Провадження 1-кп/127/114/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0005978 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, інваліда другої групи, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниця, інваліда другої групи, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до якого постановою Ленінського районного суду м. Вінниці від 20.11.2009 р. застосовувалися примусові заходи медичного характеру,

у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18.08.2014 року о 23:00 год. ОСОБА_6 перебував разом зі своїм братом ОСОБА_7 на тролейбусній зупинці ім. академіка ОСОБА_9 , що розташована по вул. Пирогова в. м. Вінниці. Там вони побачили раніше невідомого їм чоловіка ОСОБА_8 , який також перебував на вищевказаній зупинці.

У ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел та переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи у попередній змові між собою, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_8 та почали з ним розмову. В ході даної розмови ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , скориставшись тим, що ОСОБА_8 опустив свою голову донизу, почали наносити останньому удари кулаками в область обличчя, при цьому тримаючи його з обох сторін та обшукуючи. В цей час ОСОБА_8 від вищевказаних ударів почав прикриватись руками, а ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , обшукували його кишені. ОСОБА_7 з задньої лівої кишені джинсів ОСОБА_8 витягнув кошти в сумі приблизно 30 грн. та з передньої лівої кишені джинсів останнього витягнув мобільний телефон марки «Самсунг-Дуос Е 1182». Вартість даного телефону, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 878 від 15.10.2014 року, на момент проведення експертизи могла становити 181,53 грн.

ОСОБА_6 утримував ОСОБА_8 за плечі та шию, при цьому наносив удари останньому руками по голові та по плечах. Згідно висновку судово-медичної експертизи №1411 від 12.09.2014 року, у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження, а саме: синці на обличчі, на шиї справа, крововилив та садно на слизовій оболонці верхньої губи по центру, травматичний відлам частини коронки 2-го зуба справа на верхній щелепі, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після вказаного ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , з місця вчиненню злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд. Однак в подальшому були затримані працівниками ПС БПС.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив наступне. Того дня він прогулювався зі своїм братом ОСОБА_7 по вулиці перед сном. На трамвайній зупинці «ім. акад. О.І. Ющенка» він побачив дорослого чоловіка з молодою дівчино 13-14 років. При цьому чоловік та дівчина випивали. Він підійшов до них, дівчину відправив додому, чоловікові дав під затильник, допив шампанське, яке там було, та пішов до свого брата. Гроші його не цікавили. Його брат не бив чоловіка по обличчю, лише шарпав з плече.
Через деякий час їх затримали працівники міліції.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 ду пояснив наступне. Того дня він прогулювався зі своїм братом ОСОБА_6 по вулиці, щоб краще спати уночі. На зупинці ім. акад. О.І. ОСОБА_10 він побачив дорослого чоловіка з молодою дівчиною. Конфлікт з потерпілим у них виник через те, що останній споював неповнолітню дівчину. Потерпілого він не бив, телефон та гроші у нього не забирав.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив наступне. В серпні 2014 року приблизно о 22:55-23:00 год. він повертався від свого друга, у руках у нього була пляшка вина. Він прийшов на зупинку біля магазину АТБ та чекав трамвай. До нього підійшли два чоловіки, яких він раніше не знав та запитали, коли буде їхати трамвай. Він відповів їм, що зараз він його чекає. Чоловіки сіли біля нього. Він опустив донизу голову та відчув удар по голові, від якого виникло запаморочення. Коли він зміг підняти голову, то один з чоловіків захопив його голову рукою і почав бити його ліктем по животі. Всього йому нанесли 6-7 ударів. Під час побиття він відчув як чужа рука обшукує кишені його штанів та куртки. Удари йому наносив ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 тримав його і обшукував кишені. Нападники забрали з кишені його штанів його телефон.

Коли нападники пішли, то він зателефонував своїй дружині, яка працює диспетчером служби таксі. Потім приїхали працівники міліції.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_11 , який суду повідомив наступне. Він працює інспектором ПС БПС УМВС України у Вінницькій області на протязі півтора року. В серпні 2014 року він перебував на чергуванні та отримав виклик, що по вул. Пирогова, біля магазину АТБ сталася бійка. Коли він та ще троє його співробітників під`їжджали до місця, то побачили, як невідомий чоловік викинув з рук телефон та гроші. Потім вони побачили потерпілого, який повідомив їм, що на нього напали та викрали його телефон. Також потерпілий розповів, що його били по голові. Вони оглянули прилеглу територію та знайшли телефон потерпілого. Через деякий час вони затримали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по вул. Л.Ратушної, оскільки їх упізнав потерпілий. Спочатку затримані заперечували свою причетність до скоєння злочину, але потім зізналися.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- витяг з ЄРДР;

- постанова про заміну прокурора від 20.10.2014 року;

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_8 просить прийняти міри до двох невідомих осіб, які 19.08.2014 року з застосуванням фізичної сили заволоділи його грішми та мобільним телефоном;

- протокол огляду місця події від 19.08.2014 року за участю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , згідно якого оглядалася прилегла територія до будинку АДРЕСА_4 . При огляді виявлено мобільний телефон, який був біля тротуару та гроші в сумі 44 гривні;

- розписка потерпілого про отримання ним від слідчого грошових коштів та телефону;

- заява потерпілого, в якій зазначено, що останній претензій до обвинувачених не має;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.10.2104 року, згідно якого ОСОБА_8 упізнав ОСОБА_7 , як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном та грішми;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.10.2104 року, згідно якого ОСОБА_8 упізнав ОСОБА_6 , як особу, яка заволоділа його мобільним телефоном та грішми;

- постанова про визнання речових доказів та приєднання їх до справи, згідно якої мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» визнано речовим доказом у кримінальному провадження та передано на зберігання потерпілому;

- постанова про визнання речових доказів та приєднання їх до справи, згідно якої грошові кошти в сумі 44 грн. визнано речовим доказом у кримінальному провадження та передано на зберігання потерпілому;

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.11.2014 року з фототаблицею за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого останній вказував яким чином йому наносили тілесні ушкодження та відбирали мобільний телефон і гроші;

- висновок судово-медичної експертизи №1411 від 12.09.2014 року, згідно якого у ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження, а саме: синці на обличчі, на шиї справа, крововилив та садно на слизовій оболонці верхньої губи по центру, травматичний відлам частини коронки 2-го зуба справа на верхній щелепі, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо 18.08.2014 року;

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 878 від 15.10.2014 року з ілюстративною таблицею, згідно якої залишкова вартість мобільного телефону марки «Самсунг Дуос» в корпусі чорного кольору на момент проведення експертизи могла становити 181,53 грн.

- заява ОСОБА_6 про добровільну згоду на проведення експертизи;

- акт № 94 судово-психолого-психіатричної експертизи, згідно якого в період часу до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_6 діяння та у теперішній час останній страждав (страждає) на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми та не міг (не може) усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду;

- заява ОСОБА_7 про добровільну згоду на проведення експертизи;

- акт № 84 судово-психолого-психіатричної експертизи, згідно якого в період часу до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_7 діяння та у теперішній час останній страждав (страждає) на хронічне психічне захворювання у вигляді шизофренії, параноїдної форми та не міг (не може) усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні зі звичайним режимом нагляду;

Аналізуючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм суспільно небезпечного діяння доведена досудовим розслідуванням та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні стверджував, що на нього напали двоє чоловіків, при цьому ОСОБА_6 його тримав та обшукував кармани, а ОСОБА_7 наносив удари. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 викрали у нього мобільний телефон та гроші. Крім цього винуватість ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 , який стверджував, що він бачив як один з обвинувачених викидав мобільний телефон та гроші після того, як побачив працівників міліції. Потім при проведенні огляду місця події було знайдено мобільний телефон та гроші потерпілого.

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 формально підпадають під ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто під грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, однак ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в зв`язку з хронічним психічним захворюванням є неосудними, тому кримінальної відповідальності нести не можуть. До них можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру. Така кваліфікуюча ознака, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, в їх діях також відсутня, оскільки попередня змова притаманна лише суб`єктам злочину.

Прокурор ОСОБА_3 у своїх клопотаннях просив суд застосувати до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з тим, що вони вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, однак є суспільно небезпечними особами, тому мають бути ізольовані від суспільства.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотань.

Дослідивши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, що підтверджується актами судово-психолого-психіатричних експертиз.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України до особи особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 94 КК України під час визначення виду примусових заходів медичного характеру суд враховує характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступень небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Судом враховано, що ОСОБА_6 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило, перебуває під диспансерним спостереженням у лікарні ім. Ющенка з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, вчинив тяжке суспільно небезпечне діяння, яке посягає не лише на суспільні відносини у сфері права власності, але й на здоров`я людини.

ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило, перебуває під диспансерним спостереженням у лікарні ім.. Ющенка з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, помірно виражений змішаний тип дефекту, вчинив тяжке суспільно небезпечне діяння, яке посягає не лише на суспільні відносини у сфері права власності, але й на здоров`я людини.

За таких обставин, суд вважає, що до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду, оскільки умови такого нагляду виключають можливість вчинення обвинуваченими нового суспільно небезпечного діяння.

Суд також вважає, що речові докази у кримінальному провадженні, які передано на зберігання потерпілому, слід залишити останньому.

Процесуальні витрати по проведенню експертиз віднести за рахунок держави.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 92, 93, 94 КК України, ст. 513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Речові докази у кримінальному провадженні, які передано потерпілому ОСОБА_8 - залишити останньому.

Процесуальні витрати по проведенню експертиз віднести за рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена протягом 30 діб з моменту її проголошення до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: