ВИРОК

Іменем України

Справа
№1-5/.2007р.

2 березня 2007 року м.
Надвірна

Надвірнянський
районний суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючого - судді Безбородько В. А.

при секретарі ПинчукД.Я.

з участю прокурора Панікара
І.В.

захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
суду м. Надвірна справу про
обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.
Київ, мешканку м. Надвірна Івано Франківської обл., українку, освіта незакінчена вища, гр. України, не працює, одружену,, на
утриманні малолітня дитина, не судиму

за ст.286 ч.2 КК України

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Будапешт Республіка Румунія, мешканця АДРЕСА_1, українця, освіта середня, гр.України, не одруженого, не
судимого за ст.287 КК України

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом, порушила правила безпеки дорожнього руху, що спричинило
смерть потерпілого.

Підсудний
ОСОБА_4 допустив до керування транспортним засобом особу, яка перебувала в
стані алкогольного сп"яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне
ушкодження, від якого наступила смерть.

23.10.2005 року приблизно о 14.30
год. ОСОБА_4 на автомобілі марки ВАЗ-2108, який належить його матері, ОСОБА_5 і
яким він керує по дорученню, разом з ОСОБА_3 приїхали в с Зелена Надвірнянського
району Івано-Франківської області, де в приватному кафе-колиба вживали спиртні
напої.

Приблизно о 19.15 год. вони залишили
колибу і ОСОБА_4 достовірно знаючи, що ОСОБА_3. перебуває в стані алкогольного
сп"яніння, і не має при собі посвідчення на право керування автомобілем, в
порушення вимог п.2.9г, Правил дорожнього руху України, дозволив їй керувати
автомобілем ВАЗ-2108 р.н. НОМЕР_1, а сам,
як пасажир сів поруч.

Проїжджаючи по
вул. С.Галечко в с Пасічня
Надвірнянського району Івано-Франківської області, рухаючись з с Зелена в
напрямку м. Надвірна, не оцінивши дорожньої обстановки у темну пору доби, чим
порушила п.12.2 ПДР України, перевищила швидкість проїжджаючи населений пункт,
чим порушила п.12.4 ПДР України, в результаті чого в зоні дії дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 "Пішохідний
переїзд, вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_6, який
переходив проїжджу частину дороги справа наліво, перпендикулярно автомобілю,
керованого Харковською.

Внаслідок даної дорожньо транспортної пригоди, потерпілий
ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозковоі травми
з переломом основи черепа зліва, крововиливом під м"яку мозкову оболонку
та набряком головного мозку тобто тяжкі тілесні ушкодження, як небезпечні для
життя, що і було безпосередньою причиною смерті, і від яких він помер на місці ДТП.

2

Допитана в судовому засіданні
підсудна ОСОБА_3 вину в скоєному не визнала, суду пояснила, що дійсно 23.10.2005 року вони з
ОСОБА_4 знаходились в колибі с Зелена, де випивали вино, пиво, "Ром-колу".
Коли їхали додому за кермо автомобіля вона не сідала, вів автомобіль ОСОБА_4,
вона сиділа на передньому місці пасажира і розмовляла з ОСОБА_7, який сидів на
задньому сидінні. Коли сталася автоаварія вона не змогла вийти через двері з
боку пасажира і виходила через двері водія, так як на той момент ОСОБА_4 вже
вийшов з автомобіля на вулицю.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний вину в скоєному визнав частково , суду пояснив, що
23.10.2005 року
приблизно о 14 год. ЗО хв.
він разом з Харковською І. автомобілем ВАЗ-2108 р.н. НОМЕР_1, який
належить його матері і яким він керує по дорученню поїхали в с.Зелена в колибу.
Там вони замовили напій „Ром-колу", ємністю 0,330 л, по дві пляшки на кожного; каву, сік, пиво, закуску.
Приблизно о 18-30 год. в
колйбу зайшов його товариш ОСОБА_7 і підсів за їхній столик. ОСОБА_7 був
уже випивший і замовив ще собі горілки. Посидівши в колибі приблизно до 19-00 год. вони вирішили
їхати додому. Коли вийшли з колцби, то ОСОБА_3 попросила його дозволити їй
сісти за кермо автомобіля .
Він знав, що ОСОБА_3. має посвідчення водія і під час навчання на курсах,
вона неодноразово їздила на його автомобілі, а також і пізніше, коли уже
отримала посвідчення водія. Він дозволив їй сісти за кермо автомобіля, хоч в
той момент не запитував її, чи має вона при собі посвідчення. Він знав, що
ОСОБА_3. постійно носить при собі паспорт і посвідчення водія. Коли вона сіла
за кермо автомобіля, то він сів поруч,

Приблизно о 19 год. 15 хв. вони
проїжджали с.Пасічна. Так як на дворі було темно, то ОСОБА_3 вела автомобіль із
ввімкненим світлом фар. Видимість дороги була добра. Ніяких перешкод на
проїжджій частині дороги, не було. Швидкість у автомобіля була 50-60 км/год. Коли
вони уже майже виїжджали з с.Пасічна, то ОСОБА_3 додала трохи в швидкості і
продовжила рух із ввімкненим дальнім світлом фар автомобіля. На тій ділянці
дороги зустрічних або попутніх транспортних засобів, не було. Як тільки вони
проїхали пішохідний перехід, де до головної дороги, по якій їхали, примикають
злів та справа другорядні дороги то він побачив, що на їхній смузі раптово
появився пішохід, який почав переходити дорогу справа наліво. Звідки цей
пішохід вийшов на проїжджу частину дороги, то він не бачив. Побачив він його на
віддалі приблизно 3 м. перед
автомобілем і зразу крикнув, щоб ОСОБА_3 гальмувала. Чи бачила ОСОБА_3. цього
пішохода, не знає. ОСОБА_3. почала гальмувати автомобіль. Йому здається, що
кермо автомобіля ОСОБА_3. не встигла вивернути, із-за малої віддалі до
пішохода. Тут же він почув удар у передню праву частину автомобіля. Від удару
пішохода викинуло на капот і він вдарився у переднє вітрове скло. В цей час
ОСОБА_3. гальмувала автомобіль і колеса „
йшли юзом". Проїхавши декілька метрів, пішохода скинуло з капота на
дорогу, на ліву сторону. Він впав приблизно на середину дороги. ОСОБА_3,
гальмуючи автомобіль, вивернула кермо праворуч. Автомобіль з"їхав з дороги
на праве узбіччя, а звідти в кювет, де вдарився передньою частиною до бетонної
основи містка, який покладено через кювет. Він вдарився головою у праву частину
вітрового переднього скла і коліном правої ноги, у нижню частину панелі. Від
удару отримав травму тім'яної ділянки голови у вигляді порізу, яку пізніше, на
приймальному покої Надвірнянської ЦРЛ, медичні працівники заробили розчином
зеленки. ОСОБА_3. теж отримала травми руки, коліна і її теж надавали .допомогу.
ОСОБА_7 тілесних ушкоджень майже не отримав, за винятком незначого порізу ноги.
Але ні він, ні ОСОБА_7, до медичних закладів з цього приводу, не звертались.

Він перший вийшов з автомобіля, через пасажирські дверки і побачив, що
передня частина автомобіля вперлась у бетонну основу містка. Автомобіль був
нахилений на

3

правий бік. Правий бік автомобіля знаходився у кюветі, а
лівий, на краю узбіччя. Вийшовши з автомобіля, зразу побіг на дорогу, щоб
подивитись, що з пішоходом. ОСОБА_3 і ОСОБА_7 залишились у автомобілі. Пішохід
лежав приблизно посередині проїжджої частини дороги, горілиць. Біля ,нього,
приблизно в ділянці спини, на асфальті, була пляма крові. Пішохід не рухався.
Він не може сказати чи дихав потерпілий і чи був живий, так як зразу з свого
мобільного телефону став телефонувати на швидку допомогу в м.Надвірна, але не
міг додзвонитись. В цей момент до місця пригоди почали приходити люди. ОСОБА_3.
та ОСОБА_7 теж уже вийшли з автомобіля. Коли приїхав автомобіль швидкої
допомоги, потерпілого не забрав, так як той був уже мертвий.

Коли працівники міліції з місця пригоди привезли їх до
Надвірнянського РВ УМВС, то ОСОБА_3. зразу по мобільному телефону,
зателефонувала своєму батькові і сказала, що" вбила людину". Що ще
вона говорила батькові і що він її відповідав, то він не чув. Тоді він сказав
ОСОБА_3, щоб вона нікому не телефонувала, так як усю відповідальність за ДТП, візьме на себе.
З його пропозицією ОСОБА_3 погодилась. Він попросив ОСОБА_7, щоб він теж дав показання,
коли його буде допитувати слідчий по факту ДТП, щоб говорив, що за кермом автомобіля, в момент ДТП, перебував він, а
не ОСОБА_3, з його
позицією ОСОБА_7 погодився. Після цього, уже 24.10.2005 року вони троє і дали покази з яких випливало, що він
керував автомобілем в момент ДТП.

24.10.2005
року приблизно о 16
год., до нього приїхала ОСОБА_3, віін сказав їй, що візьме на себе
відповідальність за дану пригоду тобто, що в момент ДТП керував
автомобілем, а не вона, але йому необхідні гарантії допомоги з її боку та її
батька. Він мав на увазі те, що батько ОСОБА_3 колишній працівник міліції і
зможе йому допомогти.

Після цього
ОСОБА_3 йому сказала, що батько погодився з його пропозицією і готовий
допомогти. Але пізніше він зрозумів що йому ніхто не збирається допомагати.

Тоді він вирішив розповісти слідчому усе як воно було
дійсно. Він пішов до ОСОБА_7

і сказав йому про
свої наміри. ОСОБА_7 теж сказав, що дасть правдиві покази, якщо він вирішив так
говорити. Після цього, він і ОСОБА_7 пішли до слідчого і розповіли про дану ДТП, як воно дійсно
було.

Початкові свої показання, які давав будучи допитаним як
свідок, не підтверджує. Він себе оговорив, так як намагався допомогти ОСОБА_3
На момент вчинення ДТП за
кермом автомобіля перебувала ОСОБА_3, а він сидів як пасажир поруч, на
передньому пасажирському сидінні. Наїзд автомобілем на пішохода, вчинила
ОСОБА_3.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудною ОСОБА_3 і
часткового визнання своєї вини підсудним ОСОБА_4, їхня вина в скоєному злочині
доведена повністю.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 22.10.2005 року його син
ОСОБА_6 поїхав в с.Пасічна до родичів та своїх друзів. 23.10.2005 року приблизно о
20-00 год. до нього
зателефонувала сестра дружини, яка повідомила, що якийсь автомобіль вчинив
наїзд на його сина і той від отриманих травм помер на місці пригоди. Після
цього повідомлення він і дружина на таксі, приїхали в .Пасічна, до місця
дорожньо-транспортної пригоди. Він побачив мертвого сина, який лежав приблизно
посередині проїжджої частини дороги. Також він побачив легковий автомобіль,
який вчинив наїзд. Цей автомобіль знаходився у кюветі і зупинився, вдарившись
передньою частиною в бетонну основу містка, який

4

прокладено через даний кювет. Водія і пасажирів, які
їхали у цьому автомобілі, на місці пригоди уже не було.

Свідок ОСОБА_7 показав, що 23.10.2005 року приблизно о 19-00
год. він зайшов в колибу та підсів за столик, де сиділи ОСОБА_4 та ОСОБА_3, і
замовив для себе 200 г.
горілки. До того часу він вже випивав горілку

ОСОБА_4 пив сік, а ОСОБА_3 „Ром-Колу". Вони посиділи
приблизно 5 хв. і
пішли з колиби, сіли у автомобіль ОСОБА_4 марки ВАЗ-2108 і поїхали до
м.Надвірна. Він був сильно п"яним та заснув на задньому сидінні. Хто
керував автомобілем сказати не може.

На досудовому слідстві змінював покази тричі, тому що
ОСОБА_4 спочатку казав йому говорити, що за кермом їхав він, пізніше, що за
кермом їхала ОСОБА_3 А накінець він показав, що спав і нічого не бачив.

Заяву ОСОБА_9 писав, бо його
боявся, але ніколи ОСОБА_9
не говорив, що за кермом сидів ОСОБА_4

.Свідок ОСОБА_10 показав, що 23.10.2005 року приблизно о
20-00 год. на вул.Софії
Галечко почув сильний удар. Прибігши на місце побачив, що на проїжджій частині
дороги, лежав мертвий ОСОБА_6. Біля нього, на дорозі, було багато крові. Далі,
в кюветі, нижче того місця, де лежав ОСОБА_6, за правим узбіччя, якщо дивитись в напрямку м.Надвірна,
знаходився легковий автомобіль марки ВАЗ-2108, сірого кольору. У автомобілі
було пошкоджено передню частину, розбито передне
вітрове скло. На той час

у автомобілі уже нікого не було. Біля автомобіля стояли
незнайомі двоє мужчин і одна жінка.

Він тільки
запам'ятав, що ця жінка говорила, -
"Що я наробила !
„. Він зрозумів, що даний автомобіль Вчинив наїзд на ОСОБА_6, але самого
моменту наїзду, не бачив. Двері в автомобілі можна було відкрити.

Свідок ОСОБА_11 показала, що 23.10.2005 року приблизно о
19-00 год. вона
почула біля магазину сильний жіночий крик, а тому побігла до магазину. Прибігши
до вказаного місця побачила, що на проїжджій частині дороги, нижче магазину,
посередині дороги, лежав ОСОБА_6,
обличчя якого було в крові. Також кров була на асфальті, біля голови ОСОБА_6 На той час він
був уже мертвий. ОСОБА_6 лежав посередині проїжджої частини дороги. Це вона
запам'ятала точно, так як ламала гілки з дерев і огорожувала місце пригоди, щоб
на ОСОБА_6 не
наїхав якись автомобіль. Далі, вона побачили, що у правому кюветі, за узбіччям,
в напрямку м.Надвірна знаходився автомобіль марки ВАЗ-2108 сірого кольору,
передня частина автомобіля „вепрлась" у бетонну опору містка, який прокладено
через кювет. У автомобілі було розбито переднє вітрове скло; фари, праве крило.
На той момент у автомобілі, на передньому сидінні, за кермом сиділа незнайома
їй дівчина. Вона була повернута ногами до дверей, які на той час були,
відчинені. Передні дверки
автомобіля з боку пасажира, теж були відчинені. У автомобілі більше нікого
не було. Ця дівчина, трималась за ногу і говорила, що вона побила її. Біля
автомобіля сиділи двоє назнайомих її хлопців. І ця дівчина, і два хлопці, були
п'яні. Це було видно 3 їхньої
поведінки. Дівчина, коли вийшла з автомобіля, стала виражатися нецензурними
словами; кричати і все таке інше. Вона зрозуміла, що даний автомобіль вчинив
наїзд на ОСОБА_6 Вона
запитала в ОСОБА_12 „ що
трапилось ?" - то він
відповів, що даний автомобіль вчинив наїзд на ОСОБА_6 і, що в момент наїзду за кермом автомобіля перебувала
дівчина. Це та сама дівчина, яку вона бачила у автомобілі. ОСОБА_12 також
сказав, Що він бачив цю дорожньо-транспортну пригоду від початку і до кінця,
так як в цей час стояв біля центральної дороги, де мала місце ця пригода.

5

Свідок ОСОБА_12 показав, що 23.10.2005 року приблизно о
19 год. 30 хв.
знаходився на майданчику, що поряд з вул.Софії. В цей ж час він побачив, що з
цього ж самого майданчика де вони стояли, декілька метрів нижче від них ( якщо дивитися в
напрямку м.Надвірна ), на
проїжджу частину дороги, вийшов ОСОБА_6 і почав переходити проїжджу частину
дороги перпендикулярно, справа наліво, декілька метрів нижче пішохідного
переходу. ОСОБА_6 був сам. В цей же самий час він побачив, що з боку с Зелена, в
напрямку м.Надвірна, на дуже великій швидкості, не менше 120 км/год. їхав
легковий автомобіль марки ВАЗ-2108 або ВАЗ-2109 сірого кольору із ввімкненим
світлом фар. Цей автомобіль їхав по зустрічній тобто, лівій смузі руху, якщо
дивитися в напрямку м.Надвірна. В цей момент по дорозі більше ніякий транспорт
не їхав. Далі йсе трапилось миттєво. Він почув сильний удар на проїжджій
частині дороги. Коли повернув голову в напрямку м.Надвірна то побачив в світлі
фар цього автомобіля, як ОСОБА_6 „підлетів" над передньою частиною
автомобіля і перелетівши, не торкаючись його, впав на ліву половину дороги.
Автомобіль повернув праворуч, переїхав узбіччя та з'їхав в кювет, де передньою
частиною вдарився в бетонну опору містика, і який прокладений через даний
кювет, де і зупинився. Він зрозумів, що даний автомобіль вчинив наїзд на ОСОБА_6. Він побіг до
потерпілого, щоб подивитись, чи той живий. Хтось з Іодносельчан витягнув з
автомобіля двох незнайомих йому хлопців. Він бачив, що через дверки, з боку водія, з
автомобіля вилазила незнайома дівчина. По її поведінці було видно, що вона
п'яна. Вона говорила всякі нісенітниці.

Також ще
запам'ятав, що автомобіль, який вчинив наїзд на ОСОБА_6, гальмував, але коли саме: чи до наїзду, чи після, то впевнено
сказати не може. На його думку, автомобіль гальмував ще до наїзду на ОСОБА_6 Через декілька
хвили, до місця пригоди приїхав автомобіль швидкої допомоги, але ОСОБА_6 не забирав, так
як той був мертвий. Також приїхали працівники міліції, які оглянули місце
дорожньо-транспортної пригоди; забрали до Надвірнянського РВ УМВС двох хлопців
і дівчину, які їхали в цьому легковому автомобілі.

Свідок ОСОБА_13 показав, що 23.10.2005 року, приблизно
о 19-30 год., він
бачив світліфари автомобіля ВАЗ 2108
сірого кольору, який рухався в напрямку м. Надвірна, як через капот цього
автомобіля „перелетів" ОСОБА_6 і впав на проїжджу частину дороги. Він
зрозумів, що даний автомобіль вчинив наїзд на ОСОБА_6. Він зразу побіг до ОСОБА_6,
який лежав уже на лівій смузі руху (
якщо дивитись в напрямку м.Надвірна ).
Його обличчя та голова були в крові. Також кров була на асфальті. На той
момент він так думає, ОСОБА_6 був уже мертвий. Пригадує, що до ОСОБА_6 також прибігли
два незнайомих йому хлопці, які їхали в цьому автомобілі. Також біля автомобіля
ходила незнайома йому дівчина і щось кричала. Вона теж їхала в даному
автомобілі.

Аналогічні покази суду дала свідок ОСОБА_14.

Свідок ОСОБА_5 показала, що у неї є власний автомобіль
марки ВАЗ-2109 реєстраційний номер НОМЕР_1, яким по дорученню
керує син ОСОБА_4.

23.10.2005 року вона з
сином прийшла додому з РВ УМВС Надвірнянського району. Вдома син сказав, що за
кермом автомобіля, в момент ДТП,
перебувала ОСОБА_3, яка в с.Пасічна вчинила наїзд на хлопця і той помер.
Також він сказав, що про дану пригоду, вона того ж вечора, повідомила своїх
батьків.

24.10.2005
року приблизно о 10-00
год. вона і син пішли до Надвірнянського РВ УМВС,

ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_3. розмовляли між собою про
дорожньо-транспортну пригоду. В ході цієї розмови вона чула як говорила
ОСОБА_3, що вона все таки скаже, що керувала автомобілем вона, а не ОСОБА_4

6

Того
ж дня до них прийшла ОСОБА_3. і знову повторила, що вона все таки піде і скаже слідчому, що в момент ДТП автомобілем
керувала вона. Також пам'ятає окремий епізод їхньої розмови, коли ОСОБА_3
говорила сину, що вона порадиться ще з батьком; можливо він чимось допоможе. З
їхньої розмови вона також зрозуміла, що син візьме на себе відповідальність за ДТП. В той час, вона
сину нічого не заперечувала.

Пізніше син
сказав, що він піде до слідчого і розповість правду, як воно було. Після їхньої
розмови син і пішов до міліції, щоб розповісти правду про дану пригоду.
Наскільки їй відомо, ОСОБА_7 теж погодився розповісти правду про ДТП.

Свідок ОСОБА_9 показав , що про
дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 23.10.2005 року в с.Пасічна він взнав наступного дня. Увечері цього
ж дня він зателефонував до дочки і вона підтвердила те, що дійсно ОСОБА_4, який
керував власним автомобілем, в с.Пасічна, вчинив наїзд на пішохода і той помер.
Вона і ОСОБА_7 їхали у автомобілі як пасажири. Приблизно через два дні дочка
зателефонувала і сказала, що ОСОБА_4 просить її взяти всю відповідальність за
дану ДТП на себе.
Він категорично заперечив це і заборонив брати вину на себе. Через декілька
днів приблизно о 22-00
год. йому знову зателефонувала дочка і сказала, що з ним хоче зустрітися ОСОБА_4
і поговорити. Через декілька хвилин вони зустрілись із ОСОБА_4. ОСОБА_4 почав
просити допомоги у вирішенні питання із слідчим, він відмовив.

ОСОБА_7 написав заяву в міліцію і
прокуратуру, що за кермом сидів ОСОБА_4

Аналогічні покази суду дав свідок ОСОБА_15.

Свідок ОСОБА_16 дала суду показання, що 23.10.2005 року приблизно о
19 годині ЗО хвилин
вона бачила як автомобіль ВАЗ 2108
сірого кольору їхав на великій швидкості. За кермом сиділа дівчина, хлопець
сидів на пасажирському місці. Дівчина вийшла з машини і говорила " що я
наробила" .

Крім цього, вина підсудних ОСОБА_3
та ОСОБА_4 у вчинених ними злочинах, доведена іншими матеріалами зібраними по
справі:

- протоколом огляду місця події від 23.10.2005 року та схемою
до нього, в яких зафіксовано на проїжджій частині дороги: розміри та елементи
дороги і прилягаючих до неї територій; дорожні знаки і розмітки; труп ОСОБА_6.; сліди
гальмування автомобіля ВАЗ-2108 р.н. НОМЕР_1; знаходження
самого автомобіля ВАЗ-2108 р.н. НОМЕР_1 після
вчинення ДТП, правий
бік автомобіля у кюветі, а лівий на краю узбіччя; передня частина автомобіля
„вперлась" в бетонну основу містка через кювет інші сліди, які мають відношення
до даної ДТП (а.с. 3-5)

· висновком
експерта за № 95 від 24.11.2005 року проведеної
по справі судово-медичної експертизи з якого вбачається, що у ОСОБА_6 встановлені такі
тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма з переломом основи черепа зліва,
крововиливом під м'якумозковуоболонку, повний травматичний вивих дозовні
великогомілкової кістки в правому колінному суглобі, а також садна: обличчя,
китиць, поперекової ділянки, лівого гомілкового суглобу. Смерть гр.ОСОБА_6
настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з переломом основи черепа,
крововиливом під м'яку мозкову оболонку та набряком головного мозку (а.с. 28-38)

· висновком
експерта за № 767 від 27.12.2005 року проведеної
по справі судово-медичної

експертизи, з якого вбачається, що у ОСОБА_3 мали
місце: забійна рана долонної поверхні
лівої китиці і лівого променево-зап'ясного суглобу, забійна рана правого
колінного суглобу, подряпини лівої вушної раковини і лівого соскоподібного
паростка, подряпини лівої щоки, синець лівого плеча, синець лівого стегна,
синець лівого колінного суглобу. Рани лівої китиці та правого колінного
суглобу, відносяться до середнього

7

ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що не є
небезпечними для життя і викликали тривалий розлад здоров'я. В оглядовій
частині вказаного висновку записано наступне: Діагноз: подряпини шкіри лівого
вуха, лівої щоки. Забій м'ятних тканин лівого плеча, правої половини грудної
клітки. Рвана рана лівої китиці. Забій м'ягких тканин лівого стегна і лівого
колінного суглобу. Забійна рана передньої поверхні правого колінного суглобу.
Розрив внутрішніх і зовнішніх зв'язок правого гомілково-ступенвого суглобу.

Характер,
локалізація встановлених тілесних ушкоджень вказують на те, що вони могли
утворитись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, коли гр.ОСОБА_3. перебувала
в салоні автомобіля з ударами тіла до виступаючих частин салону автомобіля ( передньої панелі
з виступаючими частинами до середини салону, у нижній частині, пласатикової
шахти „торпеди", в яку вмонтовано автомагнітолу; педалей зчеплення, гальм
та акселератора, керма або інших частин). (а.с. 49-51).

- висновком
експерта за № 117 від 30.01.2006 року проведеної
по справі автотехнічної

експертизи,
згідно якого: швидкість автомобіля ВАЗ-2108 р.н. НОМЕР_1, виходячи із

сліду
гальмування, становила не менше 71-73
км/год. Враховуючи той факт, що в кінці

гальмування
автомобіль вдарився в бетонну перешкоду, на що було також затрачена

енергія руху
автомобіля, можна зробити висновок, що швидкість автомобіля була значно

вища встановленої
розрахунками. Встановити більш точно швидкість автомобіля перед

ДТП не представляється можливим по причині відсутності
достовірної методики такого

дослідження.
(а.с. 63 - 64).

- протоколом
огляду автомобіля ВАЗ-2108 реєстраційний номер НОМЕР_1 з якого

вбачається,
що на момент огляду у автомобілі: що дверка
з боку водія відчиняється

вільно,
замок не пошкоджено; рульове колесо автомобіля з лівого боку загнуто в

напрямку
передньої панелі. Права передня дверка
автомобіля не зачинена; біля замка

дверок, із внутрішнього
боку, є сліди подряпин фарби та металу, які направлені до

механізму
замка; сам механізм замка в робочому стані, не пошкоджений; кріплення

дверок до кузову
автомобіля, не пошкоджено; при спробі зачинити передні

пасажирські
дверки, цього
зробити не можна, так як їх частина, що біля замка,

вдаряється
у другу частину замка, яка закріплена на кузові автомобіля (а.с. 133).

Дослідивши всі
зібрані докази по справі, суд вважає, що підсудна ОСОБА_3. дає неправдиві
покази, щоб уникнути кримінальної відповідальності. її покази спростовані в
судовому засіданні показами підсудного ОСОБА_4, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_16,
ОСОБА_11, ОСОБА_10, які бачили, що за кермом автомобіля сиділа ОСОБА_3 та
поясненнями в судовому засіданні судмедексперта Левицького Г.О., який пояснив,
що тілесні ушкодження які були в ОСОБА_3 при скоєнні ДТП, можуть бути
спричинені тільки особі, яка сидить на місці водія, а також судово-медичною
експертизою з якої вбачається, що локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 з
лівого боку тіла, а також ушкодження правого гомілково-ступневого суглобу ( нижня кінцівка ) та забій правої
половини грудної клітки; враховуючи те, що в момент удару автомобіля ВАЗ-2108
р.н. НОМЕР_1
передньою частиною до бетонної основи містка, який прокладено через кювет ( автомобіль
правим боком знаходився в кюветі в момент удару ), дає підстави стверджувати, що в момент ДТП за кермом
автомобіля ВАЗ-2108 р.н.
перебувала ОСОБА_3.

Згідно протоколу огляду автомобіля від 21.02.2006 року, праві дверки автомобіля
відкриті і відкриваються.

Суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19 і вважає їх неправдивими, тому що вони непослідовні, суперечать
показам, даними свідками, які були очевидцями події, а також дані свідки на
повідомлення в газеті

8

"Народна
Воля " спілкувалися по телефону
з захисником підсудної ОСОБА_3С., і конверти написані від імені ОСОБА_17,
ОСОБА_19 одним почерком. Показання свідка ОСОБА_7, які він в
процесі досудового слідства постійно змінював, не слід брати до уваги.
Протиречиві показання він давав з метою перешкодити встановленню істини у
справі та притягнути до кримінальної відповідальності винних осіб у вчиненні
злочину.

Таким чином вина підсудних у скоєнні злочину доведена
повністю. Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст.286 ч.2 КК України, оскільки
вона керуючи автомобілем, порушила правила безпеки руху , що спричинило
смерть ОСОБА_6. Дії
ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 287
КК України , так як
він допустив до керування транспортним засобом особу, яка перебувала в стані
алкогольного сп"яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне
ушкодження, від якого наступила смерть.

Призначаючи
покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи
винних, обставини справи, що пом"якшують та обтяжують відповідальність
підсудних.

Підсудна ОСОБА_3 вперше притягається
до кримінальної відповідальності характеризується позитивно,
на утриманні малолітня дитина, її молодий вік. Підсудний ОСОБА_4 розкаюється у
скоєному, характеризується позитивно, вперше притягається до кримінальної відповідальності,
молодий вік.

Обтяжуючою
покарання обставиною є вчинення злочину особами, які перебували в стані
алкогольного сп'яніння.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку про можливість виправлення підсудної ОСОБА_3 без відбування покарання
з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Цивільний позов підлягає до
задоволення частково. Матеріальна шкода підлягає до задоволення в розмірі 12457 грн., що
підтверджено товарними чеками за НОМЕР_2
від 24.10.2005 року, НОМЕР_3 від 24.10.2005 року, накладною НОМЕР_4 від 24.10.2005 року, довідкою
про оплату духового оркестру, довідкою про оплату пам"ятника.

Своїми злочинними діями підсудна
спричинила також моральну шкоду потерпілому, яка полягає в тому, що він втратив
сина, переніс сильний психологічний та психічний стрес, знаходиться в стані
пригнічення, депресії та дискомфорту. Моральна шкода підлягає до задоволення в
розмірі 13000 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.323,324 КПК
України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні
злочину передбаченого. ст.286 ч.2 КК України та призначити покарання п"ять років
позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три
роки. Застосовуючи ст.ст. 75,79
КК України звільнити її від відбування основного покарання з випробуванням
з іспитовим строком три роки. Згідно ст.76 КК України покласти на засуджену
такі обов"язки: •«є виїжджати за межі України, на постійне місце
проживання без дозволу органу виконавчо-кримінальної системи;

-повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- періодично
з"являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
ОСОБА_4 визнати винним
у вчиненні злочину передбаченого ст.287 КК України та
призначити покарання 1700
грн. штрафу без

9

позбавленням права обіймати посади, пов"язані з
відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Цивільний позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3
в користь ОСОБА_8 12457 грн.
матеріальної шкоди, 13000
грн моральної шкоди.

Запобіжній захід
засудженим залишити підписку про
невиїзд до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в Івано-Франківський апеляційний суд
протягом п"ятнадцяти діб через Надвірнянський районний суд.

Суддя підпис БезбородькоВ.А..

Вірно: Суддя Безбородько В.А.