Справа № 606/489/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
24 березня 2015 року
Теребовлянський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за ч.1ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
06 червня 2005 року за заявою ОСОБА_5 рішенням Теребовлянського районного суду її чоловіка ОСОБА_6 1980 р.н., визнано безвісно відсутнім, оскільки останній більше одного року був відсутній по місцю проживання та будь-яких відомостей про його місце перебування не було відомо.
10 жовтня 2005 року ОСОБА_5 подала в Управління Пенсійного фонду в Теребовлянському районі заяву про призначення їй пенсії по втраті годувальника на одну неповнолітню дитину, а саме ОСОБА_7 , 2000 р.н.
На підставі даної заяви та рішення суду про визнання ОСОБА_6 безвісно відсутнім, ОСОБА_5 було призначено пенсію по втраті годувальника.
У січні 2014 року ОСОБА_8 , який за рішення суду був визнаний безвісно відсутнім повернуся по місцю свого проживання в м. Тернопіль та почав проживати разом із своїми батьками.
Після цього, ОСОБА_5 знаючи, що її чоловік ОСОБА_6 повернувся додому та будучи ознайомленою про те, що вона зобов`язана своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення, умисно вирішила незаконно отримувати пенсію по втраті годувальника, при цьому не повідомляти Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі про те, що її чоловік ОСОБА_6 з`явився за місцем проживання та не являється безвісно відсутнім.
Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на скоєння даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 з метою подальшого отримання пенсії по втраті годувальника в період з січня 2014 року по 01 квітня 2014 року умисно замовчувала юридично значиму інформацію, а саме не повідомила Управління Пенсійного фонду України в Теребовлянському районі про те, що її чоловік ОСОБА_6 з`явився за місцем реєстрації та не являється безвісно відсутній, внаслідок чого безпідставно за вищевказаний період отримувала пенсію по втраті годувальника на загальну суму 3147грн,. що завдало державному бюджету матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому їй злочині, передбаченим ч.1 ст.190 КК України, визнала повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, покаяялась у вчиненому, неправомірно отримані кошти відшкодовано повністю та пояснила, що про її колишнього чоловіка не було протягом тривалого часу ніяких відомостей, а тому вона звернулася в суд про визнання його безвісновідсутнім, після цього вона звернулася до Управління Пенсійного фонду в Теребовлянському районі для отримання допомоги на дітей, де їй було розяснено, що в разі появи чоловіка вона зобов`язана повідомити про це Пенсійний фонд для припинення допомоги, однак знаючи, що чоловік з`явився на протязі декількох місяців вона Пенсійний фонд не повідомляла в зв`язку з тим, що би отримувати і надалі допомогу на дітей , запевняє, що більше подібного не повториться, просить суворо не карати, обмежившись штрафом.
Матеріальну шкоду, завдану державному бюджету на загальну суму 3147 грн., вона відшкодувала повністю.
Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_5 підпадають під ознаки ч.1ст.190 ККУкраїни, і що її дії кваліфіковано правильно, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, і особу обвинуваченої ОСОБА_5 ,-
Раніше не судима, і не притягалася до кримінальної відповідальності, виключно позитивно характеризується по місцю проживання, працюючої вихователем у Микулинецькому дитячому ясла-садку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає, щиросердечне каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не має.
Виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізаціїї покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 , що дії обвинуваченої після вчинення злочину свідчать про її каяття та переживання у вчиненому, суд вважає за необхідне призначити їй покарання в межах санкції ч. 1 ст.190 КК України у вигляді штрафу, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для її виправлення.
Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 , винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 680 грн.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.
ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1