АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-кп/778/291/15 ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 121 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

у режимі відеоконференції з приміщення Вільнянського СІЗО обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Цесіс Республіки Латвія, громадянин України, який має середню освіту, не одружений, неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адре сою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 21 листопада 1990 року за ч. 1 ст. 140 КК України (1960 року) до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1рік 6 місяців; 16 квітня 1991 року відмінена відстрочка виконання вироку і направлений на 1 рік в ІТК загального режиму, звільнений з місця позбавлення волі 11.10.1991 року умовно - достроково на не відбутий строк 6 місяців 6 днів;

- 27 травня 1993 року за ст.ст. 140 ч. 3, 140 ч. 2, 42 (1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення во лі, звільнений 16.07.1996 року по відбуттю строку покарання;
- 10 вересня 1997 року за ст. 140 ч. 2 КК України (1960 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 02.09.1999 року на підставі ст. 4 Закону України про амністію від 16.07.1999 року;
- 01 березня 2000 року за ст.ст. 140 ч. 2, 142 ч. 1, 143 ч. 2 , 42 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі, звільнений 18.10.2002 року по відбуттю строку покарання;
- 22 квітня 2004 року за ст.ст. 185 ч. 2,186 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 4 років позбавлення волі, звільне ний 12.02.2007 року умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 10 днів;

- 01 листопада 2007 року за ст.ст.185 ч. 2, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбав лення волі;
- 25 червня 2009 року за ст.ст. 391, 71 ч. 1 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі;
- 11 березня 2010 року за ч. 2 ст. 125, ст.ст. 71, 72 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі, звільнений 11 серпня 2011 року по відбуттю строку покарання,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначене покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Тримається під вартою з 27 вересня 2013 року.

Вироком вирішена доля речових доказів у порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

23 вересня 2013 року у період часу приблизно з 15 годин до 18 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , ді ючи з прямим умислом, з метою умисного заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_9 , наніс ОСОБА_9 руками і ногами удари по різним частинам голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, а саме: один удар в область живота, один удар в область правого передпліччя, один удар в область правої гомілки, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, а також наніс ОСОБА_9 руками і ногами приблизно чотири удари в область голови і п`ять ударів в область тулуба, спричинивши потерпілому закриту черепно-мозкову травму, синець, садна лобної області справа, в області правої брови, синці в області правого ока, правої щоки; синець, множинні садна в області правої вилицюватої кістки; синці в області лівої вушної раковини, лівої вили цюватої кістки, лівої щоки, на спинці носа зліва, верхній губі зліва; крововилив у м`які тканини голови у ділянці ушкоджень; перелом зовнішньої стінки фронтальної пазухи зліва; крововиливи під тверду та м`які мозкові оболонки, у мозок (ліва півкуля); - закри ту тупу травму тулуба: 5 саден і синців на лівій передньо-боковій поверхні грудної кліт ки між середньою ключичною і середньою пахвовою лініями зліва, крововиливи в м`які тканини у ділянці ушкоджень; переломи ребер: розгинальні 5- 8 по середнє ключичній лінії зліва, 7- 10 по задньо-пахвовій лінії зліва, згинальні 3- 8 по передньо-пахвовій лінії зліва; 5- 7 по середньо-ключичній лінії зправа; розриви печінки (ліва доля нижня повер хня), шлунково-діафрагмальної зв`язки, крововиливи під легочну плевру лівої легені, за бій лівої легені, які потягли за собою поєднану тупу травму голови та тулуба з перело мами кісток скелета, ушкодженням внутрішніх органів при явищах шоку, які кваліфіку ються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких настала смерть ОСОБА_9 24 вересня 2013 року о 16 годині 15 хвилин в КУ Бердян ська міська лікарня.

За змістом апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_8 , яка є рідної сестрою ОСОБА_9 , просить скасувати вирок та притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 , яка, на її погляд, винна у смерті свого чоловіка. Посилається на те, що зі слів ОСОБА_11 їй відомо, що остання била його ногами по голові та інших частин тіла. Також ОСОБА_8 вказує, що ОСОБА_10 била чоловіка, коли вони жили разом. Вважає проведене слідство необєктивним, посилається на те, що на її погляд, ОСОБА_7 було затримано 23.09.2013 року.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_7 , він не згоден з вироком суду, вважає, що призначене покарання суворе, яке не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого. Обвинувачений також стверджує, що смерть ОСОБА_9 наступила від ударів, побоїв, які йому на грунті особистих неприязних стосунків нанесла ОСОБА_10 у ході сильного побиття на протязі 5 хвилин. Посилається також на те, що ОСОБА_10 змінювала покази, стверджує у апеляції, що його звинуватили у скоєні злочину, бо він судимий багато разів та в цілях захисту ОСОБА_10 , також вдарив ліктем ОСОБА_9 , не заперечує в скарзі, що наносив і інші удари ОСОБА_9 . Просить послухати звукозапис показів свідків у суді, та скасувати вирок.

Із наданої ОСОБА_8 заяви до апеляційного суду вбачається, що вона належне повідомлена про розгляд справи у суді апеляційної інстанції та просить розглянути справу за її відсутністю.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який ознайомлений з правами, передбаченими ст. 193 КПК України, та згодний з рішенням про здійснення дистанційного судового провадження і у режимі відеоконференції, та який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності і обґрунтованості вироку, провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обміркувавши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційній скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Перевіркою матеріалів справи та доводів апеляційної скарги встановлено, що судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України та є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Підстави для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції не встановлені.

Рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави такого рішення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у заподіянні тяжкого тілесного ушко дження, що спричинило смерть потерпілого, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені та детально викладені у вироку.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним даним, та доводи апеляційних скарг спростовуються даними, які містяться в наступних джерелах доказів:

Так, із показань свідка ОСОБА_12 вбачається, що 23.09.2013 року він зустрів знайомого ОСОБА_13 , який за пропонував піти в гуртожиток до його знайомих і випити. Після 17 годин вони прийшли на другий поверх гуртожитку, двері в кімнату були закриті, тому вони спустилися на вулицю. Майже зразу ж підійшли ОСОБА_14 з ОСОБА_7 , з яким вони по знайомилися і всі разом піднялися на другий поверх. Вони зайшли в кімнату, де він побачив біля дивану лежачого на правому боку на підлозі чоловіка, обличчя якого було зі слідами побоїв. ОСОБА_14 сказала, що то її колишній чоловік, що його побив ОСОБА_15 , після чого вони стали випивати. Він підходив до лежачого на підлозі чоловіка, питав, як він себе відчуває, потерпілий хрипів і скаржився на біль в ребрах. ОСОБА_14 ходила по кімнаті, переступала через лежачого на підлозі чолові ка, при цьому двічі вдарила його ногою по сідницям, кажучи, що він розлігся тут на під лозі. Потерпілий намагався встати, а ОСОБА_7 , який сидів поряд на дивані, ударив його коліном в голову, від чого потерпілий упав, але знову намагався піднятися. Тоді ОСОБА_7 ударив його ще раз коліном в голову, а коли чоловік впав, то ОСОБА_15 вдарив його ногою по голові.

Після цього свідок з ОСОБА_16 вийшли на вулицю, де він викликав швидку допомогу та повідомив міліцію. Дочекавшись приїзду швидкої допомоги, показав де знаходиться потерпілий, коли піднялись до кімнати, там нікого не було, потерпілий лежав без свідомості на дивані.

Підстав ставити під сумнів обєктивність показів свідка ОСОБА_12 немає, оскільки він, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, надав свідчення, які відпові дають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. При цьому даних про яку-небудь зацікавленість свідка в вирішенні справи немає, послідовна поведінка ОСОБА_12 , який викликав швидку допомогу потерпілому та міліцію, також свідчить на користь правдивості його свідчень.

Свідок ОСОБА_10 показала, що ОСОБА_9 її колишній чоловік, з ОСОБА_7 вона познайомилась 22.09.2013 року на протязі 22 та 23 вересня 2013 року вони вживали з останнім алкогольні напої. 23 вересня 2013 року вона запросила ОСОБА_9 в гості. ОСОБА_9 щось сказав на адресу ОСОБА_7 , останньому це не сподобалося і він йо го ударив по обличчю, але потім вони обидва заспокоїлися і продовжили випивати. Потім ОСОБА_9 , щось сказав, а ОСОБА_7 ударив його ногою в об личчя, від чого потерпілий впав на підлогу і обвинувачений став бити ногами по тулубу та голові лежачого на підлозі ОСОБА_9 , а потім від нього відійшов. Вона нама галася зупинити ОСОБА_7 , але була вже сильно п`яна.

При цьому стверджувала, що ніяких тілесних пошкоджень потерпілому не спричиняла, а бив його ОСОБА_7 .

Із показань свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вбачається, що в вересні 2013 р. в вечірній час їх як працівників патрульної служби черговий по ГУ УМВС направив за викликом до гуртожитку по вул. Мелітопольське шосе в м. Бердянську, куди вони раніше неодноразово виїжджали на сімейні конфлікти до ОСОБА_14 та її чоловіка ОСОБА_19 , які зловживали алкогольними напоями, порушували громадський порядок.

В гуртожитку їх зустрів ОСОБА_12 , який розповів, що в кімнаті у ОСОБА_14 пи ли горілку, що ОСОБА_15 вдарив ОСОБА_19 ногою по голові. В кімнаті на другому поверсі ОСОБА_19 лежав без свідомості, а ОСОБА_14 та ОСОБА_15 були в кімнаті на першому пове рсі, довго не відчиняли, були в стані сильного алкогольного сп`яніння. Потерпілого забрала Швидка допомога, а вони затримали ОСОБА_20 , який називався вигаданими прізвищами.

Також вина ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 24.09.2013 року з фототаблицею, згідно якого в кімнаті на складеному килимі знайдена речовина бурого ко льору, ближче до центру кімнати і дальнього вікна знайдено безліч плям бурого кольору, схожих на кров, які були вилучені, а також вилучені сім слідів пальців рук та змиви з плям бурого кольору (т.1 а.с.26-35);

- протоколами огляду трупа ОСОБА_9 від 24.09.2013 року з фототаблицею (т.1 а.с.36-38, 40-41), від 25.09.2013 року з фототаблицею (т.1 а.с. 42-45);

- висновком судової-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 № 337 від 12.10.2013 року (т.1 а.с. 189 -197), згідно якого смерть ОСОБА_9 настала вна слідок поєднаної тупої травми голови, тулуба з переломами кісток скелета, ушкоджен ням внутрішніх органів при явищах шоку. Закрита черепно - мозкова травма: синець, садна лобної області справа, в області правої брови; синці в області правого ока, правої щоки; синець, множинні садна в області правої вилицюватої кістки; синці в області лівої вушної раковини, лівої вилицюватої кістки, лівої щоки, на спинці носа зліва, верхній гу бі зліва; крововилив у м`які тканини голови у ділянці ушкоджень; перелом зовнішньої стінки фронтальної пазухи зліва; крововиливи під тверду та м`які мозкові оболонки, у мозок (ліва півкуля)- утворилася від дії тупого тупих) предметів у голову потерпілого (не менше 4 ударно - травматичних дій). Закрита тупа травма тулуба: 5 саден і синців на лівій передньо-боковій поверхні грудної клітки між середньою ключичною і середньою пахвовою лініями зліва, крововиливи в м`які тканини у ділянці ушкоджень; переломи ребер: розгинальні 5- 8 по середнє ключичній лінії зліва, 7- 10 по заднє пахвовій лінії зліва, згинальні 3- 8 по переднє пахвовій лінії зліва; 5- 7 по середнє ключичній лінії справа; розриви печінки (ліва доля нижня поверхня), шлункової діафрагмальної зв`язки, крововиливи під легочну плевру лівої легені, забій лівої легені - виникла від дії тупого (тупих) предметів у тулуб потерпілого (не менше 5 ударно - травматичних дій). Поєд нана тупа травма голови та тулуба кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження, небез печні для життя в момент заподіяння, знаходяться в прямому причинному зв`язку з на станням смерті. Усі ушкодження на трупі прижиттєві, виникли незадовго до надхо дження потерпілого у стаціонар, від дії (тупого) тупих предметів, з обмеженою травму ючою поверхнею, можливо утворення від дії частин рук, взутих ніг людини;

- протоколом огляду місця події від 27.09.2013 року (т.1 а.с.54), в ході якого ОСОБА_7 видав спортивні брюки чорного кольору, кросівки білого і сірого кольорів, па ру шльопанців синього кольору;

- протоколом огляду в ході якого у ОСОБА_10 вилучено її одяг - босоніжки, брюки, кофту (т.1 а.с. 49-59);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 888 від 24.10.2013 року (т.1 а.с. 223 -225), згідно якого на простирадлі і в змиві, вилучених з місця події знайдена кров і домішка крові потерпілого ОСОБА_9 не виключається. У змивах з прос тирадла і в змивах ( об`єкти 5,6,7) знайдена кров, яка може бути від ОСОБА_9 ;

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 889 від 25.10.2013 року (т.1 а.с. 229 -231), згідно якої на кросівках ОСОБА_7 знайдена кров людини і доміш ка крові ОСОБА_9 не виключається;
- висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 660 від 10.10.2013 року з фото-таблицею (т.1 а.с. 248 -259), згідно якої слід долоні розмірами 102x26 мм., залишений під пальцевою зоною правої руки підозрюваного ОСОБА_7 , слід пальця руки роз мірами 16x19 мм, залишений вказівним пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_7 , слід пальця руки розмірами 15x21 мм залишений безіменним пальцем правої руки підозрюваного ОСОБА_7 ;
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи № 887 від 17.10.13 р. (а.с.219-220 т.1), згідно якої на речах ОСОБА_14 наявності крові не встановлено;
- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_10 , та відеозаписом від 01.10.2013 року (т.1 а.с. 122-128), в ході якого свідок розповіла про обставини побиття ОСОБА_7 потерпілого ОСОБА_19 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_12 , та відеозаписом від 04.10.2013 року ( а.с. 130-137 т.1), в ході якого свідок розпо вів про обставини при яких ОСОБА_7 , наніс ОСОБА_19 три удари в голову;
- виснов ком судової - медичної експертизи № 512 від 26.10.2013 року (т.1 а.с. 200-202), згідно якого у ОСОБА_9 наявні тілесні пошкодження в області голови, знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті та могли утворитися при обставинах і механізмі вказаних свідком ОСОБА_12 (спричинення пошкоджень підозрюваним ОСОБА_21 ) в ході проведення слідчого експерименту від 04.10.2013 року. У ОСОБА_9 наявні тілесні пошкодження в області тулуба не могли утворитися при обстави нах і механізмі вказаних свідком ОСОБА_12 (спричинення пошкоджень свідком ОСОБА_22 ) в ході проведення слідчого експерименту від 04.10.2013 року,

- виснов ком судової - медичної експертизи № 513 від 26.10.2013 року (т.1а.с. 205-206), згідно якого у ОСОБА_9 наявні тілесні пошкодження у області голови та тулуба, зна ходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, та могли утворитися при обставинах і механізмі вказаних свідком ОСОБА_10 в ході проведення слідчого експерименту від 01.10.2013 року.

Суд першої інстанції належно дослідив і перевірив усі наявні докази, в тому числі, відносно їх належності та допустимості. Усім доказам у сукупності та узгодженості між собою, надана об`єктивна оцінка, на підставі чого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого злочину, тобто умисному нанесені тяжкого тілесне ушко дження небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, та правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст. 121 КК України.

Тому доводи апеляцій обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_8 про те, що винуватість ОСОБА_7 не доведена, на погляд колегії суддів, безпідставні.

Суд першої інстанції перевірив доводи обвинуваченого приведені на свій захист, та визнав їх необґрунтованими, а заперечення своєї вини обвинуваченим вірно розцінив, як позицію захисту.

Відповідно до висновків судово-медичних імунологічних експерти № № 889,887, на кросівках саме ОСОБА_7 знайдена кров людини і домішка крові потерпілого ОСОБА_9 не виключається, між тим, на речах ОСОБА_10 наявності крові не встановлено, в апеляційній скарзі ОСОБА_11 також не заперечує факту побиття ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_12 наполягав на показах щодо побиття ОСОБА_7 потерпілого, за таких обставин, колегія судів приходить до висновку, що винність ОСОБА_7 судом першої інстанції встановлена обгрунтовано, підстави для висновку про упередженість суду відсутні.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції врахував дані про особу винного, за місцем реєстра ції не проживає, не має постійного місця мешкання, згідно довідки Катеринівської виправної колонії Рівненської області № 46 після звільнення 11.08.2011 року вибув в АДРЕСА_4 , однак за вказаною адресою не прибув, суспі льно-корисною працею не займається. Як обтяжуючі вину обставини суд визнав скоєння злочину в стані алкогольно го сп`яніння та рецидив злочинів, та врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину призначив ОСОБА_7 покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, та є необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до матеріалів справи обвинувачений тримається під вартою з 27.09.2013 року( т.1 а.с. 151-174), інші дані і в матеріалах справи відсутні, а тому і в цій частині доводи апеляції потерпілої також безпідставні.

Підстави, передбачені ч.3 ст. 404 КПК України, для повторного дослідження доказів в апеляційній інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: 1 2 3