Справа № 317/358/15-к
пр. № 1-кп/317/79/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000031 від «30» січня 2015 року на підставі угоди про визнання винуватості у відношенні
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гусев, Калінінградської області, Російської Федерації, громадянин України, маючого вищу освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обіймаю чого посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової військової частини польова пошта НОМЕР_1 , військовослужбовця призваний за мобілізацією, раніше не судимого,
За ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, суд -
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № 2 від 14 серпня 2014 року, капітана ОСОБА_4 призначено на посаду старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
В період часу з 12 листопада 2014 року по 29 січня 2015 року ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину без поважних причин, та був відсутній тривалістю понад один місяць, при цьому не вживав жодних заходів щодо повернення до місця служби за наявності можливості для цього та не заявляв про себе до правоохоронних органів, проводив час на власний розсуд поза межами місця служби та не повідомив про причини своєї неявки командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Згідно наданої суду разом з обвинувальним актом угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: «а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 407 ч. 3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням обвинуваченого, на підставі ст.. 75 КК України, від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки ».
Перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;
допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Сторони просять затвердити угоду про визнання винуватості.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і, що угода відповідає вимогам закону.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 468 - 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
На підставі угоди про визнання винуватості від 31.01.2015 року ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, у разі, якщо він на протязі двох років випробувального строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

В силу ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по справі, а саме: письмові документ залишити в матеріалах справи протягом всього часу зберігання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1