УХВАЛА

Іменем України

18 січня 2007
року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області в складі

головуючого судді КРЕГУЛА М.М.

суддів КОНДОРА
Р.Ю., СИМАЧЕНКО Л.І.

за участю
прокурора ФОТЧЕНКАС.І.

засудженого ОСОБА_1.

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією
засу­дженого ОСОБА_1. на вирок
Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2006 р.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця і мешканця м. Мукачева, АДРЕСА_1, Закарпатської області, особу ромської
на­родності, гр-на України,
неодруженого, освіта початкова загальна, не пра­цює, судимого: 1) 19.09.1980 р. Мукачівським міським
судом Закарпатської обл. за ст.
206 ч. 2, ст. 17 ст. 142 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 42 КК
України (1960 р.) до 3-х років 6-ти
місяців позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна; 2) 11.05.1984 р. тим же судом за ст. 206 ч.
2 КК України (1960 р.) до 5-ти років
позбавлення волі; 3) 24.03.1989 р. тим же судом за ст. 206 ч. 2, ст. 2153 ч. 2 КК України із
застосуванням ст. 42 КК України
(1960 р.) до 3-х років позбавлення волі; 4) 17.11.1992 р. Мукачівсь­ким міжрайонним судом Закарпатської обл. за ст.
142 ч. 1, ст. 1961 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 42 КК
України (1960 р.) до 3-х років 6-ти міся­ців позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна; 5)
15.07.1996 р. Мукачівським міським судом Закарпатської обл. за ст. 1961
ч. 1 КК України умовно із відстрочкою
на підставі ст. 451 КК України (1960 р.) виконання вироку на 1
рік; 6) 16.04.1998 р. тим же судом за ст. 141 ч. 4 КК України (1960 р.) до 7-ми років позбавлення волі
із конфіскацією усього на­лежного
йому майна; 7) 29.07.2004 р. Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської обл. за ст. 185 ч. 2 КК України до
1-го року 6-ти місяців по­збавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК
України від відбування покарання з
1-річним іспитовим строком; 8) 13.09.2004 р. тим же судом за ст. 185 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 70
КК України до 2-.х років по­збавлення волі,

засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі, за ст.
186 ч. 2 КК України - до 4-х років
позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України за сукуп­ністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим оста-

Справа№11-42 /2007 р. Головуючий у
1-й інстанції ГЕЙРУШ В.Б. Доповідач КОНДОР Р.Ю.

1

точно до відбуття ОСОБА_1. призначено покарання у вигляді 4-х років позбав­лення волі.

Ухвалено:
запобіжний захід ОСОБА_1. залишити взяття під варту; строк відбуття покарання рахувати засудженому з 07.06.2006 p.; цивільний позов ОСОБА_2. задо­вольнити, стягнувши з ОСОБА_1. на його користь 640,00
грн. у відшкодування матеріальної
шкоди; судові витрати за проведення судово-товарбзнавчих експер­тиз в сумі 164,97 грн. стягнути із засудженого на
користь НДЕКЦ при УМВС Украї­ни
в Закарпатській обл.; речовий доказ - належну потерпілому ОСОБА_3. куртку, залишити останньому.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винним в тому, що він 06.12.2005 р.
близько 1200, діючи повторно,
таємно, біля „Будинку школяра" по вул. Московській в м. Мукачеві, з автомобіля марки ВАЗ-2106, д/н НОМЕР_1,
викрав належний потер­пілому
ОСОБА_2. водяний насос іноземного виробництва марки „Подрело" вартіс­тю 640,00 грн., чим спричинив останньому
матеріальну шкоду.

Крім того, він 02.03.2006 р. близько 1200, в буд. АДРЕСА_1 в м.
Мукачеві, діючи повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, із засто­суванням насильства, яке не є небезпечним для життя
та здоров'я потерпілого, насильно
зняв та відкрито викрав у потерпілого ОСОБА_3. чоловічу куртку вартістю 88,00 грн., в кишені якої знаходилися
гроші в сумі 20,00 грн., спричини­вши останньому матеріальну шкоду на загальну
суму 108,00 грн.

Засуджений ОСОБА_1. подав апеляцію, в якій, не оспорюючи
фактичних обставин справи та кваліфікації
його дій щодо викрадення майна потерпілого ОСОБА_2, ставив питання про незаконність його засудження за
пограбування потерпі­лого ОСОБА_3.
Вказував, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_4., які
були на користь засудженого, та не врахував, що у нього не було потреби відбирати куртку потерпілого. Просив
направити справу в цій ча­стині на додаткове
розслідування.

У письмових запереченнях ст. помічника прокурора м.
Мукачева Сідуна В.М. на апеляцію
засудженого вказується на її безпідставність та законність і обґрунто­ваність вироку.

Потерпілий ОСОБА_2. письмовою заявою просить розглянути
апеляцію в його відсутність та залишити вирок без зміни.

Під час апеляційного розгляду справи засуджений ОСОБА_1.
підтримав апеляцію щодо незаконності вироку
та водночас, збільшивши її вимоги, просить скасувати вирок в цілому як незаконний. Пояснив, що не
вчиняв також і крадіжки насоса. Своє визнання вини в цьому злочині пояснив тим,
що його обманули пра­цівники
міліції, обіцяючи „умовне" засудження, якщо він „візьме на себе цей зло­чин". На своїй невинності наполягає. Прокурор
Фотченко С.І., вказуючи на закон­ність та обґрунтованість вироку, що його слід залишити без зміни, просить
апеля­цію відхилити як безпідставну.

Заслухавши доповідь судді, промови
засудженого та прокурора, обговорив­

ши доводи сторін та перевіривши в
їх межах матеріали справи, суд приходить до

наступного.

ОСОБА_1. під час досудового слідства свою вину у
вчиненні злочину, пе­редбаченого
ст. 186 ч. 2 КК України, щодо пограбування потерпілого ОСОБА_3.-визнав, давав відповідні показання і у вчиненому каявся (а.с. 95-96, 132-134). Зокрема, показав, що коли потерпілий
відмовився віддати йому свою куртку

2

для її продажу
і купівлі на виручені кошти спиртних напоїв, він обурився, сило­міць зняв
куртку з потерпілого, той втік, він знайшов у кишені куртки 20,00 грн., які привласнив, а куртку віддав ОСОБА_4. і
попросив її продати. Останній продав куртку за 20,00
грн., які віддав засудженому.

Обставини вчинення злочину засуджений підтвердив і під
час відтворення обстановки і обставин події (а.с. 107-110).

Показання засудженого на досудовому слідстві узгоджуються
з показаннями потерпілого ОСОБА_3., який ствердив,
що для купівлі спиртного ОСОБА_1. запропонував
продати його куртку, а коли він відмовився - засуджений погрожу­вав йому розправою і силоміць зняв з нього куртку,
після чого він, злякавшись, втік, та звернувся до
міліції (а.с. 21, 85-86).

Свідок ОСОБА_5. підтвердив показання потерпілого як на
досудовому слідстві, так і в суді (а.с. 88-89,
209). Свідок ОСОБА_4. на досудовому слідстві показав, що засуджений дав йому куртку, яку зняв із себе,
для продажу (а.с. 91-92), а свідок
ОСОБА_6. показала, що придбала у ОСОБА_4. цю куртку за 20,00 грн. (а.с. 90-91). Не спростовують ці обставини і
показання свідка ОСОБА_7. (а.с. 111-112,208).

Фактичні обставини справи в цій частині стверджуються й
іншими її матері­алами та доказами, що ніким не спростовані.

В судовому засіданні ОСОБА_1. показав, що потерпілий
нібито сам зняв із себе куртку та передав її ОСОБА_4. для продажу, а свідок
ОСОБА_4. одно­часно стверджував, що ОСОБА_1. зняв
куртку з потерпілого „в залог", а він її продав, не знав/що куртка була крадена, бачив, як
потерпілий передав куртку за­судженому (а.с.
207-209).

ОСОБА_1. засуджено також за вчинення злочину,
передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

Як убачається з матеріалів справи, винність засудженого у
вчиненні цього злочину обґрунтована лише його
визнанням вини, зокрема - з'явленням із зізнан­ням (а.с. 53). Детальних
показань щодо злочину засуджений суду не давав, інші особи з цього приводу не допитувалися.

З огляду на позицію засудженого, інші докази на
підтвердження його вини в цьому
'злочині судом не досліджувалися. Водночас не приймалося в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України, й рішення про
недоцільність дослідження таких
доказів, і, відповідно, процесуальні наслідки такого не роз'яснювалися, позиція учасників справи не з'ясовувалася.

Відповідно до ст.ст. 323-324, 334 КПК України,
суд/забезпечивши належний розгляд
кримінальної справи, постановляє законний і мотивований, зокрема, що­до прийняття чи відхилення доказів, вирок.
Підстави для скасування вироку із по­верненням справи на новий судовий розгляд передбачені ст. 367 ч. 1 п.п. 1,
3, ст. 370 ч. 1, ст. 374 ч.ч. 2, 4 КПК України.

З урахуванням
викладеного, оцінивши докази у сукупності, апеляційний суд

приходить до висновку про часткову обґрунтованість доводів
засудженого щодо

незаконності
вироку.

з

Суд першої інстанції правильно кваліфікував дії
засудженого ОСОБА_1. за ст. 186 ч. 2 КК України як відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), вчинене із застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпі­лого, повторно, винність його в цьому злочині
доведена та стверджується сукупні­стю
зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів. Суд обґрунтовано не взяв
до уваги заперечення вини засудженим і дав належну оцінку показанням його та свідка ОСОБА_4. в судовому засіданні, відхиливши їх
як такі, що суперечать одні одним,
їхнім попереднім показанням та встановленим фактам. Суд врахував й інші докази, що узгоджуються між собою стосовно
істотних обставин справи та спростовують
відповідні показання засудженого і зазначеного свідка, враховано й особу винного.

За обвинуваченням ОСОБА_1. у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 185 ч. 2 КК
України, вирок не відповідає вимогам закону. Саме лише визнання вини засудженим, якщо воно не підтверджується іншими
доказами, або за відсутності даних
про належне вирішення питання щодо обмеження обсягу дослідження дока­зів, не може бути покладене в основу обвинувачення.

Таким чином, в судовому засіданні не з'ясовані та не
перевірені обставини, що відповідно
до ст. 64 КПК України мають значення для предмету доказування.

За таких обставин, змінену апеляцію засудженого слід
задовольнити част­ково.

Вирок в частині засудження ОСОБА_1. за вчинення злочину,
передбачено­го ст. 185 ч. 2 КК України, та
задоволення цивільного позову потерпілого ОСОБА_2. слід скасувати, кримінальну справу в цій частині
направити на новий судовий розгляд в іншому складі
суддів.

Зважаючи на це, з оскаржуваного вироку слід виключити і
посилання на ст. 70 КК України при призначенні засудженому покарання.

В решті змінену апеляцію засудженого слід залишити без
задоволення, а вирок суду першої інстанції - без
зміни. Підстав для направлення справи на додат­кове розслідування на даний час немає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, -

ухвалив:

Змінену апеляцію засудженого ОСОБА_1. задовольнити частко­во.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської
області від 31 жов­тня 2006 р. в
частині засудження ОСОБА_1. за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, та задоволення цивільного
позову потерпілого ОСОБА_2. -скасувати, кримінальну справу в цій частині
направити на новий- судовий розгляд до того ж суду в іншому складі
суддів.

Виключити з вироку посилання на ст. 70 КК України при
призначенні засудженому покарання.

В решті змінену апеляцію засудженого залишити без задоволення,а вирок суду першої інстанції -без зміни.

Головуючий