала у своєму кабінеті, через відкриті двері побачила, як до головного лікаря зайшла група людей, серед яких впізнала ОСОБА_6 та ОСОБА_11 .. Вона була присутня на Віче, проте виступу ОСОБА_4 не чула, оскільки пішла додому. Синці на щоці та лобі зліва у ОСОБА_4 вона побачила в понеділок .

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні показала, що вона працює лікарем-терапевтом в Ульновській ЦРЛ, з потерпілим відносини службові, обвинувачені їй невідомі. В суботу, точної дати не пам`ятає, вона зайшла в кабінет до начмеда. В цей час зайшов головний лікар ОСОБА_4 та попросив поміряти тиск, при цьому вона побачила ссадини на його обличчі зліва. Він розповів про подію, яка трапилась напередодні, жалівся, що його нудить, його скарги - це симптоми струсу головного мозку, після чого йому був поставлений попередній діагноз та запропоновано стаціонарне лікування у неврологічному відділенні. Вона призначила йому крапельницю та ліки, які не зашкодили б здоров`ю, навіть як би діагноз струсу головного мозку не підтвердився.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні повідомила, що працює начмедом Ульяновської ЦРЛ, з потерпілим відносини службові, з обвинуваченим ОСОБА_6 відносини сусідські, а обвинувачений ОСОБА_8 їй невідомий. В суботу, точної дати не пам`ятає, близько 11 год. ОСОБА_4 зайшов до її службового кабінету та попросив поміряти тиск, скаржився на головний біль і нудоту, а також біль в ногах, на лівій голені мав синяк. Вона запитала в нього Чому в нього побитий лоб і скула, на що ОСОБА_4 повідомив, що його побили. Вона як терапевт запідозрила у ОСОБА_4 струс головного мозку, після чого його госпіталізували в неврологічне відділення. Медичні призначення робила ОСОБА_29 , узгоджуючи їх з невропатологом. Про те, що сталось в кабінеті головного лікаря вона взнала в понеділок з телебачення.

Свідок ОСОБА_31 суду показала, що вона працює лікарем-невропатологом Ульяновської ЦРЛ, відносини із потерпілим службові, обвинувачених не знає. В суботу до неї зателефонувала начмед і повідомила, що необхідно оглянути ОСОБА_4 .. Коли вона приїхала до лікарні, оглянула потерпілого, який скаржився на головний біль, запаморочення, нудоту, та підтвердила діагноз: черепно-мозкова травма. Медичні призначенні йому зробила лікар приймального покою. На обличчі потерпілий мав ссадину в області скули та скроні зліва. Вже в понеділок потерпілий відмовився від лікування та просив його виписати з лікарні, проте за кілька днів знову ліг, так як стан його здоров`я погіршився.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засідання показав, що обвинувачені йому знайомі, також знає потерпілого як головного лікаря Голованівської ЦРЛ. Точно дати він не пам`ятає, проте зазначив, що в той день мало відбутися Віче. Він прийшов до головного лікаря проконсультуватись, по дорозі зустрів ОСОБА_32 , з яким зайшли в приймальню головного лікаря. Там вже сидів ОСОБА_33 .. В кабінеті головного лікаря було чутно голосну розмову, двері в кабінет головного лікаря то привідкривались, то закривались. З розмови чув, як люди просили головного лікаря прийти на Віче та відзвітувати за свою роботу, на що ОСОБА_4 відповів, що з алкашами та обкуреними самозванцями він не спілкується. Пам`ятає, як ОСОБА_16 телефонував в Кіровоград і доказував, що він відноситься до самооборони. Потім почув гуркіт, так як ніби впав стіл. Після цього з кабінету головного лікаря вийшли ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Качур. Вважає, що ця ситуація не вплинула на роботу головного лікаря, ОСОБА_4 сам спровокував цю ситуацію, хоча ситуація не зовсім нормальна.

Качур ОСОБА_34 суду повідомив, що обвинувачених та потерпілого знає як жителів Ульяновського району. В березні місяці, точної дати не пам`ятає, коли мало відбутись Віче, після спілкування в центрі м. Уляновка, він, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 вирішили піти до головного лікаря, щоб змусити його на Віче відзвітувати за роботу лікарні та пояснити людям, чому в районі велика смертність, люди не звертаються за медичною допомогою в Ульяновську ЦРЛ та змушені їздити в інші райони. Коли вони зайшли в кабінет головного лікаря, то побачили табличку Правого Сектору, всі казали, що лікар приймає людей в Правий Сектор в своєму службовому кабінеті, хоча особисто він цього не бачив. З приводу Правого сектору хтось телефонував в м. Кіровоград. Він не бачив, як ОСОБА_6 бив ОСОБА_4 , проте бачив як ОСОБА_8 дав йому ляпас по обличчю, при цьому пояснив, що він бачить лише на одне око. ОСОБА_4 обзивав та погрожував ОСОБА_35 , вони виясняли стосунки, а потім стіл перевернувся. В кабінеті за службовим місцем головного лікаря сидів ОСОБА_13 .. Вважає, що мета їхнього приходу до головного лікаря була правильною, проте перекинутий стіл та ляпас це не добре.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні показав, що працює керівником хору в Будинку культури, із обвинуваченими в нього дружні стосунки, потерпілого знає як головного лікаря Ульяновської ЦРЛ. На той період часу він входив в ініціативну групу народної ради, учасниками якої також були ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , яка організовувала проводення Віче. На Віче мало вирішуватись питання про затвердження статуту народної ради. Про те, що обвинувачені приходили до головного лікаря він дізнався на Віче, а потім бачив відеозапис в інтернеті. Він був присутній в той день на ОСОБА_14 , проте тілесних ушкоджень у головного лікаря він не помітив. В телефонній розмові потерпілий ОСОБА_4 на його питання чи є останній представником Правого Сектору, відповів ствердно.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що він працює заступником директора ТОВ Логосреклама, відносини з обвинуваченими має дружні, потерпілого не знає. В березні 2014 року мало відбутись Віче, на якому він мав бажання бути присутнім. Оскільки були розмови, що головний лікар проводить у своєму кабінеті набір членів у Правий Сектор, вони спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та іншими вирішили з`ясувати це у головного лікаря. Коли вони зайшли в кабінет головного лікаря, там знаходився ОСОБА_13 .. На їх питання щодо суміщення роботи головного лікаря із Правим сектором, ОСОБА_4 почав ображати ОСОБА_35 , погрожував приїздом Правого Сектору, комусь телефонував. ОСОБА_35 у відповідь на провокаційну поведінку лікаря, дав ляпас по обличчю ОСОБА_4 .. Він не пам`ятає чи йшла мова про написання ОСОБА_4 заяви на звільнення. Тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ніхто не наносив, лише ОСОБА_6 взяв за одяг ОСОБА_4 та жбурнув зошити зі столу. Вважає поведінку ОСОБА_6 та ОСОБА_8 неправомірною.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він перебуває в дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_6 , з ОСОБА_8 вони знайомі, потерпілого ОСОБА_4 він не поважає. Все почалось з засідання круглого столу в актовому залі РАЙВо, де розглядались питання народного контролю після Майдану. На засіданні круглого столу ОСОБА_4 обізвав ініціативну групу, в яку входили він, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 збіговиськом та п`яною матроснею. На другий день вони пішли до головного лікаря з тим, щоб запросити ОСОБА_4 на Віче, де він би пояснив чому так назвав їх. В кабінеті головного лікаря була символіка правого сектора. На їх питання щодо символіки Правого сектору в державному кабінеті, головний лікар відповів, що він є представником Правого сектору. Після цього почались дзвінки в Кіровоград з приводу участі ОСОБА_4 в Правому секторі. Він не бачив, щоб хто-небудь наносив удари ОСОБА_4 , так як стояв спиною до всіх і розмовляв з ОСОБА_13 .. Потерпілий ображав всіх присутніх, погрожував та сам спровокував дії присутніх. Почалась тяганина за одяг, ОСОБА_8 штовхнув потерпілого, потім ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_8 .. ОСОБА_6 намагався притримати ОСОБА_4 , щоб той не впав. Також ОСОБА_6 торкнувся коліном в область нижче пояса ОСОБА_4 .. Від штовханини перекинувся стіл та на підлогу впали речі зі столу. На Віче тілесних ушкоджень на ОСОБА_4 він не бачив.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні показав, що потерпілого не знає, обвинуваченого ОСОБА_6 знає як односельчанина, а ОСОБА_8 знайомий візуально. В той день він йшов до головного лікаря з приводу пологів його дружини, яка була на сьомому місяці вагітності та мала народжувати. На вході в лікарню він зустрівся з ОСОБА_20 , який йшов лікувати зуби. Коли вони разом з ОСОБА_20 зайшли до приймальної головного лікаря, там вже знаходився ОСОБА_33 .. Він відкрив двері кабінету головного лікаря та почув перепалку та відразу їх закрив. Він чув як ОСОБА_4 нецензурно висловлювався в бік присутніх у кабінеті людей. Крім того, свідок повідомив, що ОСОБА_4 закликав присутніх вступити в Правий сектор, на що присутні запитали чому він не займається своєю роботою, чому велика смертність та просили виступити на ОСОБА_14 . На прийом до головного лікаря він так й не попав, оскільки в кабінеті він побачив хаос, стіл був перекинутий, тілесних ушкоджень на ОСОБА_4 він не бачив.

Свідок ОСОБА_33 в судовому засіданні зазначив, що потерпілий та обвинувачені йому знайомі. В той день він прийшов до головного лікаря отримати консультацію з приводу його матері, яка хворіла і не хотіла звертатись до лікарів. Він зайшов до кабінету головного лікаря, де в той час знаходились люди і сперечались на рахунок Правого сектору. Він залишився чекати на головного лікаря в приймальній, де також був чоловік на ім`я ОСОБА_37 , який прийшов до головного лікаря з приводу вагітності дружини. Двері в кабінет головного лікаря то відкривались, то закривались, також з кабінету виходив ОСОБА_38 , який кудись телефонував та розмовляв з приводу Правого сектору. На прийом до головного лікаря він не попав, оскільки потерпілий був розлючений, він вдягався та поспішав.

Свідок ОСОБА_39 зазначив, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_4 йому знайомі. В лютому 2014 року ОСОБА_4 попросив допомогти йому встановити камери в його робочому кабінеті. Він показав потерпілому як під`єднати камери, марку і тип камер він не пам`ятає. Через де-який час зателефонував слідчий з РВ та викликав його в міліцію як спеціаліста щоб допомогти встановити реєстратор, з якого він витягнув жорсткий диск, вставив інший та прокрутив відеозапис. При цьому були присутні двоє свідків.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується іншими доказами по справі, а саме:

Витягом з ЄРДР про те, що 21.03.2014 року близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 прийшли до службового кабінету головного лікаря ОСОБА_4 . Ульяновської ЦРЛ, де грубо порушуючи громадський спокій із хуліганських спонукань пошкодили предмети та нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_4 у вигляді гематоми на обличчі, ЗЧМТ (т. 2 а.с. №1);

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_45 від 21.03.2014 року (т. 2 а.с. №4 );

Протоколом огляду місця події від 21.03.2014 року та фототаблицями до нього, де об`єктом огляду є службовий кабінет головного лікаря Ульяновської ЦРЛ (т. 2 а.с. № 12-18);

Висновком судово-медичної експертизи № 28 від 26.03.2014 року, відповідно до якого на тілі громадянина ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, синців на обличчі, верхньої третини лівого стегна, які утворились від дії твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, відповідають вказаному строку та відносяться до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 2 а.с. № 37-39);

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.03.2014 року, в ході якого вилучено записувальний пристрій OLTEC H.264 DVR s/n 00B та жорсткий диск SAMSUNG моделі ST500DM005 s/n S20BJ90F10879 (т. 2 а.с. № 46-49);

Протоколом огляду предмету від 27.03.2014 року, де предметом огляду був жорсткий диск фірми SAMSUNG моделі ST500DM005 s/n S20BJ90F10879 та записувальний пристрій фірми OLTEC H.264 DVR s/n 00B (т. 2 а.с. № 50-51);

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 27.03.2014 року, якою пристрій, що здійснює запис (реєстратор) та відеозапис, записаний джерелом запису та жорсткий диск, на якому мається оригінал відеозапис вчинення протиправних дій щодо ОСОБА_4 визнано речовим доказом (т. 2 а.с. № 52);

Висновком судової компютерно-технічної № 14 від 03.04.2014 року, відповідно до якого внесення змін до відеозаписів використовуючи технічні можливості відеорегістратора фірми OLTEC моделі H.264 DVR серійний номер 00B неможливе та не вносились (т. 2 а.с. № 59-62);

Протоколом огляду предмету від 29.04.2014 року (т. 2 а.с. № 65-66);

Протоколом огляду предмету від 09.04.2014 року (т. 2 а.с. № 68-69);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2014 року, де потерпілий ОСОБА_4 за сукупністю рис обличчя впізнав ОСОБА_8 , як особу, що завдала йому тілесні ушкодження 21.03.2014 року (т. 2 а.с. №126);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.04.2014 року, де потерпілий ОСОБА_4 за сукупністю рис обличчя впізнав ОСОБА_6 , як особу, що завдала йому тілесні ушкодження 21.03.2014 року (т. 2 а.с. №128);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.04.2014 року, де свідок ОСОБА_13 за сукупністю рис обличчя впізнав ОСОБА_8 , як особу, що завдала тілесні ушкодження ОСОБА_4 21.03.2014 року (т. 2 а.с. №137);

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.04.2014 року, де свідок ОСОБА_13 за сукупністю рис обличчя впізнав ОСОБА_6 , як особу, що завдала тілесні ушкодження ОСОБА_4 21.03.2014 року (т. 2 а.с. №139);

Висновком судово-медичної експертизи № 33 від 09.04.2014 року , відповідно до якого тілесні ушкодження, що мались на тілі ОСОБА_4 у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, крововиливів на обличчі та верхньої третини лівого стегна утворились як мінімум від трьохкратнього прикладення діючої сили при обставинах, що відображені на відеофайлі диска ДВР-Р 21.03.2014 року (т. 2 а.с. №207-209);

Висновком судово-медичної експертизи № 36 від 23.04.2014 року, відповідно до якого тілесні ушкодження, що мались на тілі ОСОБА_4 у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку, крововиливу на обличчі могли утворитись при нанесенні ударів рукою не менше 2-разів громадянином ОСОБА_8 .. Вказані тілесні ушкодження віповідають строку, що зазначений у постанові та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді крововиливу верхньої третини лівого стегна могли утворитись при нанесенні удару громадянином ОСОБА_6 . Коліном, відповідають вказаному у постанові строку та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 3 а.с. №61-62);

Медичною карткою стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 1109, відповідно до якої потерпілому ОСОБА_4 був поставлений діагноз ЗЧМТ, струс г/мозку, забійні рани шкіри обличчя (т. 2 а.с. № 212-218).

Суд не погоджується із твердженням обвинуваченого ОСОБА_6 щодо необхідності визнання записувального пристрою OLTEC H.264 DVR s/n 00B та жорсткого диску SAMSUNG моделі ST500DM005 s/n S20BJ90F10879 недопустимим доказом, оскільки відеозапис з приміщення службового кабінету отриманий з порушенням норм КПК України з наступних підстав:

20 жовтня 2011 року Конституційний суд України прийняв рішення № 12-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, яке слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.
Крім того, у вказаному рішенні Конституційного суду України зазначено, що фактичні дані про скоєння злочину чи підготовку до нього можуть бути одержані не тільки в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноважених на це осіб, а й випадково зафіксовані фізичними особами, які здійснювали власні (приватні) фото-, кіно-, відео-, звукозаписи, або відеокамерами спостереження, розташованими як у приміщеннях, так і зовні.

При оцінюванні на предмет допустимості як доказів у кримінальній справі фактичних даних, що містять інформацію про скоєння злочину чи підготовку до нього та подані в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 66 КПК України в редакції 1960 року ( ч. 3 ст. 93 КПК України в редакції 2012 року), необхідно врахувати ініціативний або ситуативний (випадковий) характер дій фізичних або юридичних осіб, їх мету та цілеспрямованість.

З показань потерпілого ОСОБА_4 вбачається, що встановлення відеокамери у службовому кабінеті головного лікаря було обумовлено зникненням робочої документації та необхідністю виявлення осіб, які причетні до зникнення документів. Тобто суд вважає, що дії ОСОБА_4 в даній ситуації підпадають під поняття крайньої необхідності, коли він здійснює протиправні дії (оперативно-розшукові, як особа, яка не уповноважена це робити), які є менш значними, ніж ті, які він отримує незаконним шляхом. Запис з протиправними діями є істотнішою шкодою, ніж та, яку ОСОБА_4 зробив, встановивши відеозаписувальний пристрій.

Отже, встановивши камеру у своєму службовому кабінеті, головний лікар Ульяновської ЦРЛ ОСОБА_4 здійснював оперативно-розшукову діяльність, направлену на встановлення осіб, причетних до зникнення робочої документації.

Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності, відповідно до ст. 6 Закону України Про оперативно-розшукову діяльність є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів: про злочини, що готуються; осіб, які готують вчинення злочину; осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду або ухиляються від відбування кримінального покарання і т.д..

Встановлюючи камеру в лютому місяці 2014 року у своєму службовому кабінеті, ОСОБА_4 не знав та не міг знати про те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 прийдуть до нього в кабінет 21.03.2014 року та вчинять протиправні дії щодо нього. Отже, по відношенню до подій, що відбулись 21.03.2014 року та які зафіксовані відеокамерою в кабінеті головного лікаря ОСОБА_4 , можна зробити висновок, що вони носять випадковий ситуативний характер та не можуть свідчити про цілеспрямованість дій ОСОБА_4 на збирання і фіксацію доказів щодо протиправних дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ..

У рішеннях Європейського суду з прав людини щодо використання аудіозаписів у Європі (справа Хан проти Сполученого Королівства (Великої Британії) 2000 рік і Шенк проти Швейцарії 1988 рік) Європейський суд висловився, що навіть якщо ці записи отримані з порушенням закону, то за наявності інших доказів у сукупності, наприклад показань свідків, записи можуть бути використані в суді як докази.

Окрім того, судом не встановлено будь-яких обмежень щодо встановлення камер відеонагляду у службових кабінетах, а від так і не встановлено порушень з боку ОСОБА_4 у зв`язку із встановленням та використанням камери спостереження у своєму службовому кабінеті.

Також судом не встановлено, що використання відеозаписувального пристрою у кабінеті головного лікаря ОСОБА_4 порушило будь-чиї права на недоторканість та особисте життя, адже такий пристрій був встановлений у громадському місці службовому кабінеті головного лікаря Ульяновської ЦРЛ ОСОБА_4 ..

Отже, враховуючи наявність інших доказів по справі, таких як показання потерпілого ОСОБА_4 , свідка ОСОБА_13 Голубенко ОСОБА_46 Белінської ОСОБА_47 , висновки судово-медичних експерти та інших, суд вважає можливим використати в якості доказу відеозаписувальний пристрій та жорсткий диск.

Так, під час перегляду відеозапису приміщення службового кабінету головного лікаря ОСОБА_4 від 21.03.2014 року, починаючи з 15 год. 39 хв. за столом, що стоїть перпендикулярно до робочого столу, сидить потерпілий ОСОБА_4 , при цьому він переглядає газету. На столі стоїть чайник, інші газети та документи. В цей час до кабінету заходять ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. ОСОБА_8 сів за стіл навпроти ОСОБА_4 та про щось починає говорити. ОСОБА_4 відразу бере телефон, починає телефонувати, де-який час розмовляє та передає телефон ОСОБА_6 , який в свою чергу передає телефон ОСОБА_10 .. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 починають емоційно говорити з ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_8 з розмаху долонею правої руки вдарив ОСОБА_4 , потім ще раз. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 схопили один одного за руки, ОСОБА_8 зробив спробу ще раз вдарити потерпілого, проте це йому не вдалось. Після цього ОСОБА_8 обома руками перекинув стіл, за яким сидів ОСОБА_4 , з якого впали документи, газети, електричний чайник. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 продовжили емоційну розмову, при цьому сильно жестикулювали. ОСОБА_6 обійшов перекинутий стіл, підійшов до ОСОБА_4 , розмовляючи з яким правою рукою робив легкі рухи по голові ОСОБА_4 .. ОСОБА_10 повернув телефон ОСОБА_4 , який продовжив розмову по телефону. ОСОБА_6 підняв стіл, ОСОБА_4 підняв чайник та поставив на інший стіл, за яким сидів ОСОБА_48 . ОСОБА_4 знову передає телефон ОСОБА_8 , поправляє стілець, на якому сидів до цього, та сідає на інший. Після телефонної розмови ОСОБА_8 кидає телефон ОСОБА_4 .. ОСОБА_6 підходить впритул до ОСОБА_4 , який сидить на стільці, спочатку штовхає лівою ногою в ноги ОСОБА_4 , потім наносить сильніший удар коліном правої ноги в область лівого стегна ОСОБА_4 , після чого останній встав, а ОСОБА_6 завдав долонею правої руки удар по потилиці, після чого зачепив потилицю ОСОБА_4 , змусивши його під дією своєї руки двічі нахилитись. Далі ОСОБА_6 наніс сильний удар коліном правої ноги в область лівого стегна ззаду ОСОБА_4 , штовхнув його рукою, від чого ОСОБА_4 відскочив, ОСОБА_6 повторно завдав сильний удар правою ногою, який прийшовся в область лівого стегна та завдав долонею правої руки ще одного удару по потилиці. ОСОБА_8 , підійшовши до ОСОБА_4 , взяв його за лівий рукав та почав тягнути, при цьому ОСОБА_4 чинив опір ОСОБА_8 , який, намагаючись втримати ОСОБА_4 , скинув зі столу чайник та чашку, після чого завдав удар долонею правої руки по обличчю ОСОБА_4 , схопив лівою рукою за одяг, при цьому правою рукою гладить по голові, знову бере за лівий рукав та починає тягти ОСОБА_4 , проте відпускає від опору останнього. Наприкінці розмови ОСОБА_8 долонею правої руки штовхає ОСОБА_4 в обличчя. Перед виходом ОСОБА_8 знову перекидає лівою рукою стіл, виходячи з кабінету, повертається та скидає вазу, яка розбивається.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що орган досудового розслідування порушив вимоги КПК України, залучивши ОСОБА_39 в якості свідка та спеціаліста.

Суд не може погодитись з такою думкою обвинуваченого ОСОБА_6 з наступних підстав:

При зверненні органу досудового розслідування до слідчого судді із клопотанням про доступ до речей та документів ОСОБА_39 був допитаний в якості свідка, про що зазначено в ухвалі слідчого судді (т. 2 а.с. 44-45).

При огляді відеозаписувального пристрою та жорсткого диску, орган досудового розслідування залучив ОСОБА_39 в якості спеціаліста (т. 2 а.с. №50-51).

26.03.2014 року орган досудового розслідування допитує ОСОБА_39 в якості свідка (т. 2 а.с. № 89-91).

В ході судового засідання ОСОБА_39 допитувався в якості свідка, який зазначив, що під час проведення огляду предметів він допоміг налаштувати апаратуру для перегляду відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 КПК України спеціаліст, перекладач, експерт, секретар судового засідання не мають права брати участі в кримінальному провадженні та відводяться за підставами, передбаченими ч. 1 ст. 77 цього Кодексу, з тим обмеженням, що їх попередня участь у цьому кримінальному провадженні як спеціаліста, перекладача, експерта і секретаря судового засідання не може бути підставою для відводу.

Отже, зважаючи на думку обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_39 під час його залучення до огляду предметів в якості спеціаліста підлягав би відводу. Якщо так, то підставами для відводу мали би бути : або наявність обставин, що викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості як спеціаліста, або особиста зацікавленість як спеціаліста в результатах кримінального провадження, або некомпетентність спеціаліста.

Жодної з цих підстав для відводу ОСОБА_39 під час його залучення в якості спеціаліста 27.03.2014 року, а також його допиту в якості свідка 26.03.2014 року та під час судового провадження не існувало та існувати не могло, оскільки ОСОБА_39 хоча і був залучений в даному кримінальному провадженні в якості свідка та спеціаліста, проте його участь як спеціаліста була зумовлена спеціальними знаннями щодо налаштування апаратури, яку він встановлював в кабінеті головного лікаря, про що стало відомо з його показань в якості свідка. Під час досудового розслідування ОСОБА_39 в якості спеціаліста не давав висновків з приводу дій, що мали місце до відкриття кримінального провадження, а лише був особою, що встановлювала та налаштовувала відеозаписувальний пристрій, та саме з цих підстав в рамках кримінального провадження його статус був визначений в якості свідка.

Суд також не може погодитись із твердженням обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 що їх дії були спровоковані саме поведінкою потерпілого. Так, в ході судового засідання, зокрема з показань свідка ОСОБА_13 , а також перегляду відеозапису вбачається, що хоча відеозапис і не мав аудіо супроводу, потерпілий ОСОБА_4 протягом всієї розмови з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 поводив себе стримано, його манера говорити, жестикуляція не свідчить про провокаційний характер, чого не можна сказати про поведінку обвинувачених, які демонстрували під час розмови, що тривала більше 15 хвилин, зверхнє, зневажливе ставлення до потерпілого, кидали в нього предмети, штовхали та наносили тілесні ушкодження потерпілому.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 є частково суперечливими як між собою так і показанням обвинувачених в частині мети їх спільного приходу до потерпілого. Так, ОСОБА_9 зазначив, що вони хотіли змусити потерпілого піти на Віче, щоб той відзвітував за свою роботу, а свідок ОСОБА_11 зазначив про необхідність пояснень на Віче щодо образи збіговисько та п`яна матросня, розмова про Правий сектор виникла вже в процесі. Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в показаннях зазначили, що прийшли до потерпілого з метою отримання від нього пояснень з приводу членства в Правому секторі. Проте, після телефонної розмови із представником Правого сектору Кіровоградської області ОСОБА_15 , який зазначив, що потерпілий не є членом Правого сектору, обвинувачені не зупинились та продовжили свої хуліганські дії.

Також з переглянутого в судовому засіданні відеозапису свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_9 були безпосередніми учасниками події та бачили, яким чином потерпілому ОСОБА_4 спричиняли тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , бачили як ОСОБА_8 перекидав стіл у кабінеті головного лікаря та скидав вазу з холодильника, як ОСОБА_8 та ОСОБА_6 тягали потерпілого ОСОБА_4 по кабінету, жбурляли стільці, однак, суду дані факти не повідомили та вказали про легкий ляпас ОСОБА_8 потерпілому. Вони не змогли пояснити суду, хто і які конкретно вимоги висував до потерпілого, чи висловлювалась вимога про його звільнення. Проте, зазначені свідки детально пам`ятають як саме потерпілий ображав обвинувачених, які слова він їм говорив, наскільки поведінка потерпілого була провокаційною, при цьому намагались не згадувати про поведінку обвинувачених. Крім того, свідок ОСОБА_11 вказав, що прийшов до кабінету головного лікаря без обвинувачених та вже застав їх у кабінеті, що повністю спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_28 ..

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, тобто у грубому порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

Перебуваючи близько 20 хвилин 21.03.2014 року у службовому кабінеті потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 не дотримуючись встановлених правил поведінки, припинили діяльність головного лікаря, про що свідчать також показання свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_32 , які у зв`язку із перебуванням у службовому кабінеті обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та його наслідками, так і не змогли потрапити на прийом до головного лікаря. Під час розмови обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 своїми особливо зухвалими діями намагались самоствердитись, демонструючи зневагу до суспільних відносин, завдаючи потерпілому поштовхів руками в обличчя, ногами в область стегна та тілесних ушкоджень в обличчя та по потилиці, вимагаючи від потерпілого ОСОБА_4 написання заяви на звільнення.
Особлива зухвалість та винятковий цинізм дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 полягала у тому, що обвинувачені, грубо порушуючи громадський порядок в службовому кабінеті головного лікаря Ульяновській ЦРЛ ОСОБА_4 , демонструючи зневагу до загальноприйнятих норм моралі та поведінки, вимагали написання заяви на звільнення, штовхали, тягали за одяг, заподіяли тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , перекинули предмети інтер`єру стіл, внаслідок чого зі столу випали шухляди, розкидались папери, газети, електричний чайник, скинули з холодильника вазу, в результаті чого вона розбилась, в кабінеті утворився безлад, а ОСОБА_6 до того плюнув в обличчя ОСОБА_4 ..
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, дані про особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нового злочину.

Так, ОСОБА_6 посередньо характеризується за місцем проживання, працює приватним адвокатом, за місцем роботи характеризується позитивно, на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є інвалідом другої групи пожиттєво.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , в силу ст. 66 КК України, суд вважає те, що він є інвалідом другої групи.

Обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце роботи та працює директором ТОВ Логас-реклама, на Д обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризуючі дані на ОСОБА_8 відсутні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_8 , в силу ст. 66 КК України, суд вважає те, що він здійснював матеріальну допомогу лікарні, що не заперечувалось самим потерпілим.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , в силу ст. 67 КК України, суд не встановив.

Суд, визначаючи міру покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , бере до уваги дані, характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_6 , характер та ступінь вчиненого кримінального правопорушення, зокрема характер та способи вчинення протиправних дій, конкретні обставини справи, ступінь участі кожного із обвинувачених під час вчинення кримінального правопорушення і тому вважає, що до них слід обрати міру покарання в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків на суму 3 066 гривень задоволенню не підлягає з таких причин:

Потерпілий на підтвердження матеріальних збитків надав суду копію зворотнього талону до путівки № 419901 на прізвище ОСОБА_4 з 01.05.2014 року по 21.05.2014 рік та квитанцію про доплату за путівку у розмірі 1 268 грн.40 коп. (т. 1 а.с. № 54). На думку суду ця вимога потерпілого не підлягає задоволенню, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що лікування в санаторії було обумовлено спричиненими тілесними ушкодженнями 21.03.2014 року обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ..

Також, на думку суду, потерпілим ОСОБА_4 належним чином не підтвердженні докази понесених ним матеріальних витрат на лікуванні у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_6 21.03.2014 року.

Так, потерпілий на підтвердження матеріальних збитків надав суду квитанції про купівлю медикаментів та проведення обстеження: від 07.06.2014 року на суму 260 грн.78 коп.; від 05.05.2014 року на суму 750 гривень; а також дві квитанції від 27.03.2014 року на суму 398 грн. 87 коп. кожна, причому останні дві квитанції містять однаковий перелік медикаментів за порядковим номером, їх кількість, вартість, що дає підстави суду вважати, що це є одна і та сама квитанція. Вказані квитанції підкріплені до результатів функціонального обстеження, що проводилось 07.05.2014 року лікарем-офтальмологом, де він визначив діагноз таким, що утворився внаслідок застарілого явища та стан після травми. При цьому лікар-офтальмолог не вказав яка саме травма є наслідком діагнозу, що був поставлений ОСОБА_4 (т. 1 а.с. № 56), адже в результаті спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_8 травм ока не було.

Під час перебування на лікуванні в Ульяновський ЦРЛ з 22.03.2014 по 24.03.2014 року ОСОБА_4 проходив курс лікування за наслідками отриманих тілесних ушкоджень 21.03.2014 року, але квитанцій на купівлю медикаментів у зв`язку із призначеним лікуванням не надав.

Разом з тим суд вважає, що потерпілий ОСОБА_4 внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_6 зазнав не лише фізичних страждань у вигляді спричинених легких тілесних ушкоджень, а і моральних, які полягають у приниженні його честі і гідності, змін у психічному стані, які потребували вживання заспокійливих та снодійних пігулок.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує способи вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_6 протиправних дій по відношенню до потерпілого ОСОБА_4 , їх особливу зухвалість, винятковий цинізм, відкриту зневагу загальноприйнятим нормам поведінки та моралі у присутності інших осіб, пошкодження та знищення майна, спричинення тілесних ушкоджень та вважає, що об`єктивною та достатньою для відшкодування такої шкоди буде грошова сума у розмірі 20 000 гривень, яку слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 по 10 000 гривень з кожного.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за вироком суду, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

періодично з`являтись на відмітку до кримінально-виконавчої інспекції.

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання за вироком суду, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік 9 місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

періодично з`являтись на відмітку до кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 10 000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди відмовити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 солідарно на користь держави витрати на проведення компютерно-технічної експертизи у розмірі 2459 (дві тисячі чотириста п`ятдесят дев`ять) грн. 60 коп..

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме DVD-диски з відеофайлами, а також жорсткий диск фірми SAMSUNG моделі ST500DM005 s/n S20BJ90F10879 та записувальний пристрій фірми OLTEC H.264 DVR s/n 00B залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд на протязі 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, для особи яка перебуває під вартою строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутній в залі судового засідання, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1