Справа № 461/3880/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2015 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000002 від 12 січня 2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Грузія, який народився в м. Хашурі (Республіка Грузія), одруженого, з середньою освітою, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше на території України не судимого ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно з висунутим обвинуваченням, 29 грудня 2014 року, перебуваючи у місті Львові, громадянин Республіки Грузія ОСОБА_4 ( ОСОБА_6 ), будучи обізнаним про наміри своїх знайомих - двох громадян Республіки Грузія ОСОБА_7 та ОСОБА_8 потрапити до Республіки Польща, та знаючи про відсутність у них законних підстав для перетину державного кордону України з Республікою Польщею, членом Європейського Союзу, вирішив організувати їх незаконне переправлення через державний кордон з України в Республіку Польща поза пунктами пропуску, шляхом подолання інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України.

З метою незаконного переправлення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України, 29 грудня 2014 року обвинувачений, перебуваючи в кафе розташованому за адресою: місто Львів, вулиця Шпитальна, 1, визначив час, місце та спосіб перетинання кордону, а саме: організував доїзд до району незаконного перетинання кордону на автомобілі марки «ВАЗ-2108» невстановленої слідством особи на ім`я « ОСОБА_9 » з метою уникнення факту можливого виявлення нелегальних мігрантів в прикордонній смузі працівниками правоохоронних органів України. Визначив час перетину кордону в ніч з 30 на 31 грудня 2014 року та в день 31 грудня 2014 року, визначив місце перетину кордону в районі села Корчів Сокальського району Львівської області.

На виконання свого злочинного умислу та відповідно до попередніх домовленостей, близько 15 години 30 хвилин 30 грудня 2014 року невстановлена слідством особа на ім`я « ОСОБА_9 », перебуваючи у місті Львові, з метою забезпечення доправлення вищевказаних двох громадян Республіки Грузія до державного кордону України з Республікою Польща, автомобілем марки «ВАЗ-2108» (державний номер НОМЕР_1 ) прослідував з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до заздалегідь визначеного місця незаконного перетину державного кордону України.

Після прибуття у вищевказане наперед визначене ним місце, в районі прикордонного села Корчів Сокальського району Львівської області, невстановлений чоловік на ім`я « ОСОБА_9 » вказав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 напрямок їх руху до лінії державного кордону та маршруту їх слідування по території Республіки Польща, після чого на цьому ж автомобілі поїхав в напрямку Львова. Однак, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заблукали в лісистій місцевості поблизу інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України на кордоні з Республікою Польща, і невстановлений чоловік на ім`я « ОСОБА_9 » вимушений був відвезти їх назад у місто Львів.

На виконання свого злочинного умислу та умислу обвинуваченого та відповідно до попередніх домовленостей, близько 16 години 30 грудня 2014 року невстановлена слідством особа на ім`я « ОСОБА_9 », перебуваючи у місті Львові, з метою забезпечення доправлення вищевказаних двох громадян Республіки Грузія до державного кордону України з Республікою Польща, автомобілем марки «ВАЗ-2108» (державний номер НОМЕР_1 ) повторно прослідував з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до заздалегідь визначеного ним місця незаконного перетину державного кордону України.

Після прибуття у вищевказане наперед визначене ним місце в районі прикордонного села Корчів Сокальського району Львівської області, невстановлений чоловік на ім`я « ОСОБА_9 » вказав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 напрямок їх руху до лінії державного кордону та маршруту їх слідування по території Республіки Польща, після чого на цьому ж автомобілі поїхав в напрямку Львова

Однак, 31 грудня 2014 року о 23 год.10 хв. працівниками прикордонної варти Республіки Польща за незаконний, поза межами пунктів пропуску, перетин державного кордону із України в Республіку Польща на напрямку 686-го прикордонного знаку, на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » громадяни Грузії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були затримані, та 02 січня 2015 року в установленому порядку були передані представникам ДПС України.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 332 КК України, як організація незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України.

30 березня 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМСУ та ДПСУ управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.2 ст. 332 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинене кримінальне правопорушення (злочину), а саме у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного основного покарання з випробуванням

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 332 КК України, згідно із ст. 12 КК України є тяжкім злочином, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 30 березня 2015 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, ДМСУ та ДПСУ управління нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим громадянином Республіки Грузія ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років без конфіскації транспортних засобів або інших засобів вчинення злочину та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного основного покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 02 (два) роки.
Відповідно до п. 2-4 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі, а саме: пластикову картку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку Life з абонентським номером НОМЕР_2 ; пластикову картку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку Life з абонентським номером НОМЕР_3 ; пластикову картку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку МТС з абонентським номером НОМЕР_4 ; пластикову картку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку Life з абонентським номером НОМЕР_5 ; сім-картку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку Life з абонентським номером НОМЕР_6 та серійним номером № НОМЕР_7 ; сім-картку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку Life з абонентським номером НОМЕР_8 та серійним номером № НОМЕР_9 ; сім-картку від стартового пакету оператора мобільного зв`язку Київстар з серійним номером № НОМЕР_10 ; фотокартки громадянина Республіки Грузія ОСОБА_10 в кількості 5-ти штук; USB-накопичувач в металевому корпусі без маркування; сім клаптиків паперу із рукописними нотатками; паспорт громадянина Республіки Грузія ОСОБА_10 ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_11 виданий 06 січня 2011 року); мобільний телефон марки Samsung GT-E1200M, IMEI НОМЕР_12 , s/ НОМЕР_13 , з встановленою в нього карткою оператора мобільного зв`язку Life з серійним номером № НОМЕР_14 ; ноутбук марки Toshiba модель Satellite C660-1EM серійний номер 2В268991К, id 12B268991KSSCO1500VRUB, - повернути за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1