Справа №1- 274/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Ковель 12 вересня 2007 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням судді
Лапіна О.Ф.,

за участі секретаря Шуляк
Л.В.,

прокурора Волинець С.М.,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_1,

законного
представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Луцьк
Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою
освітою, військовозобов'язаного, не
одруженого, не працюючого, без визначеного місця проживання, раніше
судимого:

· вироком
Луцького міського суду від 03.08.1995 року за ст.ст. 141 ч. 2, 143 ч.2, 81 ч.2,
140 ч.3 КК України ( в редакції Закону 1960
року) до 4 років позбавлення волі;

· вироком
Луцького районного суду від 17.07.2000 року за ст.ст. 141 ч. 2, 142 ч.1, 140
ч.3, 145 ч.1 КК України ( в редакції Закону 1960 року) до 5 років позбавлення
волі з конфіскацією майна; звільнений постановою Сихівського районного суду м.
Львова від 24.02.2004 року умовно - достроково на 1 рік 27 днів, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України,
-

встановив:

Підсудний
ОСОБА_3, будучи раніше судимим за вчинення корисливих
злочинів проти власності, 07 червня 2007 року близько 12 год., в м. Ковелі біля приміщення
«Укртелекому», що по вул. Незалежності, 82, переслідуючи корисливу мету -заволодіння
чужим майном шляхом обману та зловживанням довірою, - під приводом послухати пісні, попросив у неповнолітнього
ОСОБА_1, мобільний телефон марки
«Соні - Еріксон - К 750 і», вартістю 800 грн. із сім-карткою мобільного
оператора «КиївСтар» вартістю 25
грн. та, скориставшись тим, що неповнолітній ОСОБА_1 відлучився на
короткий час додому, пообіцявши потерпілому, що буде чекати його з телефоном у домовленому місці - біля будинку за місцем
проживання останнього по АДРЕСА_1, однак не маючи такого наміру, - заволодів
мобільним телефоном ОСОБА_1, спричинивши останньому майнову шкоду на
загальну суму 825 грн.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3
свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і прохає суд
суворо його не карати. Суду показав, що
07.06.2007 року близько 12 години він зустрівся з ОСОБА_4, другом ОСОБА_1, біля приміщення «Укртелекому»,
що по вул. Незалежності, 82 в м. Ковелі та разом пішли до продуктового ринку, що розміщений неподалік і чекали там
ОСОБА_1 з яким ще раніше домовились про зустріч. Оскільки ОСОБА_1
не приходив, - попросив ОСОБА_4, щоб той
сходив до ОСОБА_1 додому та покликав його. Невдовзі після того, як ОСОБА_4 відлучився,
підійшов ОСОБА_1 Вказує, що помітив у
руках у потерпілого

2

мобільний телефон марки «Соні-Еріксон - К 7501» і попросив його послухати пісні, при цьому повідомив
ОСОБА_1, що ОСОБА_4 декілька
хвилин назад пішов до нього додому. Рухаючись в напрямку АДРЕСА_1, за місцем
проживання потерпілого, домовились, що поки потерпілий сходить до своєї
квартири, підсудний ОСОБА_3 буде чекати, слухаючи музику по мобільному телефону
потерпілого біля його будинку. Однак вказує,
що реально такого наміру не мав, і як тільки ОСОБА_1 зайшов у будинок -
фактично привласнивши телефон, пішов у напрямку центра міста, щоб продати його.
Вказує, що сім -картку вийняв із телефону вийняв та викинув, а телефон
продав за 250 грн. на Привокзальному ринку м. Ковеля чоловікові на ім'я
ОСОБА_5, який торгує б/в побутовою технікою;
гроші витратив на власні потреби. У вчиненому щиро розкаюється, прохає суворо не
карати.

Крім
повного визнання підсудним ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому йому злочині
його винність об'єктивно доводиться показами неповнолітнього потерпілого, його
законного представника, свідків та матеріалами кримінальної справи.

Так,
неповнолітній потерпілий ОСОБА_1 у судовому розгляді показав, що 07.06.2007 року
близько 12 години у наперед домовленому місці, біля приміщення «Укртелекому» по
вул. Незалежності, 82 в м. Ковелі зустрівся з чоловіком на ім'я ОСОБА_3 - підсудним по справі. При зустрічі
останній повідомив йому, що його друг -ОСОБА_4, пішов до нього додому та попросив у мобільний телефон
«Соні-Еріксон - К 750і » послухати музику. Вказує, що на прохання
підсудного передав йому телефон, оскільки довіряв та пішов до свого будинку забрати ОСОБА_4, домовившись із
підсудним, що той буде чекати його з телефоном біля будинку, однак,
повернувшись через незначний проміжок часу із ОСОБА_4 на обумовлене місце -
підсудного там не застали. Вказує, що
окликнув кілька разів підсудного, однак той не відгукався, тому разом із ОСОБА_4
пішов у місто шукати підсудного проте ніде його не знайшли, а зателефонувавши
на свій номер почув, що номер відключений. Вказує, що сподівався, що підсудний
поверне телефон. Щодо міри покарання - покладається на розсуд суду.

Законний
представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_2 суду показала, що про
викрадення телефону в її неповнолітнього сина ОСОБА_1 дізналася через декілька
днів після злочину, помітивши відсутність телефону. Вказала, що син спочатку не
зізнавався у тому що трапилось, а пізніше повідомив про факт та обставини
вчиненого злочину, після чого звернулись із заявою в міліцію. З мірою покарання
покладається на розсуд суду.

Свідок
ОСОБА_4 в судовому розгляді показав, що 07.06.2007 року близько 12 години він зустрівся з чоловіком на ім'я ОСОБА_3 -
підсудним по справі біля приміщення
«Укртелекому», що по вул. Незалежності, 82 та пішли до продуктового ринку, розмішеного неподалік і чекали там на ОСОБА_1.
Вказав, що оскільки ОСОБА_1 не приходив
підсудний попросив свідка сходити додому до потерпілого та покликати його, на
що свідок погодився та пішов. Вказує, що за місцем проживання
потерпілого йому ніхто не відчинив тому повертався назад і на виході з під'їзду
будинку зустрівся з ОСОБА_1, який шукав свідка і повідомив, що ОСОБА_3 чекає їх
за рогом будинку. Однак, прийшовши на обумовлене місце свідок з потерпілим
підсудного там не знайшли, при цьому ОСОБА_1 повідомив
свідку, що у підсудного залишився мобільний телефон потерпілого марки «Соні-Еріксон - К 750 і », переданий потерпілим підсудному на прохання останнього послухати музику, поки потерпілий буде шукати свідка. Ствердив, що
після цього розшукували підсудного по місту та
чекали біля будинку потерпілого, однак, підсудний так і не з'явився та телефону
не повернув.

3

Крім
того, винність ОСОБА_3 у
вчиненні інкримінованого йому злочину в повній мірі стверджується зібраними
по справі доказами, зокрема:

· протоколом
прийняття заяви про злочин від 12.06.2007 року із якого вбачається, 07.06.2006
року невідомий чоловік шахрайським шляхом заволодів мобільним телефоном ОСОБА_1
/а.с. АI;

· довідкою про вартість мобільного телефону «Соні-Еріксон -
К 750 і», б/в, придбаного у 2007 році
наданий час становить 800 грн. /а.с. 11/.

Суд, аналізуючи
докази зібрані по справі, приходить до висновку, що злочинні дії підсудного
ОСОБА_3 вірно кваліфіковано органами досудового слідства за ст. 190 ч.2 КК
України.

Своїм умисними
діями, що виразились у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману та
зловживання довірою ОСОБА_3 вчинив шахрайство, тобто злочин, передбачений ст.
190 ч. 2 КК України.

При обранні міри
покарання підсудному суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину і особу
винного в їх сукупності.

До пом'якшуючих вину обставин суд відносить щире каяття
підсудного.

Обтяжуючих вину обставин суд не
вбачає.

Судом також враховується позитивна
характеристика підсудного з місця утримання.

З врахуванням наведеного суд вважає необхідним та достатнім призначити
покарання в межах санкції ст. 190 ч.2 КК України у виді позбавлення
волі та вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в
місцях позбавлення волі.

У зв'язку із
наведеним, міру запобіжного заходу підсудному слід залишити попередню -
тримання під вартою.

Міру відбування
покарання слід рахувати із дня фактичного затримання - з 25.06.2007 року.

По справі
цивільним позивачем ОСОБА_1 заявлено цивільний позов на суму 825 грн.,
заподіяних матеріальних збитків / а.с. 13/.

Цивільний позивач позов підтримав та прохає його
задовольнити.

Цивільний
відповідач - підсудний по справі позов визнав та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана
особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала.

На підставі
досліджених по справі доказів суд приходить до висновку, що позов підставний та
підлягає до повного задоволення.

Таким чином з
підсудного ОСОБА_3 слід стягнути на корить потерпілого ОСОБА_1 825 /вісімсот
двадцять п'ять/ грн. заподіяної майнової шкоди.

Керуючись ст.
ст. 323, 324ДПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190
ч.2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 1 /один/
рік.

4

Міру
запобіжного заходу підсудному залишити попередню - тримання під вартою.

Міру відбування
покарання ОСОБА_3 рахувати з 25.06.2007 року.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3
на корить ОСОБА_1 825 /вісімсот двадцять п'ять/ грн.
заподіяної майнової шкоди.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Ковельський
міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим до
позбавлення волі - в той же термін з дня отримання копії вироку.