Справа № 1-48/07
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

смт. Локачі
30 жовтня 2007 року

Локачинський районний суд під головуванням судді Усік
Н.Є.,

за участю: секретаря Боярської Н.В.,

прокурора Бурка М.Й.,

захисника ОСОБА_5.,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні двоє
малолітніх дітей, військовозобов'язаного, несудимого, працює підприємцем в
скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 172, ч.1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи
службовою особою, суб'єктом підприємницької діяльності умисно в порушення вимог
ст. ст. 21, 24, 24-1, 253, 254 Кодексу Законів про працю України в період з
квітня 2005 року по квітень 2007 року без укладення трудової угоди
використовував найману працю ОСОБА_2, в період з весни 2005 року по 11 червня
2007 року використовував найману працю громадянина ОСОБА_4 з яким лише 11
червня 2007 року був укладений трудовий договір.

В період з
лютого 2007 року по червень 2007 року не сплачував страхові внески до
управління пенсійного фонду в Локачинському районі за ОСОБА_3., з яким був
укладений трудовий договір з 30.01.07 по 23.08.07.

Внаслідок
неукладення із зазначеними громадянами трудових угод, несплати страхових внесків,
були приховані трудові відносини, чим грубо порушено законодавство про працю,
що потягло в свою чергу суттєве порушення трудових та конституційних прав
найманого працівника на захист та опіку зі сторони держави, а саме: права на
працю шляхом укладення трудової угоди, права на матеріальне забезпечення в
порядку соціального страхування в старості, а також у випадку хвороби, повної
або часткової втрати працездатності, права на відпочинок та отримання
заробітної плати не нижче встановленого законодавством розміру, на захист та
участь у професійних спілках, захист у суді при вирішенні трудових спорів.

Крім того,
ОСОБА_1, будучи суб'єктом підприємницької діяльності та службовою особою, за
лютий, березень, квітень, травень 2007 року умисно подав в управління пенсійного
фонду України у Локачинському районі розрахунок суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, в яких
зазначив, що в нього, як в суб'єкта підприємницької діяльності працює тільки
один найманий працівник. Фактично в нього з 30.01.07 по червень 2007 року
працював ще один найманий працівник ОСОБА_3, з яким був укладений трудовий
договір, а також працювали громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_4., з якими не були
укладені трудові договори і за яких не були сплачені страхові внески.

24 квітня 2007
року умисно в Локачинську міжрайонну виконавчу дирекцію фонду соціального
страхування в зв'язку з тимчасовою втратою працездатності подав звіт про
нарахування внесків, перерахування та витрати, пов'язані із загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності
за I-й
квартал 2007 року, в якому вказав, що в нього, як в підприємця, працює тільки
один найманий працівник, фактично працював ще один найманий працівник ОСОБА_3,
з яким був укладений трудовий договір.

Таким чином,
ОСОБА_1, будучи службовою особою, умисно вніс у вищезазначені офіційні
документи відомості, які за своїм змістом повністю не відповідають дійсності та
видав завідомо неправдиві документи.

Підсудний своєї
вини в скоєних злочинах не визнав і пояснив, що потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_4. в
майстерні не працювали. Періодично працювали в нього вдома. Виконували різні
роботи, пов'язані з ремонтом будинку, прибиранням. В розрахунках та звіті
помилково не зазначив всіх осіб, які в нього працювали. У вересні 2007 року
виправив помилку у звіті.

Однак вина
підсудного в скоєних злочинах підтверджується такими доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Показаннями
ОСОБА_2, який пояснив, що в зазначений період допомогав підсудному робити
ремонт, налагоджував роботу станка, робив двері. Працював приблизно 5 днів в
місяць. За виконану роботу йому ОСОБА_1 платив певну суму грошей. Від укладення
трудового договору він відмовився, тому що потрібно було залишатись вдома.
Підтвердив, що в підсудного працював ОСОБА_4., ОСОБА_3.

Показаннями
потерпілого ОСОБА_4 який пояснив, що періодично в зазначений період працював у
підсудного в майстерні по виготовленню та ремонту меблів. Про заробітну плату
не домовлялись, тому що він виготовляв деякі столярні вироби для себе. Від
укладення трудової угоди відмовився, думав, що прийдеться щодня приходити на
роботу і він не зможе підробляти в інших місцях.

Показаннями
потерпілого ОСОБА_3, який пояснив, що у зазначений термін працював різноробочим
у підприємця ОСОБА_1 і отримував мінімальну заробітну плату. В столярний цех
приходили ОСОБА_4та ОСОБА_2, яку роботу вони виконували не бачив.

Свідок ОСОБА_6
підтвердила, що в звіті за I квартал 2007 року про нарахування внесків підсудний
зазначив, що в нього працює один найманий працівник і не вказав його заробітну
плату.

Свідок ОСОБА_7
підтвердила, що у місячних звітах з лютого по травень місяць 2007 року
підсудний зазначив, що в нього працює один найманий працівник і ця інформація
була відправлена у пенсійний фонд України.

Вищенаведені
обставини підтверджуються й іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні,
а саме:

- повідомленням Локачинського районного центру зайнятості
від 23.08.07, з якого вбачається, що найманий працівник ОСОБА_4. працює з
12.06.07 року по даний час, а ОСОБА_3, працював з 30.01.07 по 23.08.07 року
(а.с. 56-57)

- розрахунками суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті, з яких
видно, що підсудний в розрахунках за лютий-травень 2007 року показав, що в
нього як в підприємця працює один найманий працівник, хоча в нього в цей період
працювали і інші наймані працівники (а.с. 107-128)

- звітом про нарахування внесків, перерахування та
витрати пов'язані з загальнообов'язковим державним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності за I-й квартал 2007
року, в якому підсудний також зазначив, що в нього працює один найманий
працівник (а.с. 102-104)

Таким чином, суд
вважає, що вина підсудного в умисному грубому порушенні законодавства про працю
та в умисному внесенні в офіційні документи відомостей, які за своїм змістом
повністю не відповідають дійсності і виданні завідомо неправдивих документів,
доведена повністю і він має нести відповідальність за ч. 1 ст. 172 та ч.1 ст.
366 КК України.

Суд вважає, що
порушення трудового законодавства є грубим, поскільки є троє потерпілих осіб і
не виключена можливість тяжких наслідків, поскільки роботи виконувались в
столярній майстерні.

В судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_2 частково відмовився від показань, які давав під
час досудового слідства, мотивуючи тим, що на нього працівники міліції та
прокуратури вчиняли психологічний тиск. Однак в ході судового слідства ці
обставини не підтвердились, а тому суд поклав в основу вироку показання потерпілого,
які він давав під час досудового слідства та частково в суді.

Призначаючи
покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами
невеликої тяжкості, особу підсудного, який характеризується позитивно, злочин
скоїв вперше, на утриманні має двоє малолітніх дітей.

Враховуючи
викладене, суд вважає, що підсудному необхідно призначити покарання у вигляді
штрафу.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 1 ст. 172 КК України і
призначити покарання 510 гривень штрафу; за ч. 1 ст. 366 КК України і
призначити покарання 510 гривень штрафу.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
остаточне покарання призначити шляхом часткового складання покарань у вигляді
850 гривень штрафу.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Волинської області через Локачинський районний суд протягом 15 діб з моменту
проголошення.

Головуюча /підпис/

Оригіналу відповідає

Суддя Локачинського районного суду Н.Є. Усік