Справа № 1-50/08
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29
січня 2008 року

Тячівський
районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при
секретарях Кошілко Н.М., Церкуник С.І., з участю прокурора Крічфалушій С.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Константиновка, Миколаївського р-ну, Хабаровського
краю РФ, мешканця АДРЕСА_1, українець, громаднин України, з освітою середньою, не одруженого, не працюючого, військовозобов”язаного, судимого 20.11.2006 року вироком Ленінського
рвйонного суду м. Запоріжжя за ст. 121 ч.2 та ч. 2 си. 296 КК України до 10 р.
позбавлення волі,

за
ст.296 ч.4 КК України.

В Т
А Н О В И В:

Підсудний
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 біля 3 години, діючи навмисно, за попереднім зговором з
іншою особою, відносно якого виділено матеріали справи в окреме провадження та
зупинено досудове слідство до встановлення його місця знаходження, маючи при
собі кожний по ножу, з хуліганських спонукань, знаходячись на літній терасі
кафе-бару „Кунікунда” в смт. Солотвино, Тячівського району, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної неповаги
до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в порушенні спокою людей
в нічний час, які знаходились на терасі вказаного бару, із застосуванням ножів,
затіяли сварку з відпочиваючими за столиком
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, в процесі якої заподіяно тілесних
ушкоджень ОСОБА_3 і ОСОБА_4. Так, коли ОСОБА_5 та ОСОБА_6 почали припиняти
хуліганські дії підсудного, то він намагався наносити їм удари ножем, який мав
при собі, однак вони не дали йому змогу спричинити їм тілесні ушкодження.

В
судовому засіданні підсудній, свою вину визнав частково, та пояснив, що він
того дня був дійсно з своїми друзями на терасі кафе-бару „Кунікунда” в смт.
Солотвино. Між його друзями і відпочиваючими за столиком виникла сварка, яка
перейшла в бійку. Із-за чого йому не відомо. Вину свою не визнає в тому, що він
не приймав участі в бійці, а визнає те, що дійсно в нього був ніж, яким він
розмахував, в той час коли на нього з стільцем йшов ОСОБА_6. Потім з місця
пригоди втік, не забираючи з собою нікого, і нікому не погрожуючи. Просить суд
суворо його не карати.

В
судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3
пояснив, що 01.07.2004 року він разом з своїми друзями віддихав в смт.
Солотвино на солених озерах і поселився в мотелі „Кунікунда”. 09.07.2004 року
коли приїхали і інші його друзі вони вечеряли на терасі кафе-бару „Кунікунда”.
В цей час до них підійшов незнайомий їм хлопець, який був на його погляд п”яний
і хотів присісти біля них, але вони йому не дозволили. Через деякий час цей
хлопець знову підійшов до них, але з ним були ще двоє незнайомих йому хлопців,
які почали їм грубити та кликати на вулицю, щоб розібратися. Він вийшов на
вулицю з іншим хлопцем і це точно був не підсудний. Підсудний в той час бився з
іншими хлопцями і він пам”ятає, що в його руці був ніж. Претензій до нього не
має.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_7
пояснила, що 09.07.2004 року біля 21 години 30 хв. вона разом з ОСОБА_6 та
ОСОБА_4, на автомобілі ОСОБА_4, поїхали з смт. Воловець в смт. Солотвино
відпочивати на солені озера. По дорозі в м. Мукачеве забрали ще одну знайому на
ім”я ОСОБА_8. В Солотвино поїхали віддихати на запрошення знайомого по імені
ОСОБА_9, який вже там знаходився. Приблизно після опівночі вони приїхали на
солені озера, де їх зустрів ОСОБА_9, автомобіль залишили біля мотелю
„Кунікунда”, де проживав ОСОБА_9, їх ОСОБА_9 і поселив в окремий будинок
неподалік вказаного мотелю, після чого вони всі разом пішли повечеряти у
ресторані мотелю „Кунікунда”. Всі вищевказані особи сіли за перший від входу
столик та заказали вечерю, до них також присів знайомий ОСОБА_9 на ім”я
ОСОБА_3. У вказаному місці вони сиділи біля півтори години. Під час чого до них
підходив незнайомий хлопець, який захотів присісти до них, алеб після того, як
йому сказали, щоб він ішов від них, то хлопець пішов собі. Через деякий час до
них підсіла знайома ОСОБА_3 на ім”я ОСОБА_11. Коли в приміщення ресторану не
залишилося нікого крім них, та молодої жінки і чоловіка, до них знову підійшов
вищевказаний молодий хлопець разом з двома іншими молодими хлопцями, які зразу
почали приставати до них, молодший з них (ОСОБА_10) почав викликати ОСОБА_3
„побазарити”, ОСОБА_3 встав із-за столу та пішов з вказаною особою, між ними
почалась бійка, до вказаних осіб також підбіг ОСОБА_4, який також бився з
вказаною особою, хто та скільки раз вдарив вона не побачила, бачила лише те, що
вони падали на землю, піднімалися, і дале бидися. В цей же час ОСОБА_6 почав
відтісняти іншого хлопця (ОСОБА_2) стільцем, при цьому кричав йому „кинь ніж”,
а хлопець кричав ОСОБА_6 „кинь стілець”. Куди подівся хлопець, який до того
підходив до них, вона не побачила, але він участі у бійці не приймав. В цей час
побачила, що ОСОБА_9 підбіг до вище вказаних хлопців, та лопатою вдарив і
одного і іншого, після чого вказані втекли з місця події, одночасно
вонапобачила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лежать на землі, коли піддійшла до них то
побачила, що у обох є поранення, тобто у обох були кровотечі, у зв”язку з чим
вони повезли їх до лікарні в м. Тячів, але по дорозі ОСОБА_4 (ОСОБА_4)
помер.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив, що
09.07.2004 року біля 21 год. 30 хв. він разом зі своїм знайомим ОСОБА_4,
на автомобілі ОСОБА_4 поїхали з смт. Воловець в смт. Солтвино, відпочивати на
солені озера, разом з ними з смт. Воловець також поїхала ОСОБА_7, по дорозі в
м. Мукачеве забрали спільну зноайому ОСОБА_8, їхали віддихати до спільного
знайомого - ОСОБА_5 Приблизно після опівночі на солені озера. Де їх зустрів
ОСОБА_5, біля кафе „Кунікунда” залишили автомобіль, на якому приїхали. ОСОБА_9
відвів їх до будинку, неподалік мотелю „Кунікунда”, де їх поселив, після
чоговсі повернулися до кафе „Кунікунда” повечеряти. Всі разом сіли за перший
від входу столик на літній терасі та замовили вечерю, під час вечері до них
підсів знайомий на ім”я ОСОБА_3 та його знайома ОСОБА_11. Також під час вечері
до них підходив незнайомий йому на вигляд хлопець, який мав бажання підсісти до
них, але після того, як йому було сказано, що його не запрошено за стіл,
вказаний хлопець пішов собі геть. Через деякий час до них знову підійшов вказаний хлопець, разом з іншими двома
незнайомими йому хлопцями, які почали їм грубити, нецензурно лаятися, та почали
викликати ОСОБА_3 ОСОБА_3 на вулицю „побазарити”. ОСОБА_3 вийшов з вказаними
хлопцями на вулицю. Він разо з іншими знайоми пішов за ними, коли побачив, що у
одного з незнайомців (в якого впізнав ОСОБА_2) є ніж, то схопив стілець та
поставив його перед собою при цьому кричав ”кинь ніж”, до них підбіг ОСОБА_5, у
якого в руках була лопата, та вдарив ОСОБА_2 лопатою, після чого той втік. В
цей час почув крик „Порізали”, тому повернувся до місця де ОСОБА_3 та ОСОБА_4
билися з іншим хлопцем ( в якого впізнав ОСОБА_10) та побачив, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 лежать на землі біля автомобіля. Після чого посадили ОСОБА_3 тиа
ОСОБА_4 в салон автомобіля та поїхали в м. Тячів в лікарню. По дорозі в лікарню
у ОСОБА_4 почався шок, і через десь хвилину він затих.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_5, пояснив,
що 01.07.2004 року він разом зі своїм товаришем ОСОБА_3, приїхали
відпочивати в смт. Солотвино, на базі відпочинку „Кунікунда”. 09.07.2004 року
йому передзвонив товариш ОСОБА_6, який сказав, що також їде відпочивати в смт.
Солотвино. Біля 24 години він зустрів ОСОБА_6, який приїхав разом з ОСОБА_4 та
двома дівчатами на ім”я ОСОБА_8 та ОСОБА_7. ОСОБА_4 припаркував автомобіль
навпроти кафе „Кунікунда”, після чого вони всі четверо поселилися в окремому
будинку, неподалік вказаного кафе, після чого вони всі разом з ними чотирма
пішов вечеряти в кафе „Кунікунда”, де присіли на літній терасі, за перший
справа від входу стіл. Через деякий час до них приєдналися ОСОБА_3 та його знайом
на ім”я ОСОБА_11. Ще через деякий час до них підійшов незнайомий йому хлопець,
якмй був у нетверезому стані, та який хотів присісти за їх стіл. Вони пояснили
йому, що в них своя компанія, тому той хлопець пішов собі геть. Приблизно через
30 хв. вказаний хлопець повернувся, ним разом прийшли ще двоє незнайомих йому
хлопців. Вказаний хлопець звернувся до нього та пояснив, що ті двоє незнайомі
хлопця, які прийшли разом з ним, його друзі, та сказав йому та ОСОБА_6, щоб
вони сиділи, а з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вони розберуться, після чого вказані хлопці
почали викликати ОСОБА_3 на вулицю „розбиратися”. Вони почали заспокоювати
вказаних хлопців, але вони не реагували на їх слова, навпаки почали нецензурно
виражатися на їх адресу, та викликати далі ОСОБА_3 „розборки”. Тоді ОСОБА_3
вийшов з вказаними хлопцями на вулицю, за ними пішов ОСОБА_4 Між хлопцем в
кепці (в якого він впізнав ОСОБА_10) почалась бійка, під час якої до них підбіг
ОСОБА_4 В цей час ОСОБА_6 схопив стільчик та наставив його на йншого хлопця (в
якого впізнав ОСОБА_2) він знайшов біля кіоску штикову лопату взяв її та вдарив
лопатою ОСОБА_2 після чого той втік. В цей час почув, як дівчата кричать
„Порізали”, він підбіг до автомобіля ОСОБА_4, де побачив, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3
лежать на землі, а над ними стоїть ОСОБА_10, від ударів ОСОБА_10 лопатою по
спині і той почав втікати в сторону озера, він погнався за ним. Коли їх
наздогнав то вони обоє почали махати на нього ножами, а він на них лопатою, в
ході чого відігнав їх до душової, де вони розвернулися та втекли. Повернувшись
до місця бійки побачив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лежать на землі бідя автомобіля,
і їх одяг в крові тоді він зрозумів, що вони обоє поранені. Тому посадили їх на
заднє сидіння автомобіля, ОСОБА_6 сів за кермо автомобіля і вони всі разом
поїхали в лікарню в м. тячів, в дорозі ОСОБА_4 помер, ОСОБА_3 залишили в
реанімації лікарні.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він працює постачальником
кафе-бар „Кунікунда” на солених озерах в смт. Соловтино і ІНФОРМАЦІЯ_2
знаходився в приміщенні вказаного закладу. Біля 2 години після опівночі він
почав складати стільці на терасі, так як кафе мало закриватися. За першим
столиком від входу сиділа компанія з семи чоловік, серед яких він знає ОСОБА_3,
ОСОБА_9 та мешканку смт. Солотвино ОСОБА_11. Так як вони ще вечеряли то він не
став їх виганяти, і пішов в приміщення закладу, де на той час також знаходились
ОСОБА_13, його дружина ОСОБА_14, офіціантки ОСОБА_15 Та музикант ОСОБА_16 Через
деякий час він почув крики з надвору „ріжуть, визивайте швидку та міліцію”, на
що він вийшов на двір, де побачив, що навпроти виходу лежить мужчина, на яким
схилилась жінка і звала на допомогу. Також побачив, що іншого мужчину ведуть до
автомобіля, який стояв поруч біля виходу. В цей час він почув крики з сторони
душових „ми повернемося з мукачева і всіх перестріляємо”. Придивившись він
побачивдвох знайомих, які втікали у напрямку прохідної. Потім побачив, що
ОСОБА_3 весь в крові і інший хлопець з
їхньої компанії також в крові. Вказаних осіб посадили в автомобіль та відвезли
в лікарню.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що вона є виконавчим директором
ТОВ „Озеро Кунікунда” в смт. Солотвино, ІНФОРМАЦІЯ_2 біля 3 години вона
знаходиолась на робочому місці, хоча кафе працює лише до 2 години вони ще не
закрили кафе тому, що на літній терасі сиділа компанія, вечеряла, серед яких
були її знайомі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 В той час вона разом з чоловіком ОСОБА_12 та
працівниками кафе знаходились в середині приміщення, то почула, як знадвору
жіночий голос кричить „обережно у нього ніж”, тому вона разом з чоловіком та працівниками кафе вийшла на двір, де
побачила, ща навпроти входу до кафе проходить бійка, хто саме приймав участь у
бійці не бачила, так як було темно. Коли
почала придивлятися то побачила у одного з учасників ніж, а також побачила, що
з землі піднявся її знайомий ОСОБА_3, у якого розірвана сорочка, а з лівої
сторони тече кров. Також побачила, що один з учасників тікає в бік туалетів,
але так як там забір, то повернувся назад
та знову застряг у бійку. Вона зайшла до приміщення кафе, з тим, щоб
взяти воду і змити кров ОСОБА_3, коли повернулася на місце бійки були лише ті
особи, які знаходилися на терасі в компанії ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Назвати
учасників бійки не може, так як не знає осіб, які приймали участь у бійці.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона працює офіціантом в кафе
„Кунікунда” і в ніч з 09 на ІНФОРМАЦІЯ_2 була на роботі. Після опівночі кафе
почали закривати, так як окрім компанії з семи чоловік, серед яких вона знає
ОСОБА_3, ОСОБА_9 та ОСОБА_11, які ще вечеряли, нікого не було. Коли вона пішла
з тераси на кухню мити посуд, то побачила до вказаноїкомпанії підійшли троє
незнайомців, серед яких один вдягнутий лише у шортах, інший в чорному та в
кепці, третього не запам”ятала. Проходячи мимо них вона почула, як незнайомець
у чорному говорив комусь з вказаної компанії „що, ти крутий!”. Через декілька
хвилин, знаходячись на кухні почула, що знадвору якась жінка кричить про
допомогу, тому вибігла на двір де побачила, що навпроти входу до кафе ОСОБА_3
та ще двоє хлопців бються міє собою, але хто з ким бився не пам”ятає. ОСОБА_3
відділивс від них і вона побачила, що футболка у нього в крові. Тоді ж побачила
у хлопця у чорному ніж в руці. ОСОБА_3 та інший хлопець впали на землю, після
чого їх погрузили в машину та відвезли у лікарню.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що він працює барменом в кафе
„Кунікунда” і що з 9 до ІНФОРМАЦІЯ_2 він працював та знаходився на своєму
робочому місці. Біля 2 год. Бар закрився, зі слів офіціантки йому було відомо,
що на літній терасі знаходиться одна компанія хлопців та дівчат. Біля 3 год.
коли всі працівники кафе знаходилися в приміщенні кафе, з надвору він почув
крики, він разом з музикантом ОСОБА_16 вибіг на вулицю, де на відстані 2-3 м. від
вхідних дверей він побачив ОСОБА_3, у якого
була порвана футболка і він був у крові, на подвір”ї були крики метушня,
але він на це не звернув уваги, так як було темно, і він більш звертав уваги на
ОСОБА_3, який був ближче до нього. Потім звернув увагу на двох незнайомців, які
знаходилися на відстані 10-15 метрів від вказаного місця і які кричали „я
завтра прийду і всіх тут перестріляю”, однак на них уже ніхто не звертав уваги,
так як ОСОБА_5 та інші хлопці та дівчата були зайняті тим, що допомагали ОСОБА_3
та іншому хлопцеві, який також був поранений. Вказані особи посадили ОСОБА_3 та
іншого хлопця в машину і поїхали в
лікарню.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він працює музикантом в кафе
„Кунікунда” в смт. Солотвино і з 9 на ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходився на роботі. Біля 1
год. він перестав грати, так як відвідувачів майже не було, крім однієї
компанії з чотирьох хлопців та трьох дівчат, серед яких він впізнає ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 Біля 3 год., коли він складав апаратуру на кухні, почув крики знадвору,
тому він разом з ОСОБА_12 вийшов з бару і стали біля вхідних дверей, де
побачив, що навпроти вхідних дверей на відстані 2-3 метрів, бються між собою
троє хлопців, при цьому всі троє попадали на землю. Потім побачив, що з землі
встав ОСОБА_3, у якого футболка була порвана спереду та вся в крові, він зробив декілька кроків та знову впав на
землю. Потім побачив, що на землі біля автомобіля лежить ще один хлопець з
компанії ОСОБА_3, який також був весь в крові. Крім того, побачив двух
незнайомців, які знаходячись на дорожці, яка проходить мимо кафе, щось кричали,
що саме не пам”ятає.

Суд
бере до уваги покази свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11 та ОСОБА_17 дані ними на
досудовому слідстві.

Свідок
ОСОБА_8 на досудовому слідстві пояснила,
що 09.07.2004 року біля 22 год. До неї
додому приїхали її знайомі ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які запропонували їй
поїхати разом з ними відпочивати в смт. Солотвино на солені озера. Вона
погодилась та вони поїхали всі разом автомобілем ОСОБА_4, де прибулт після
півночі. Після того, як поселмлмся то всі разом сіли на терасу кафе „Кунікунда”
вечеряти, до них приєднався також ОСОБА_3 Під час вечері до них підійшов
незнайомий хлопець, який захотів присісти за стіл до них, але хлопці прогнали
його. Через деякий час вказана особа разом з двома іншими знову підійшов до
них. При цьому двоє незнайомців, які прийшли разом з вказаним хлопцем, почали
грубити їм та викликати їх розбиратися, на що ОСОБА_3 щось йому відповів, що
саме вона не пам”ятає, після чого
хлопець в кепці - ОСОБА_10 підійшов ближче до столу та звернувся до ОСОБА_3,
запропонував йому вийти поговорити, інший хлопець, якого впізнала як ОСОБА_2,
стояв біля виходу з тераси, при цьому вона почула, як ОСОБА_6 крикнув ОСОБА_2
викинути ніж. В цей час ОСОБА_3 встав із-за стола та пішов на вихід з тераси,
за ним пішов ОСОБА_10, коли ОСОБА_6 встав та також хотів піти за ними, то ОСОБА_10 сказав йому сісти на місце. Після
чого всі хлопці з їх компанії вийшли за ОСОБА_3 та ОСОБА_10 на вулицю. Через
декілька хвилин вона разом з іншими дівчатами також вийшла на вулицю, де
побачила, що між ОСОБА_3, ОСОБА_4 Иа ОСОБА_10 іде бійка, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в
цей час розмовляли з ОСОБА_2, про що не знає, так як побачила, що
ОСОБА_10наносить удари ножем ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а коли вони впали на землю, то
ОСОБА_10 наносив удари ножем в спину ОСОБА_4. Тоді вона закричала „Ніж”, на що
прибігли ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Після того, як бійка скінчилася, то вона побачила,
що у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є ножові поранення, тому вони всі разом сіли в
автомобіль ОСОБА_4 та відвезли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до лікарні в м. Тячів.

Свідок
ОСОБА_11 на досудовому слідстві показала, що 09.072004 року вона відпочивала на
солених озерах в смт. Солотвино разом з ОСОБА_3. У вечері того дня вона разом
з ОСОБА_3, та іншими хлопцями та дівчатами,
сиділи на терасі кафе „Кунікунда”, разом
з ОСОБА_5 Приблизно біля опівночі до ОСОБА_9 приїхали його знайомі - двоє
хлопців та двоє дівчат, автомобіль вони поставили перед входом до кафе
„Кунікунда” . Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_9 підсіли до них, вона залишилася за
столом разом з своєю компанією. Приблизно в дві години ІНФОРМАЦІЯ_2 вона також
підсіла до вказаної компанії, тобто до ОСОБА_9, ОСОБА_3, та їх друзів на ім”я
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 і дівчат на і”мя ОСОБА_8 та ОСОБА_7, вони всі разом сиділи
за першим столиком справа від входу на терасу. Коли сиділи за столиком, то до
них підійшов незнайомий їй раніш хлопець, який хотів підсісти до них, але
присутні за столом не дозволили йому присісти за стіл. Після чого вказаний
хлопець пішов собі. Приблизно через 30-45 хвилин до їх столу знову підійшов
вказаний хлопець разом з іншими двома незнайомими їй хлопцями, які почали
нецензурними словами ображати присутніх за столом, при цьому вимагали сидячим
за столом хлопцям вийти поговорити. Сидячі за столом хлопці всі разом встали,
та пішли на вихід з вищевказаними хлопцями, коли вони виходили, то хтось її
скинув з стільця. Коли вийшла на подвір”я кафе, то побачила. Що від автомобіля
іде хитаючись ОСОБА_3, хто з ким бився вона не бачила, також побачила, що біля
автомобіля хтось лежить, вона підняла ОСОБА_3 та посадила на стілець біля входу
на терасу, в цей час почула, що хтось кричить, що треба хлопців посадити в
машину та вести до лікарні, тому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 посадили до салону
автомобіля, і ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 відвезли ОСОБА_3 та ОСОБА_4
до лікарні, вона залишилася на місці.

Свідок
ОСОБА_17 на досудовому слідстві показав, що 09.07.2004 року біля 21 години він
разом з своїми друзями приїхав в смт. Солотвино на солені озера відпочивати. По
приїзду сіли вечеряти аід час чого випили 2,5 пляшок горілки. Після чого він
пішов еа літню терасу кафе „Кунікунда”, де грала музика. Зайшовши на терасу він
присів за перший від входу стіл, за яким сиділа якась компанія. Хтось з сидячих
сказав йому піти геть, так як у них своя компанія і стіл зайнятий. Конфлікту,
як такого вказаною компанією у нього не було. Тому він встав і пішов до
палатки, де вони зупинилися спати, де випив пляшку пива. Після чого він разом з
друзями пішов на дискотеку. На дискотеці пробули деякий час, під час того як
він танцював то побачив, що його друзі пішли, тому він сам пішов у напряиок
палатки. Коли йшов у напрямку палатки до нього підійшли двоє незнайомих, які
привітались з ним, сказавши, що їх звати ОСОБА_6 та ОСОБА_18, пбо ОСОБА_19. Під
час розмови він пояснив їм, що він мешкає в палатці біля дискотеки, і іде туди
спати, на що ті хлопці сказали, що теж ідуть туди. Коли проходив мимо тераси
кафе „Кунікунда” він знову звернув на терасу, де зайшовши пройшов по терасі до
музиканта і вернувся до виходу, де знову підійшов до вищевказаної компанії,
поклав руки на стіл та мовчав, на що хтось з компанії спитав його „Що хочеш”.
Він відповів, що нічого, хоче щоб всі відпочили. В цей час він побачив, що
ззаду нього стоять ті двоє незнайомців, з якими перед цим познайомився, тому
сказав копранії, яка сиділа за столом „це мрї друзі”. Між вказаними особами
виникла словесна перепалка, що вони говорили друг другу не пам”яиає, після чого
сіж ними почалась штовханина, побачивши це він пішов до палатки спати. Про те,
що між вказаними особаит виникла бійка йому стало відомо наступного дня.

Протоколом
огляду місця події (а.с.11-18) підтверджується місце вчинення злочину.

Протоколами
впізнання та фотокартками (а.с. 74-82 ) підтверджено, що підсудним вчинялись
хуліганські дії.

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події (а.с 171-174, а.с.185-192)
підтверджується місце вчинення злочину.

Висновком
судового-медичного експертизи № 367/а від 16.07.2004 року стверджено, що у
потерпілих ОСОБА_3 виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних ран
лівої половини грудної клітки і черева, колото-різаної рани лівої сідничної
області, в також тильної поверхні правої кисті, які відносяться до групи тяжких
тілесних ушкоджень, так як являються небезпечними для життя і могли бути
спричинені дією якого-небудь колюче-ріжучого орудія, яким міг бути і ніж, при
наданні тілу попереднього прискорення. Строку події відповідають
ІНФОРМАЦІЯ_2 і відносяться до групи
тяжких тілесних ушкоджень.

Висновком
судово-медичної експертизи № 67 від 12.07.2004 року стверджено, що смерть
ОСОБА_4 наступила від проникаючого колото-різаного поранення лівої половини
грудної клітки з ушкодженням лівої легені, з послідуючого масивною внутрішньою
та зовнішньою кровотечею, що призвела до гострого загального малокров”я
організму. При судово-медичному дослідженні було виявлено тілесне
ушкодження у вигляді проникаючого
колото-різаного поранення задньо-бокової поверхні лівої половини грудної клітки
з ушкодженням лівої легені. Раневий канал довжиною (глибиною) 9 см., проходить
через м”які тканини спини, проникає в плевральну порожнину в 7-му підребір”ї і
проходить в напрямку знизу-вверх, зліва-направо і дещо ззаді на перед, сліпо
закінчуючись в товщі легеневої тканини нижньої долі лівої легені. При
судово-медичному дослідженні трупа, крім того, були виявлені тілесні ушкодження
у вигляді колото-різаних ран внутрішньої поверхні правого плеча в верхній
третині і зовнішньої поверхні правого передпліччя в середній третині; різаної
рани верхньої губи зліва і передньої поверхні правого передпліччя в нижній
третині, а також смугастих садин (подряпин) лівої половини живота і передньої
поверхні правого плечового суглобу. Приймаючи до уваги характер вище вказаних тілесних ушкоджень вважаю, що вони могли бути
спричинені дією якого-небудь колюче-ріжучого знаряддя типу ножа з
односторонньою заточкою, довжиною клинка не меньще 9 см. та шириною не більше
1,6-2,1 см. Згідно наказу №6 п.2.1.1 МОЗ України від 17.01.1995 р. проникаюче
колото-різане поранення задньо-бокової поверхні лівої половини грудної клітки з
ушкодженням лівої легені відноситься до
тяжких тілесних ушкоджень, так-як потягло за собою смерть потерпілого.
Колото-різані і різані рани правої верхньої кінцівки і верхньої губи, а також
смугасті садна (подряпини) передньої черевної стінки і правого плечового
суглобу в причинному зв2язку зі смертю потерпілого не перебувають і згідно
наказу № 6 п.2.3.3. МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі
тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров”я, так-як подібного
характеру тілесні ушкодження, при звичайній їх течії, у живої людини викликають
розлад здоров”я більше 6-ти, але менше 21-го дня. Строк пригоди ІНФОРМАЦІЯ_2.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що вина
підсудного у вчинені інкримінованого йому злочину в судовому засіданні повністю
доведена, заперечення його спростовуються вищенаведеними доказами, що свідчать
про те, що підсудній усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій,
передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки,
і свідомо припускав їх настання, і ці його дії, суд кваліфікує
за ч. 4 ст.296 КК України: хуліганство, тобто грубе порушення
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжується особливою зухвалістю,
вчинене групою осіб, та пов”язане з опором громадянам, які припиняли
хуліганські дії, із застосуванням предметів заздалегідь заготовлених для
нанесення тілесних ушкоджень.

При
обранні міри покарання підсудному, судом враховується те, що він вчинив тяжкий
злочин, обставини справи, особу підсудного, який по місцю проживання,
характеризується позитивно, раніше судимий.

Обставини,
які обтяжують покарання підсудного: вчинення злочину особою повторно, тяжкі
наслідки, завдані злочином, вчинення злочину загальнонебезпечним способом.

Обставини,
які пом'якшують покарання підсудного: не
встановлено.

Враховуючи
тяжкість вчиненого злочину підсудним, наведені обставини справи, його особу,
суд вважає, що його виправлення не
можливе без ізоляції від суспільства.

При
призначенні покарання, остаточне покарання підсудному слід призначити на
підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю з вироком Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 25 листопада 2006 року.

Керуючись ст.ст.321, 323, 324,
332-335 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Підсудного
ОСОБА_2 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України.

Призначити
підсудному ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 296 КК України - 4 роки позбавлення волі.

На
підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю з вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від
20 листопада 2006 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим, остаточно до відбуття ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 10 років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2
рахувати з моменту його затримання з 25.03.2006 року.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_2 до набрання вироку законної сили, залишити
попередню - тримання під вартою.

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 діб
з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же
строк, з моменту вручення йому копії вироку, шляхом подання апеляції через
Тячівський районний суд.

Суддя: В.В.
Чопик