справа № 208/2623/15-к
№ провадження 1-кп/208/302/15
ВИРОК
Іменем України
06 травня 2015 р. м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2011 року народження, який мешкає та зареєстрований АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по ст. 187 ч.1 КК України, -
в с т а н о в и в:
22.02.2015 року, в період часу близько з 20.00 год. до 22.00 год., ОСОБА_4 , знаходився в кафе-барі «Бочка», розташованому в будинку 11/39 по вул. Мира в м. Дніпродзержинську, де розпивав спиртні напої разом із малознайомим ОСОБА_7 . Після розпивання спиртних напоїв, близько 22.45 год. ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 провести його за місцем мешкання. Прослідуючи до магазину «Нива», який розташований по вул. Мира в м. Дніпродзержинську ОСОБА_7 попрощавшись із ОСОБА_4 став прямувати за місцем свого мешкання. Коли ОСОБА_7 відійшов на незначну відстань, у ОСОБА_4 , який достовірно знав про те, що у останнього маються грошові кошти, мобільні телефони та золоті прикраси, виник умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 . З зазначеною метою, із корисних мотивів, ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, розвернувся та почав слідувати за ОСОБА_7 . Наздогнавши ОСОБА_7 , близько 22.00 год., біля будинку 21 по вул. Мира в м. Дніпродзержинську, який рухався за місцем свого мешкання, приблизившись з-за спини до останнього, з метою відкритого заволодіння його майном, умисно, несподівано для ОСОБА_7 , напав на останнього, наносячи йому удар правою ногою в спину. Від нанесеного удару, ОСОБА_7 впав обличчям вниз на землю. Після отриманого удару ОСОБА_7 намагався піднятись, але ОСОБА_4 бажаючи довести свій злочинний корисливий намір до кінця, умисно наніс удар правою ногою в ділянку спини ОСОБА_7 , та нахилившись до останнього, який лежав на землі обличчям вниз, ухопивши за його одяг перевернув на спину. Переслідуючи зазначену мету, ОСОБА_4 , сидячи зверху на ОСОБА_7 , продовжив фізичне насильство до останнього, та умисно став наносити чисельні удари кулаками обох рук по обличчю ОСОБА_7 , а коли піднявся, став умисно наносити ногами удари по тулубу потерпілого. В результаті насильства до ОСОБА_7 , яке є небезпечним для його життя чи здоров`я в момент заподіяння, потерпілий втратив свідомість, а ОСОБА_4 , бажаючи довести свій корисливо-насильницький злочинний умисел до кінця, виявивши у ОСОБА_7 майно, незаконно заволодів ним, а саме:
- мобільним телефоном «Nokia 515.2 RM-952», вартістю 2800 грн., в якому знаходилась карта пам`яті вартістю 100 грн., та карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн., чохлом, який знаходився на мобільному телефоні, вартістю 100 грн.
- мобільним телефоном «Nokia C2-01 RM- 721», вартістю 1600 грн., в якому знаходилась карта пам`яті вартістю 100 грн., та карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн.
- грошовими коштами, загальною сумою 1000 грн.
- золотими прикрасами вінчальним кільцем, вагою 2 гр., вартістю 2200 грн., ланцюжком, вагою 6 гр., вартістю 9810 грн., з хрестиком, вагою 2 гр., вартістю 2440 грн.
- пластиковою картою «ПриватБанк», що не представляє матеріальну цінність для потерпілого.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку експерта спричинено закриту черепно-мозкову травму, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку з синцями та саднами на голові, які відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менш 21 дня.
У судовому засіданні прокурором запропоновано розгляд справи відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, шляхом допиту обвинуваченого, потерпілого, дослідження характеризуючих даних та вирішення долі речових доказів. Захисник підтримав позицію адвоката. Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів щодо його винуватості, так як свою вину у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення, обставини його скоєння, визнає у повному обсязі. Ці обставини він розуміє вірно, це його добровільна та достеменна позиція. Розуміє, що буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Суду пояснив, що ввечері 22.02.2015 року знаходився в кафе «Бочка», що розташований по вулиці Медичній у м. Дніпродзержинська, де розпивав спиртні напої. Поряд з ним за сусіднім столом знаходилась компанія, в якій був присутній візуально знайомий йому потерпілий ОСОБА_8 . В період перебування в барі, він підсаджувався за столик до ОСОБА_8 , вживав спиртні напої. Кушнір знаходився у стані сильного алкогольного сп`яніння і приблизно о 23 годині хтось запропонував йому довести того додому, так як вони мешкали неподалік. Він вийшовши з кафе трохи провів ОСОБА_8 , який далі вирішив йти сам. В цей час він вирішив відібрати у Кушнір гроші, телефон та золоті прикраси, які бачив у кафе. Наздогнавши потерпілого він вдарив його ногою в спину, а коли він впав, перевернув його та наніс декілька ударів кулаком в обличчя. Далі він забрав в ОСОБА_8 два мобільних телефони, золотий ланцюжок з хрестиком, гроші у сумі приблизно 1 000 гривень, банківську пластикову картку, кільце. Він питав у потерпілого код картки але той сказав щось не зрозуміле. Коли він відходив ОСОБА_8 підвівся та отряхувався. Банківську картку він викинув тому що використати не зміг, не знав коду. Золоті прикраси продав. Гроші частково використав на власні потреби. Телефони сховав за місцем роботи, в кучі піску, де вони і були вилучені працівниками міліції за його вказівкою.
Свою вину визнає повністю, щиро кається у скоєному. Запевнює, що такого більш ніколи не відбудеться. Просить не позбавляти його волі, дати можливість виправитись на свободі, працюючи, утримуючи свою родину.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що 22.02.2015 року знаходився в кафе «Бочка», що розташований по вулиці Медичній у м. Дніпродзержинська. Разом з товаришами розпивали спиртні напої, святкуючи «прощенное воскресение» До них за стіл підсаджувались інші відвідувачі кафе, у тому числі і малознайомий йому обвинувачений ОСОБА_9 . У якийсь час він вирішив піти додому. Пропонували провести його додому, але він відмовився, так як мешкає неподалік. Проходячи по вулиці Мира, відчув удар у спину, від якого впав. Його перевернули на спину та нанесли декілька ударів у обличчя. Він закрився руками і не бачив, хто саме його бив. Наскільки пам`ятає, свідомість він не втрачав. Хтось схилившись до нього питав про пін-код банківської картки, на що він звернув руками дві «дулі» Коли він підвівся то виявив відсутність двох телефонів, ланцюжка з хрестиком, кільця, грошей в гаманці та банківської картки.
На теперішній час йому повернуті телефони, відшкодована шкода від злочину. Він не має до обвинуваченого жодних претензій. Настійно просить суд виявити можливість не позбавляти обвинуваченого волі, дати йому можливість виправитись на волі, разом з родиною.
Враховуючи порядок та обсяг дослідження доказів, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає, що винність обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ст. 187 ч.1 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров`я та життя особи, яка зазнала нападу (розбій)
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданої злочином шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, наслідки що настали, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, позитивно характеризується за місцем мешкання, одружений, має на утриманні малолітню дитину, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, принцип індивідуалізації покарання, і вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням строку випробування.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні пред`явленного обвинувачення за ст. 187 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін строком на 3 роки.
Згідно ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого протягом випробувального строку:
- не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази по справі два мобільних телефони, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити у останнього, гроші в сумі 1 801 гривня, брюки ОСОБА_4 , повернути обвинуваченому.
Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироку законної чинності, змінити з тримання під-вартою на особисте зобов`язання, звільнивши засудженого з під-варти в залі суду.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1