Єдиний унікальний номер 728/59/15-к
номер провадження № 1-кп/728/15/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2015 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимої:
27.05.2014 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.190, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Протягом 2012-2013 років ОСОБА_4 , видаючи себе за ОСОБА_5 та використовуючи банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на його ім`я, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, в мережі інтернет на сайті «Вконтакте» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розмістила неправдиве оголошення з продажу одягу та взуття, завантаживши з мережі інтернет фотознімки, видаючи їх за свою власність.
28.02.2014 року мешканка м.Тернопіль ОСОБА_6 відгукнулась на вищевказане оголошення та замовила 4 пари взуття зі сторінки, за яке 01.03.2014 року перерахувала кошти в сумі 380 грн. на банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 .
01.03.2014 року ОСОБА_6 замовила 14 пар взуття та куртку, за які 02.03.2014 року на вищевказану картку перерахувала кошти в сумі 1300 грн.
03.03.2014 року ОСОБА_6 замовила 5 курток, за які 03.03.2014 року та 04.03.2014 року на вищевказану картку перерахувала кошти на загальну суму 1140 грн.
05.03.2014 року ОСОБА_6 замовила 4 пари взуття, за яке того ж дня на картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 перерахувала кошти в сумі 480 грн.
Весь товар ОСОБА_4 пообіцяла відправити однією посилкою через товариство з експрес-доставки «Нова Пошта», проте, замість обумовленого одягу та взуття 11.03.2014 року на ім`я ОСОБА_6 надійшла посилка з вмістом цегли.
Таким чином, ОСОБА_4 заволоділа грошовими коштами, які належали ОСОБА_6 , на загальну суму 3300 грн.
27.05.2014 року ОСОБА_4 була засуджена Бахмацьким районним судом Чернігівської області за виявлені аналогічні злочини за ч.3 ст.190, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.190 КК України та заявлений потерпілою цивільний позов визнала повністю і суду пояснила, що дійсно, протягом 2012-2013 років вона, видаючи себе за ОСОБА_5 та використовуючи банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я останнього, з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, в інтернеті, на сайті «Вконтакте» на сторінці під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розмістила неправдиве оголошення про продаж одягу та взуття, завантаживши з мережі інтернет відповідні фотознімки, видаючи товар за свою власність.
28.02.2014 року мешканка м.Тернопіль ОСОБА_6 відгукнулась на вищевказане оголошення та замовила 4 пари взуття, за яке 01.03.2014 року перерахувала кошти в сумі 380 грн. на банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 . Потім, 01.03.2014 року ОСОБА_6 знову замовила 14 пар взуття та куртку, за які 02.03.2014 року перерахувала 1300 грн; 03.03.2014 року ОСОБА_6 замовила 5 курток, за які 03.03.2014 року та 04.03.2014 року перерахувала 1140 грн; 05.03.2014 року ОСОБА_6 замовила 4 пари взуття, за яке того ж дня перерахувала 480 грн. Також, обвинувачена пояснила, що весь замовлений ОСОБА_6 товар, вона пообіцяла відправити однією посилкою через «Нову Пошту», проте, замість обумовленого одягу та взуття відправила потерпілій цеглу.
В скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо її не карати, шкоду, завдану потерпілій обіцяла відшкодувала найближчим часом.
Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 3300 грн. в рахунок відшкодування матеріальний збитків.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованому їй діянні та в заподіянні матеріальної шкоди потерпілій, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу.
Заслухавши обвинувачену, з`ясувавши думку прокурора, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_4 в пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, окрім власного визнання нею своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.190 КК України і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винної, та враховує те, що вона вчинила даний злочин до постановлення вироку Бахмацьким районним судом Чернігівської області від 27.05.2014 року.
З огляду на вищевикладене за даним вироком ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, що на думку суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 за даним вироком призначається реальне покарання за злочин, який вчинений до постановлення відносно неї 27.05.2014 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області вироку, яким вона визнана винуватою за ч.3 ст.190, 75 КК України і засуджена до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, то вказані вироки мають виконуватися самостійно, оскільки згідно абз. 2 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується формально посередньо, вчинила злочин до ухвалення 27.05.2014 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області вироку, яким була визнана винуватою за ч.3 ст.190, 75 КК України і засуджена до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працює, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій є її щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлені.
Розглядаючи заявлений потерпілою цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди, суд приходить до слідуючого висновку.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
З огляду на вищевикладене, суд, керуючись принципом диспозитивності і розглядаючи позов в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що цивільний позов в частині відшкодування матеріальних збитків підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки заявлена потерпілою сума була підтверджена в судовому засіданні і повністю визнана ОСОБА_4 .
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
ОСОБА_4 зобов`язана сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Даний вирок та вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.05.2014 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.190 КК України, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки - виконувати самостійно.
Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 3300 (три тисячі триста) грн.
Стягнути в ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази по справі: роздруківки з ПАТ КБ «Приватбанк з картки № НОМЕР_1 , які зареєстровані на ім`я ОСОБА_7 , диск СD-R з фотоматеріалом, копії квитанцій про переказ коштів потерпілої ОСОБА_6 , товарно-транспортну накладну з «Нової пошти» та акт приймання-передачі товару на «Новій пошті», які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1