Справа № 1-202/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2010 року Нетішинський міський суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Стасюка P.M.,

при секретарі Федорчук Л.О.,

за участю прокурора Косіка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Нетішин кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2010 року, о 13-30 год. ОСОБА_1 знаходячись в квартирі №126, що по вул. Михайлова 14 в м. Нетішин, з неприязних відносин, які виникли незадовго до цього в ході суперечки зі своєю матірю ОСОБА_2 з приводу розміну їхнього житла, маючи за мету заподіяти тілесні ушкодження, умисно наніс потерпілій ОСОБА_3 два удари ногою по тулубу, від яких остання впала на підлогу та отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому правої променевої кістки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №882 від 18.10.2010 року виникли від травмуючої дії тупого предмета та відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоровя.

Підсудний вину у вчиненому визнав повністю, щиро кається і показав, що 01.08.2010 року вранці до нього приїхала сестра Ольга з Рівного. В той час в кватирі перебувала його матір. Між ними відбулася розмова з приводу розміну двохкімнатної квартири в якій проживали він, дружина ОСОБА_2 та матір. Під час розмови ОСОБА_1 сильно обурився з приводу того, що його сестра хотіла половину квартиру, а йому залишалася третя частина. Згодом він вийшов з квартири та пішов на вулицю, щоб заспокоїтися. В подальшому повернувся назад до квартири, але сестри та матері на той час не було.

Перебуваючи в своїй кімнаті він слухав музику. Через деякий час в квартиру повернулася матір ОСОБА_2 та зайшла до нього в кімнату. В ході сварки він будучи в агресивному стані відпихнув матір ногою в тулуб. Від його удару матір впала на підлогу. Згодом він витягнув її за руки в зал та протягнув по коридору. Лежачи на підлозі, матір встала та почала триматися за праву руку. Він повернувся назад в свою кімнату i відразу за ним увійшла його матір. Між ними знову розпочалася сварка i він будучи дуже обуреним знову відпихнув її ногою по тулубу, від чого та впала на підлогу. Коли матір піднялася, відразу трималася за праву руку i сказала, що він переламав їй руку. Tiєю ж самою рукою матір вдарила його долонею руки по обличчю. В подальшому вона сама пішла на приймальне відділення ДЗ СМСЧ №4 з приводу травми руки. На даний час з матірю примирився i більше сварок у них не виникає.

Потерпіла ОСОБА_2 підтримав свої покази, які вона дала на досудовому слідстві щодо обставин скоєння злочину ОСОБА_1 Просила його не карати, так як вони помирились.

Визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд вважає вину підсудного ОСОБА_1 доведеною, і кваліфікує його дії за ч.1 ст.122 КК України, як умисне нанесення потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, відповідно до ст.12 КК України, а саме: те, що скоєні злочини є середньої тяжкості, особу підсудного, а саме: те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та я психіатра не перебуває.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину, думку потерпілого, який просить не карати підсудного.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання підсудному, судом не встановлено.

Беручи до уваги, помякшуючі покарання обставини, позитивну характеристику підсудного, думку потерпілого який претензій до підсудного немає, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а тому слід застосувати ст. 69 ч.1 КК України і призначити більш мяке покарання ніж передбачено санкцією ст. 122 ч.1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

Запобіжний захід залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Хмельницької області протягом 15 діб з дня його проголошення через Нетішинський міський суд, а засудженому в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя Стасюк Р.М.