Справа №583/4204/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/462/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

представника професійного училища

соціальної реабілітації м. Охтирка ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Свердловськ Луганської області, мешканка АДРЕСА_1 , раніше судима:

1. 18.10.2013р. Свердловським міським судом Луганської області за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185; ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70, 75 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з іспитовим строком 2 роки, -

визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України і їй призначене покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

за ч.3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Свердловського міського суду Луганської області від 18.10.2013р. у виді дев`яти місяців позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Судом прийнято рішення про зняття арешту на майно, накладеного ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області 17.03.2015р., та повернення речей ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_7 , 17 вересня 2014 року о 16 годині, будучи раніше судимою за корисливі злочини, повторно, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння чужим майном, зайшла до приміщення кабінету №52 Охтирської загальноосвітньої школи №1 по вул. Леніна, 2 в м. Охтирка Сумської області, де шляхом вільного доступу, з відділення сумки, умисно, таємно, викрала грошові кошти в сумі 250 грн., які належали ОСОБА_11 , спричинивши останній матеріальну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , 08 березня 2015 року близько 19 години з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння чужим майном, шляхом вибивання дверей, проникла до приміщення побутової кімнати медичної частини училища соціальної реабілітації АДРЕСА_1 , звідки умисно, повторно, зі стільця таємно викрала жіночу сумку з особистими речами потерпілої ОСОБА_12 , спричинивши останній матеріальну шкоду на загальну суму 1741 грн. 43 коп.

У поданих апеляційних скаргах:

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , не оскаржуючи фактичні обставини кримінального провадження, просить змінити вирок суду, виключивши із його мотивувальної частини посилання на показання свідка ОСОБА_13 та підозрюваної ОСОБА_7 , отримані слідчим під час досудового розслідування, оскільки це є порушенням вимог ч.4 ст. 95 КПК України, в іншій частині вирок суду просить залишити без зміни.

Обвинувачена ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, вважає призначене судом покарання надто суворим і просить, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання, призначити їй покарання більш м`яке ніж передбачено санкціями статей кримінального закону.

Вислухавши доповідь судді про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченої ОСОБА_7 , її захисника, представника професійного училища соціальної реабілітації м. Охтирка на підтримку апеляційної скарги обвинуваченої, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 щодо зміни вироку і виключення із його мотивувальної частини посилання на показання свідка ОСОБА_13 та підозрюваної ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_10 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також правильність юридичної кваліфікації її дій за ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України, за обставин викладених у вироку, у поданих апеляційних скаргах фактично не оскаржуються.

Що стосується доводів ОСОБА_7 про пом`якшення призначеного судом покарання, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки суд першої інстанції при вирішенні цього питання в повному обсязі дотримався вимоги ст. 65-67, 103 КК України і врахував особу винної, сукупність обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обставин, умови її життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітньої. У тому числі, суд прийняв до уваги, що неповнолітня ОСОБА_7 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності і судимість не погашена, нові кримінальні правопорушення вчинила в період іспитового строку, за місцем навчання характеризується негативно, а також те, що вона щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю злочину, відсутність матеріальних і моральних претензій з боку потерпілих, та призначив їй покарання у межах санкцій кримінального закону, який передбачає відповідальність за вчинене.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій ОСОБА_7 покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, і не вбачає законних підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої щодо пом`якшення призначеного їй покарання.

Разом з тим, судова колегія вважає слушними твердження прокурора у кримінальному провадженні про необхідність виключення із мотивувальної частини вироку суду посилання на показання свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , допитаної в якості підозрюваної, як доказ вини останньої, оскільки це порушує принцип безпосередності дослідження доказів.

Як вбачається з журналу судового засідання (т.2 а.с.165) свідок ОСОБА_13 не була допитана в судовому засіданні, а обвинувачена ОСОБА_7 , визнавши вину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, відмовилась від дачі показань у судовому засіданні.

В той же час ухвалюючи вирок, суд частково обґрунтував судове рішення показаннями, даними на досудовому слідстві свідком ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , в якості підозрюваної, та послався на них у мотивувальній частині.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 23 та ч.4 ст. 95 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Суд може обґрунтовувати свої висновки на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку ст. 225 КПК України і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатись на них.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини вироку посилання на показання свідка ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , в якості підозрюваної, надані ними на досудовому слідстві.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Охтирського міськрайонного суду від 28 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку посилання на показання дані на досудовому слідстві свідком ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , в якості підозрюваної.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою в цей же строк з дня вручення їй копії даної ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4