АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/214/15 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Справа: №636/3936/13-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 122 КК
Іменем України
22 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
захисника - ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2014 року, у відповідності з яким
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Паркар Ечміадзінського району Вірменії, громадянин України, з вищою освітою, одружений, не працюючий, раніше не судимий,
засуджений за ч. 1 ст. 122 КК України 2 років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_8 від відбування покарання звільнено.
Цивільний позов ОСОБА_10 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 на відшкодування матеріальних збитків 910 грн. 44 коп., а на відшкодування моральної шкоди 40 000 грн.
ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 19 квітня 2009 року близько 23.50 годин, він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу кафе «Корал» в с. Малинівка Чугуївського району Харківської області під час конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 безпричинно наніс ОСОБА_10 один удар правою ногою в область голови, в результаті чого заподіяв потерпілому перелом верхньої щелепи та забій головного мозку, що відноситься, згідно висновку судово-медичної експертизи до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок змінити. В задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 в частині стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 40 000 гривень відмовити, посилаючись на відсутність доказів, що підтверджують зазначені вимоги потерпілого та мотивів задоволення позову в цій частині.
В своїх запереченнях на апеляцій скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що суд першої інстанції обґрунтовано та у відповідності до кримінального і процесуального закону та обставин кримінального провадження вирішив цивільний позов, а відповідно, вирок суду як в цілому, так і в частині стягнення моральної шкоди є законним та обґрунтованим.
Прокурор у кримінальному провадженні свою апеляційну скаргу до початку апеляційного розгляду відкликав.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, представника потерпілого та прокурора, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.
Обґрунтовуючи необхідність стягнення з ОСОБА_8 коштів на відшкодування моральної шкоди та визначаючи її розмір, суд у вироку зазначив.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Що стосуються відшкодування моральної шкоди, то колегія суддів відзначає, що відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
При цьому, для визначення цієї суми відшкодування достатньо зібраних по справі доказів вини обвинуваченого, обставин вчиненого ним злочину та оціненого судом першої інстанції байдужого ставлення обвинуваченого до наслідків своїх злочинних дій відносно потерпілого ОСОБА_12 .
Підстав для визнання зазначеного розміру моральної шкоди необґрунтовано завищеним колегія суддів не вбачає та вважає його достатнім і співрозмірним з характером правопорушення, глибиною фізичних і душевних страждань потерпілого і його станом здоров`я внаслідок злочину тривалого перебування на лікуванні.
Такими чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого правильності висновку суду не спростовують, а тому колегія суддів відмовляє у її задоволенні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 31 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: