ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня
2007р. Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Божко Л.А., при секретарях
Киричок Є.В. та Коваль В.А., за участю прокурора Іванченко Р.С.,
потерпілого ОСОБА_1, адвоката потерпілого ОСОБА_2, адвоката підсудного ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с Магдалинівка
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого,
раніше не судимого

- у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст. 367 ч.2 366 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

5 травня 2005р.
в с Магдалинівка,
вул. Радянська, 35, Магдалинівського району Дніпропетровської
області ОСОБА_4, будучи посадовцем, працюючи виконуючим обов'язки начальника
відділу державної виконавчої служби Магдалинівського районного управління
юстиції, будучи наділеним організаційно-розпорядчими і
адміністративно-господарськими функціями, знаходячись в службовому кабінеті,
порушуючи вимоги ст. 59 Закон України «Про виконавче провадження», достовірно
знаючи про те, що арешт з автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належить на праві приватної власності ОСОБА_5, не знятий, умисне склав та
підписав завідомо неправдивий документ, а саме, лист на ім'я начальника Ново
московського МРЕВ про зняття арешту з автомобіля ВАЗ - 2106, реєстраційний
номер НОМЕР_1 в зв'язку з виниклою заборгованістю по виконавчому листу про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6
аліментів на утримання сина ОСОБА_7, 1994 p.
народження та дочки ОСОБА_8, 2000 р. народження в розмірі 1/3 частини всіх
видів заробітку (доходів) до їх повноліття.

Таким чином, ОСОБА_4 склав та
підписав завідомо неправдивий документ, а саме, лист про зняття арешту з
автомобіля без винесення постанови про зняття арешту на майно та направив його
в МРЕВ м. Новомосковська.

Підсудний вину у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України визнав частково, а по
ст. 367 ч.2 КК України не визнав повністю. Крім того, підсудний показав, що згідно
ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська повинен був накласти арешт
на майно ОСОБА_9 27 квітня 2005 p., але в
супроводжувальному ухвалу листі від 23 квітня 2005 р. була ухвала суду від 26
квітня 2007 р. Тому при таких обставинах із-за не вірно вказаної дати, відмовив
у відкритті виконавчого провадження. Коли ж ухвала суду надійшла вдруге, тоді
вже дізнався, що державна нотаріальна контора наклала заборону на відчуження
майна ОСОБА_9, після чого через деякий

2

проміжок часу
нотаріус м. Дніпропетровська здійснив відчуження майна ОСОБА_9. Вину не визнає тому, що
тяжкі наслідки настали не внаслідок його дій. Відносно ст. 366 КК України
підсудний показав, що ОСОБА_5 написав заяву про заборону відчуження певного
майна, після чого було накладено арешт на автомобіль. Потім було встановлено,
що вартість майна набагато перевищує заборгованість, тому зняв арешт з
автомобіля. Також показав, що заборгованість була повністю погашена перед
дружиною ОСОБА_5, після чого вона написала власноручно розписку, що претензій
до ОСОБА_5 не має. На даний час вважає, що його помилкою був той факт, що відправив в Новомосковський МРЕВ не
постанову, а листа.

Між тим, вина
підсудного в скоєнні злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України
підтверджується сукупністю таких доказів.

·
скаргою ОСОБА_6. від 15 червня 2005 p., відповідно з
якою відділом ДВС Магдалинівського РУЮ з арештованого автомобіля ВАЗ-2106,
реєстраційний номер НОМЕР_1 незаконно знятий арешт (т.1 а.с. 6);

·
постановою відділу ДВС Магдалинівського РУЮ від 13 квітня
2005 p., згідно чого на автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний
номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_5 накладений арешт (т.1 а.с. 7);

неправдивим
документом, підписаним виконуючим обов'язки начальника ВДВС Магдалинівського РУЮ ОСОБА_4, адресованим начальнику Ново
московського МРЕВ про зняття арешту з автомобілю ВАЗ-2106, реєстраційний
номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.81);

заявою
ОСОБА_5 від 6 травня 2005 р. про зняття з обліку автомобіля ВАЗ-2106,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.83);

·
біржовим договором купівлі - продажу за № 478502 від 7
травня 2005 р., на підставі чого автомобіль
ВАЗ - 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, що раніше належав ОСОБА_5 проданий
ОСОБА_10 (т.1 а.с.90);

·
виконавчим листом № 2-1134 від 28 липня 2003 р. про
стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дітей в розмірі
1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 1/4 частини неоподатковуваного
мінімуму доходів щомісячно (т.1 а.с. 31-32);

- поданням № 30/15 від 12 травня
2005 p.,
направлене на адресу Магдалинівського

районного суду для вирішення питання про притягнення до кримінальної
відповідальності

ОСОБА_5 за злісне ухилення від сплати аліментів (т.1 а.с. 54-55);

технічним паспортом на
автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до чого після
продажі власником автомобіля є ОСОБА_10 (т.1 а.с. 82);

заявою
ОСОБА_10 до Новомосковського МРЕВ від 7 травня 2005 p., де надано дозвіл
керувати раніше придбаним у ОСОБА_5 автомобілем ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (т.1 а.с.
89);

протоколом
огляду виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1134-03,
виданого 29 липня 2003 р. Магдалинівським районним судом про стягнення з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6. аліментів, де копія повідомлення відділу ДВС
Магдалинівського РУЮ від 5 травня 2005 p., адресованого
начальнику МРЕВ м. Ново московська про зняття арешту з автомобіля ВАЗ - 2106,
реєстраційний номер НОМЕР_1 та постанова начальника відділу ДВС
Магдалинівського РУЮ про зняття арешту з автомобіля ВАЗ-2106, реєстраційний
номер НОМЕР_1 - відсутні (т.1 а.с. 115);

3

протоколом огляду неправдивого документу, виданого
виконуючим обов'язки начальника ВДВС Магдалинівського РУЮ ОСОБА_4 5травня 2005 p., відповідно до
чого в неправдивому документі вказано: «18 квітня 2005 р. на Вашу адресу була
направлена постанова № 934957 від 13 квітня 2005 р. про арешт майна, яке
належитьОСОБА_5, в т.ч. автомобіль ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_1. В зв'язку
з направленням до суду подання про притягнення до відповідальності ОСОБА_5 за
несплату аліментів вказану вище постанову № 943957 від 13 квітня 2005 р.
вважати недійсною» (т.1 а.с.116-117);

актом
обстеження матеріально житлових умов проживання сім'ї ОСОБА_6., де встановлено,
що ОСОБА_6. не працює, знаходиться на обліку в центрі занятості, проживає разом
зі своїми батьками - пенсіонерами, аліментів на утримання дітей не отримує,
земельних ділянок і транспортних засобів не має (т.1 а.с.107);

·
довідками Личківської сільської ради про склад сім'ї
ОСОБА_6., де встановлено, що малолітні діти знаходяться на повному її утриманні
(т.1 а.с.108-109);

·
розрахунковими квитанціями
приватного підприємства «Медика-2000», де встановлено, що ОСОБА_6.
придбала лікарські препарати на лікування сина (т.1 а.с.155-178);

амбулаторною
картою ОСОБА_7, 1994 р. народження, де виявлено, що неповнолітній ОСОБА_5
знаходився на лікуванні в Магдалинівській ЦРЛ в зв'язку з простудними
захворюваннями (т.1 а.с.180-184).

Крім цього,
аналіз досліджених доказів привів суд до висновку, що обвинувачення ОСОБА_4 в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України, а саме, службової
недбалості, де 27 квітня 2005 р.,
ОСОБА_4, будучи посадовою особою, працюючи старшим державним
виконавцем та одночасно виконуючим обов'язки начальника відділу державної
виконавчої служби Магдалинівського районного управління юстиції, будучи
наділеним організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарчими
функціями, в робочому кабінеті, неналежно виконуючи службові обов'язки,
відмовив у відкритті виконавчого провадження по виконанню ухвали суду, в
наслідок чого 29 квітня 2005 р.
ОСОБА_9 була реалізована
указана в ухвалі суду сільгосптехніка, та нанесена шкода потерпілому ОСОБА_1
на загальну суму 85539 грн 88 коп, що є тяжким наслідком, не знайшло свого
об'єктивного підтвердження в судовому засіданні, оскільки ні органом досудового
слідства, ні обвинуваченням в суді не були надані не оспорювані докази в
підтвердження таких висновків.

Службовою
недбалістю відповідно до ст. 367ч.1 КК України, визначається невиконання або
неналежне виконання службовою особою своїх службових обов'язків через
несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом
правилам, свободам та інтересам окремих
громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних
осіб, а відповідно до ч.2 вказаної статті те саме діяння, якщо воно спричинило
тяжкі наслідки.

В обвинувальному
висновку робиться посилання на заяву та показання потерпілого ОСОБА_1, який в
квітня 2005 р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про
стягнення з ОСОБА_9 боргу в розмірі 213800 грн, після чого 25 квітня 2005 р.
судом була винесена ухвала про накладення арешту на майно ОСОБА_9, а 26 квітня
2005 р. спецзв'язком ухвала направлена на виконання державному виконавцю
ОСОБА_4 та державній нотаріальній конторі. 27 квітня 2005 р. ОСОБА_4 виніс
постанову про відмову у відкритті провадження, так як в супроводжувальному
листі суду допущена помилка та вказана дата ухвали 31 березня 2005 p., а
нотаріус Магдалинівської державної нотаріальної контори внесла в державний
реєстр «обтяжень» рухомого майна всю сільгосптехніку та обладнання, вказані в
ухвалі суду.

4

Крім того,
свідки, вказані органом досудового слідства, а саме:

ОСОБА_9, який в
судовому засіданні показав, що в березні 2005 р. придбав у ТОВ Агрофірми
«Весна» сільгосптехніку та обладнання, які були зареєстровані в Петриківській
районній інспекції Держтехнагляду, після чого із - за нехватки грошей 28 квітня
2005 р.
всю сільгосптехніку і обладнання продав;

ОСОБА_11,
показала суду, що 26 квітня 2005 р. до державної нотаріальної контори надійшла
ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про накладення арешту на
майно ОСОБА_9, після чого 27 квітня 2005 р. весь перелік майна, вказаний в
ухвалі суду був внесений до Державного реєстру (обтяжень) рухомого майна, після
чого на вказане майно був накладений арешт;

ОСОБА_12,
який в судовому засіданні показав, що
23 червня 2006 р. придбав у ОСОБА_13 трактор МТЗ-82, 2000 р. випуску, трактор
МТЗ-80, 1988 р. випуску та сільгоспінвентар;

ОСОБА_13, який
на досудовому слідстві показав, що в квітні 2005 р. за пропозицією ОСОБА_9
купив у нього сільгосптехніку та сільгоспінвентар, після чого в кінці червня
2006 р. трактора продав ОСОБА_12, а комбайн ОСОБА_14 (т.3 а.с.65-66);

ОСОБА_15, який
на досудовому слідстві показав, що на підставі поданих ОСОБА_9 заяв 28 квітня
2005 р. Петриківською районною інспекцією Держтехнагляду було взято на облік
сільгосптехніку, а потім в зв'язку з подальшою реалізацією вказана техніка була
знята з обліку (т.3 а.с. 119-120);

ОСОБА_14,
який також на досудовому слідстві показав, що
в серпні 2005 р. придбав у ОСОБА_13 комбайн Дон - 1500 (т.3
а.с.94),

своїми
показаннями не підтвердили винність підсудного ОСОБА_4 в службовій недбалості,
в результаті чого настали тяжкі наслідки.

Також в судовому
засіданні органи досудового слідства посилаються на докази, як на підтвердження
вини підсудного в службовій недбалості, а саме, постанову від 14 серпня

2006 р. про перевірку
законності відмови ОСОБА_4 у відкритті виконавчого провадження (т.2 а.с.100,137-138);
супроводжувальний лист від 25 квітня 2005 р. до ухвали суду про накладення
арешту на майно ОСОБА_9 (т.2 а.с. 98,134); ухвалу Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 25 квітня 2005 р. про накладення арешту на майно ОСОБА_9
(т.2 а.с.103-104,177); довідки інспекції Держтехнагляду про зняття з обліку
сільгосптехніки ОСОБА_9 (т.2 а.с. 99,221); виписку з реєстрації в Державному
реєстрі (обтяжень) рухомого майна від 27 квітня 2005 p., де на майно
ОСОБА_9, вказане в ухвалі суду накладений арешт (т.2 а.с. 101,155-156); наказ
від 27 січня 2005 р. про призначення ОСОБА_4 виконуючим обов'язки начальника ВДВС Магдалинівського РУЮ (т.З а.с.26); виписки з
Закону «про виконавче провадження» (т.3 а.с.31-36); ухвала Верховного
Суду України від 6 жовтня 2006 p., де касаційна скарга ОСОБА_9 за позовом ОСОБА_1
відхилена (т.3 а.с.47); договори купівлі - продажу сільгосптехніки і
сільхозобладнання між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т.3 а.с.49-64); свідоцтво про
реєстрацію трактора Т-16 (т.3 а.с.95); договір купівлі - продажу комбайну Дон -
1500 (т.3 а.с.68); договір купівлі продажу від 30 квітня 2005 р. (т.3 а.с.71),
протокол виїмки біржових договорів купівлі - продажу від 29 квітня 2005 р. та
свідоцтва про реєстрацію сільгосптехніки

(т.3 а.с.97);
протокол виїмки матеріалів про відмову у відкритті виконавчого провадження

від 27 квітня
2005 р. по виконанню ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська

про накладення
арешту на майно ОСОБА_9 (т.3 а.с.101).

Однак, вказані
докази також не підтверджують винність ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого
ст. 367 ч.2 КК України.

5

Статтею 327 КПК України
передбачено, що «обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і
зостановлюється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність
підсудного у вчиненні злочину доведена».

Досліджуючи
матеріали справи, суд встановив, що 26 квітня 2005 р. ОСОБА_4, отримавши ухвалу
Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, відмовив у відкритті виконавчого
провадження, а державний нотаріус Сорока В.Б., отримавши таку ж ухвалу 26
квітня 2005 р., на слідуючий
день, а саме, 27 квітня 2005р., виконуючи ухвалу суду внесла до Державного
реєстру (обтяжень) рухомого майна перелік майна ОСОБА_9, після чого з вказаного
часу на дане майно був накладений арешт.

Крім того, судом
встановлено, що тільки після накладення державним нотаріусом арешту на майно
ОСОБА_9, вказане майно було продано, в наслідок чого потерпілому нанесена
шкода.

Таким чином
судом встановлено, що дійсно ОСОБА_4,
починаючи з 24 січня 2005 р. займаючи посаду виконуючого обов'язки
начальника відділу ДВС Магдалинівського РУЮ, будучи наділеним колом службових
обов'язків, 27 квітня 2005 р. із-за помилки суду в даті, указаній в супроводжувальному листі, відмовив у
відкритті виконавчого провадження за ухвалою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська, хоча міг винести постанову про відкриття виконавчого
провадження за ухвалою суду, однак, своїми діями не спричинив тяжкі наслідки,
так як, не зважаючи на відмову ОСОБА_4 у відкритті виконавчого провадження, 27
квітня 2005 р. державним нотаріусом вже була виконана ухвала суду та накладений
арешт на майно ОСОБА_9.

І хоча майно
ОСОБА_9 після 27 квітня 2005 р. було продано, чим були нанесені тяжкі наслідки,
причинний зв'язок між діянням ОСОБА_4, а саме, відмовою у відкритті виконавчого
провадження за ухвалою суду про накладення арешту на майно ОСОБА_9 та самою продажею майна ОСОБА_9 і
нанесенням тяжких наслідків, - не існує, в зв'язку з чим, в діях ОСОБА_4
відсутній склад злочину, передбаченого ст. 367 ч.2 КК України.

Підсудний ОСОБА_4 підлягає
виправданню в частині обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.
367 КК України, в службовій недбалості, тобто неналежному виконанні службовою
особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, що
спричинило тяжкі наслідки, в зв'язку з відсутністю його вини в скоєнні даного
злочину.

Виходячи з
вищевикладеного даний епізод з обвинувачення ОСОБА_4 підлягає виключенню.

На підставі
вищевикладеного та оцінки досліджених доказів, суд прийшов до висновку, що дії
підсудного ОСОБА_4 підлягають кваліфікувати за ст. 366 ч. 1 КК України,
службове підроблення, тобто складання і видача завідомо неправдивих документів.

До показань
підсудного в судовому засіданні, в зв'язку частковим невизнанням вини в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 366 ч.1 КК України, суд відноситься критично і
вважає подібне засобом захисту своїх інтересів, що обрав підсудний.

Суд вважає
доведеним факт винності підсудного в скоєнні службового підроблення, тобто
складання і видачу завідомо неправдивих документів, оскільки досліджені в ході
судового засідання докази погоджуються між собою, об'єктивно відображають хід
подій, та не викликають у суду сумнівів в їх достовірності.

6

При визначенні виду та міри покарання суд, керуючись ст. 65 КК України,
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Підсудний вчинив
злочин, що відноситься до категорії невеликої тяжкості.

ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності
притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

Враховуючи дані,
що характеризують підсудного, його соціальний статус, суд не вважає його
схильним до скоєння злочинів взагалі. Крім того, на момент розгляду справи
підсудний не працює, тому необхідно
призначити покарання в межах санкції статті.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд

ПРИГОВОРИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, та призначити йому покарання у вигляді
штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Міру запобіжного
заходу відносно засудженого до вступу вироку в законну силу залишити без змін -
підписку про невиїзд.

Речові докази по
справі: журнал реєстрації вихідної кореспонденції відділу державної виконавчої
служби Магдалинівського районного управління юстиції за 2005 р. та діюче
виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-1134-03, виданого
29.07.2003 р. Магдалинівським районним судом про стягнення з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_6. аліментів - повернути за належністю до Державної виконавчої служби в
Магдалинівському районі.

Інші докази,
приєднані до справи, - зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Апеляція на
вирок Магдалинівського районного суду першої інстанції може бути подана
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення до судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області.

Справа
№1-155-07р.