Справа №1-9/2007р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(про звільнення від кримінальної відповідальності у
зв"язку із зміною обстановки)

21 червня 2007
року Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області

в складі: головуючого судді - Литвина М.М. при секретарі
- Олійник Л.Б. з участю прокурора - БілокіньР.М. адвоката- ОСОБА_7. розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубнах кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця Росії Брянської області, Комаричського району
с.Новолозовий, мешканця АДРЕСА_1, росіянина, громадянина України, освіта вища,
одруженого, працює заступником директора ТОВ «МКМ», не судимий

за ст. 286 ч.2
КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ :

16.07.1999 року jo 5 год. 15 хв. в світлу
пору доби ОСОБА_1, керуючи легковим автомобілем "Вольво-940"
державний номер НОМЕР_1, який належав ТОВ "Нафто-газ сервіс"
(с.Бабаї, Харкірківський р-н. Харківської обл.), рухався зі швидкістю близько
63 км/год, на горизонтальному участку дороги Київ-Харків в напрямку -м.Київ.
Проїжджаючи 184 км. вищевказаного шляху в с.Вили Лубенського району,
Полтавської області, водій автомобіля "Вольво" ОСОБА_1, який
перебував в стані стомлення, допустив сон за кермом автомобіля та виїхав на
смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем
"Сітроен" державний номер НОМЕР_2, який рухався в зустрічному
напрямку під керуванням водія ОСОБА_2, котрий перевозив в салоні автомобіля
пасажирів- ОСОБА_3, ОСОБА_4, неповнолітню ОСОБА_5ІНФОРМАЦІЯ_2неповнолітню
ОСОБА_6- ІНФОРМАЦІЯ_3

В результаті
даного зіткнення, водій автомобіля "Сітроен" д/н НОМЕР_2,
ОСОБА_7отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного розриву селезінки,
забитої рани лівого передпліччя, що згідно висновку судово-медичної експертизи
№650 від 18.08.1999 року відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, які являються небезпечними для життя в момент
заподіяння. Пасажир автомобіля "Сітроен" ОСОБА_5отримала тілесні
ушкодження у вигляді перелому п"яточної кістки правої ступні, та перелому
великогомілкової кістки в нижній третині гомілково-ступеневого суглобу, що
згідно виснову судово-медичної експертизи №659 від 18.08.1999 року відносяться
до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад
здоров"я, пасажир автотомобіля "Сітроен" ОСОБА_6отримала тілесні
ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді вдавленого
перелому лобної кістки, забою головного мозку важкого ступеню, відкритий
перелом нижньої щелепи справа на рівні другого зуба та перелом суглобового
відростка зліва, травматична екстракція альвеолярного відростка і зубів
верхньої щелепи, перелом кісток носа, численні забійні рани м"яких тканин
обличчя, крововиливи в обох навколоочних ділянках, осаднення шкіри лобної
ділянки голови, відкритий подвійний перелом лівого стегна зі зміщенням уламків,
забійна рана лівого стегна, осаднення шкіри тильної поверхні правої кисті, що згідно висновку комісійної
судово-медичної експертизи № 42 від 12.04.2004 року відносяться до тяжких
тілесних ушкоджень, які являються небезпечними для життя в момент їх
заподіяння. Крім цього на обличчі ОСОБА_6, мають місце патологічні зміни у
вигляді післятравматичних шкірних келоїдних рубців з локалізацією: в лобній
ділянці голови, в ділянці перенісся з переходом на ділянку правої брови, на
лівій щоці, на крилі носа справа, на верхній губі справа, в ділянці підборіддя
з переходом в підщелепну ділянку, а також має місце деформація зовнішнього носа
в кістковому відділі, що з медичної точки зору розцінюється як косметичний
дефект, який неможливо усунути консервативними меюдами, тобто дані косметичні
дефекти відносяться до непоправних ушкоджень обличчя і по критерію знівечення
обличчя згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 42 від 12.04.2004 року вони відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно висновку
додаткової комісійної автотехнічної експертизи № 9-124 від 28.04.2005 року, в
даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля "Вольво" д/н НОМЕР_1
ОСОБА_1вбачаються невідповідності п.п.11.3,10.1 Правил дорожнього руху України,
що означає:

п.11.3 Правил
дорожнього руху України - на дорогах із двосторонній рухом, які мають по одній
смузі руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої
розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху
можливий лише для обгону та об"їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля
лівого краю проїжджої частини в населенних пунктах у дозволених випадках, при
цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

п.10.1 Правил дорожчого руху України - перед початком руху, перестроюванням
та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде
безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення водієм
автомобіля "Вольво"
ОСОБА_1 вимог п.п.11.3, 10.1 Правил дожнього руху України знаходяться в
причинному зв"язку із наступившими наслідками даної пригоди.

В умовах даної
пригоди водій автомобіля "Вольво"
ОСОБА_1 мав технічну можливість
уникнути зіткнення, шляхом виконання вимог п.п. 11.3,10.1 Правил дорожнього
України, для чого в нього не було ніяких перешкод технічного характеру.

Крім цього,
згідно висновку повторної комісійної експертизи №7512 від 16.09.2005 року в
даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля "Вольво" д/н НОМЕР_1
ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.п.1.2,2.9, 12.1, 12.4 Правил дорожнього
руху України, що означає:

п. 1.2 Правил
дорожнього руху України - в Україні встановлено правосторонній рух автомобіля;

п.2.9 Правил дорожнього руху України-водієві забороняється керувати
транспортним засобом у стані стомлення.

п. 12.1 Правил
дорожнього руху України - під час вибору в установлених межах безпечної
швидкості повинен враховувати дорожню обстановку, а також: особливості вантажу,
що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п 12.4 Правил дорожнього руху України - в населенних пунктах рух
транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.

Порушення водієм автомобіля "Вольво"
ОСОБА_1 вимог п.п. 1.2,12.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в
причинному зв"язку із наступившими наслідками даної пригоди.

ОСОБА_1
органами досудового слідства обвинувачується за ст.286 ч.2 КК України.

Адвокат підсудного
ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності на підставі ст.7 КПК України внаслідок зміни обстановки.

Прокурор
вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності внаслідок
зміни обстановки, а справу провадженням закрити.

В
судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник прохають звільнити ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності.

Потерпілі
ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6. в своїх заявах також прохають звільнити ОСОБА_1
від кримінальної відповідальності, вказуючи, що матеріальну та моральну шкоду
підсудний ОСОБА_1 їм відшкодував, претензій до нього вони не мають.

Згідно
ст.7 КПК України суд вправі звільнити підсудного від кримінальної
відповідальності, коли буде визнано, що на час розгляду справи в суді внаслідок
зміни обстановки вчинене особою діяння втратило суспільну небезпечність або ця
особа перестала бути суспільно небезпечною.

Скоєне
ОСОБА_1 діяння вчинене ним з необережності і згідно ст. 7-1 КК України (в
редакції 1960 року) не являється тяжким і у відповідності зі ст.50 ч. 1 КК
України ( в редакції 1960 року) діяння, інкриміноване ОСОБА_1, на даний час
втратило характер суспільно небезпечного.

Згідно
ст. 16 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень КК України в редакції 2001
року у разі звільнення від кримінальної відповідальності та покарання осіб, які
вчинили злочин до набрання чинності цим Кодексом, внаслідок зміни суспільної
обстановки і втрати суспільної небезпечності діяння, або особою, яка його
вчинила, слід керуватися частиною першою або частиною другою ст.50 КК України
1960 року.

Встановлено,
що ОСОБА_1 скоїв злочин з необережності і згідно ст. 7-1 КК України (в редакції
1960 року) не являється тяжким та у відповідності зі ст.50 ч.1 КК України ( в
редакції 1960 року) діяння, інкриміноване ОСОБА_1, на даний час втратило
характер суспільно небезпечного.

ОСОБА_1
перестав бути суспільно небезпечним і не заперечує проти закриття кримінальної
справи у зв»язку із зміною обстановки, потерпілі також не заперечують відносно
цього.

При
вказаних обставинах суд вважає за можливе звільнити від кримінальної
відповідальності ОСОБА_1

Заслухавши
думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що дана
кримінальна справа підлягає закриттю взв»язку із зміною обстановки

Керуючись
ст. 7,282 КПК України, на підставі ст.ст. 7-1, 50 ч. 1 (в редакції 1960 року)
44,48, КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності по ст.286 4.2 КК України, кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1 за ст.286 ч.2 КК України закрити у зв"язку
із зміною обстановки.

Міру запобіжного
заходу стосовно ОСОБА_1 підписку про невиїзд - скасувати.

Постанова
може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 7 діб з
моменту її проголошення.