Справа № 1-1512/2011
В И Р О К

іменем України

"11" травня 2012 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Курило А.В.,

при секретарях Свириденко А. М., Данилко
Л. М.,

з участю прокурора Довбищука А. І.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

потерпілого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
громадянина України, українця,
неодруженого, непрацюючого, з повною
середньою освітою, зареєстрованого та
проживаючого за адресою: АДРЕСА_4,
раніше судимого:

12.10.2011 року Печерським районним судом
міста Києва за ст. 185 ч. 1, КК України до 1
року позбавлення волі та на підставі
ст. ст. 75, 76 КК України,звільненого від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 186 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця м. Малин,
Житомирської області, громадянина
України, українця, неодруженого,
працюючого, з повною середньою освітою,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_3, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5, маючи не зняту і не погашену
судимість за вчинення крадіжки, 12.10.2011
року приблизно о 21 годині 30 хвилин
разом з ОСОБА_6, по запрошенню
ОСОБА_4,знаходились в приміщенні
квартири АДРЕСА_1 де розпивали спиртні
напої. В цей час у них виник умисел
спрямований на таємне викрадення
чужого майна, для реалізації якого вони
вступили у попередню змову.

Реалізуючи свої злочинні на міри,
направлені на таємне викрадення чужого
майна, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, ОСОБА_5
попросив потерпілого ОСОБА_4 вийти до
ванної кімнати, після чого таємно
викрав особисті речі потерпілого
ОСОБА_4, а саме: мобільний телефон марки
«Айфон»вартістю 6 000гривень, з сім
карткою мобільного оператора «МТС»,
вартістю 10 гривень, мобільний телефон
марки «Самсунг»в корпусі чорного
кольору, вартістю 1 000 гривень, з сім
карткою мобільного оператора «МТС»,
вартістю 10 гривень, на рахунку якої
знаходилось 25 гривень, гроші в сумі 700
грн. В цей час ОСОБА_6, виконуючи свою
злочинну роль,спостерігав за
навколишньою обстановкою з метою
попередження про небезпеку ОСОБА_5

Заволодівши майном потерпілого ОСОБА_4,
на загальну суму 7745 гривень, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зникли,
викраденим майном, розпорядились на
власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні
інкримінованого йому злочину не
визнав, мотивуючи тим, що він таємно
викрав особисте майно ОСОБА_4 за
попередньою змовою з ОСОБА_6

Під час допиту в судовому засіданні
ОСОБА_5 суду показав, що 12 жовтня 2012 року
приблизно о 21 годині 30 хвилин він на
запрошення ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6
перебували у нього в квартирі де
розпивали спиртні напої. В цей час у них
виник умисел на таємне викрадення
майна потерпілого. Для цього він
попросив ОСОБА_4, вийти до ванної
кімнати,начебто для здійснення
конфіденційного дзвінка. Коли ОСОБА_4
зайшов до ванної кімнати, він викрав з
кімнати мобільний телефон «Самсунг», з
гаманця гроші в сумі 700 грн.,після чого
зайшов на кухню, де був ОСОБА_6 та
спостерігав за ванною кімнатою з метою
попередження його про можливу
небезпеку та в присутності останнього
викрав мобільний телефон
«Айфон».Викрадені речі він поклав до
кишені, після чого разом з ОСОБА_6 втік з
квартири.

Підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні
інкримінованого йому злочині не
визнав, мотивуючи тим, що він лише
спостерігав за навколишньою
обстановкою в той час як ОСОБА_5 таємно
викрадав особисте майно ОСОБА_4

Під час допиту в судовому засіданні
ОСОБА_7 суду показав, що 12 жовтня 2011 року
приблизно о 20 годині 00 хвилин йому на
мобільний телефон зателефонував
ОСОБА_5 та запропонував поїхати до
знайомого ОСОБА_4, в той день він був
вихідний, тому погодився. Коли він
приїхав до ОСОБА_5 додому, то за ними
заїхав ОСОБА_4 і вони поїхали до нього
додому. Приїхавши до ОСОБА_4, вони зняли
куртки, які останній поклав в кімнату і
запросив їх на кухню де вони почали
розпивати віскі. Повідомив, що
періодично вони з ОСОБА_5 виходили на
балкон покурити де у них виник умисел
на таємне викрадення майна ОСОБА_4
Через деякий час ОСОБА_5 попросив
ОСОБА_4 вийти до ванної кімнати для
того, щоб здійснити важливий дзвінок,
асам пішов до іншої кімнати. Він в цей
час сидів на кухні та спостерігав за
дверима ванної кімнатиз метою
попередження ОСОБА_5 про можливу
небезпеку. Через деякий час ОСОБА_5
повернувся та взяв мобільний телефон
«Айфон»який лежав на столі та належав
потерпілому. Після цього вони разом
вийшли з квартири та почали втікати.

Таким чином, підсудні ОСОБА_7 та ОСОБА_5
не оспорюючи факт таємного викрадення
майна ОСОБА_4 за попередньою змовою
групою осіб, заперечують вчинення
грабунку.

Потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що
12.10.2011 року приблизно о 21 годині 30
хвилин він запросив до себе в квартиру
АДРЕСА_1 ОСОБА_5. та ОСОБА_6 де вони
розпивали спиртні напої. Через деякий
час ОСОБА_5 попросив, його вийти до
ванної кімнати, так як йому потрібно
було поспілкуватись по телефону, без
свідків, зі своєю дівчиною. Перебуваючи
у ванній кімнаті він почув як
відкриваються вхідні двері квартири,
вийшовши з ванної кімнати він вибіг до
під'їзду, де побачив як ОСОБА_5 та ОСОБА_6
біжать по сходах. Він намагався їх
наздогнати та окликнути, але останні
втекли. Після цього він повернувся до
своєї квартири та виявив відсутність
належних йому речей. Додав, що моменту
викрадення мобільних телефонів та
грошей він не бачив, оскільки в цей час
був у ванній кімнаті.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд
вважає недоведеним обвинувачення
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у відкритому
заволодінні майном потерпілого ОСОБА_4
з наступних підстав.

На думку суду обвинувачення ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 в цій частині ґрунтується на
припущеннях та не знайшло свого
підтвердження під час судового
розгляду. Так потерпілий ОСОБА_4 в
судовому засіданні вказав, що моменту
викрадення мобільних телефонів та
грошей він не бачив, оскільки в цей час
перебував у ванній кімнаті, а почав
наздоганяти підсудних лише тому, що
почув як останні втекли з його квартири
і тільки після того як повернувся,
виявив відсутність своїх речей.

Згідно з ст.62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватись на
припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

В силу ст.334 КПК України, суд наділений
правом змінити обвинувачення в ході
постановлення вироку, зазначивши в
мотивувальній частині вироку
відповідні мотиви.

З огляду на викладене, суд визнає
неправильною кваліфікацію дій ОСОБА_5
та ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 2 ст.185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна, (крадіжка), вчинена повторно, за
попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК
України, як таємне викрадення чужого
майна, (крадіжка), вчинена за
попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5, суд
у відповідності до ст.65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який є злочином середньої
тяжкості, особу підсудного, який
неодружений, не працює,
характеризується позитивно, вчинив
злочини під час іспитового строку.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_6, суд
у відповідності до ст.65 КК України
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який є злочином середньої
тяжкості, особу підсудного, який
неодружений, працює, характеризується
позитивно, вперше притягується до
кримінальної відповідальності.

Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є щире каяття у
вчиненні злочину та добровільне
відшкодування завданого збитку.

Обставиною, що обтяжує покарання
підсудних є вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння.

З урахуванням ступеню тяжкості
вчиненого ОСОБА_5 злочину, особи
підсудного, який раніше притягувався
до кримінальної
відповідальності,наявності
пом'якшуючих вину обставин, суд вважає
за доцільне застосувати до нього при
призначенні покарання за сукупністю
вироків принцип часткового складання
призначених покарань.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого
ОСОБА_6 злочину, даних про особу
підсудного, наявності пом'якшуючих
вину обставин, суд вважає за доцільне
надати йому можливість виправлення та
перевиховання без ізоляції від
суспільства, шляхом звільнення від
відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілого
ОСОБА_4відшкодовано (а. с. 198).

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України, та призначити йому покарання у
виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України частково
приєднати ОСОБА_5 до покарання,
призначеного за цим вироком, невідбуту
частину покарання за вироком
Печерського районного суду м. Києва від
12.10.2011 року, остаточно визначивши йому
для відбування покарання у виді 1 року 2
місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання
вироком законної сили залишити без
змін -у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5
обчислювати з 14 жовтня 2011 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК
України та призначити йому покарання у
виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_6 від відбування
покарання, якщо він протягом 1 року
іспитового строку не вчинить нового
злочину і виконає покладені на нього
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально виконавчої інспекції,
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи і періодично з'являтися для
реєстрації в кримінально-виконавчій
інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання
вироком законної сили залишити без
змін -у виді підписки про невиїзд.

Цивільний позов відшкодовано (а. с. 198).

Речові докази по справі відсутні.

Судові витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 15 діб з моменту проголошення,
а засудженими у той же строк з моменту
вручення їм копії вироку.

Суддя: