Справа №: 272/459/15-к
Провадження № 1-кп/272/35/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 року
Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :
головуючого -судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Подорожнє Хмільницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого, востаннє 21.10.2014 року Андрушівським районним судом до штрафу в сумі 850 гривень
за ст.185 ч.2 КК України,-
ВСТАНОВИВ :
Досудовим розслідуванням встановлено що 13.04.2015 близько 23 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , з метою пошуку роботи, зайшов до свого знайомого ОСОБА_5 , який проживає в будинку АДРЕСА_1 . Перебуваючи на території домогосподарства потерпілого, ОСОБА_4 помітив біля приміщення кухні дві двадцяти літрові пластмасові каністри білого та червоного кольорів з вмістом дизельного палива. Побачивши їх, у ОСОБА_4 раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме: двох двадцятилітрових каністр з вмістом дизельного палива, вартістю 800 грн., що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 підійшов до приміщення літньої кухні та діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, направленими на протиправне заволодіння чужим майном, таємно повторно викрав дві двадцятилітрові каністри з вмістом дизельного пального в загальному об`ємі 40 літрів, та з місця вчинення злочину зник. В результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_5 заподіяно збитку на суму 800 гривень.
Умисні дії ОСОБА_4 що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, належного ОСОБА_5 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
24 квітня 2015 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення , згідно якої обвинувачений по справі ОСОБА_4 повністю визнає свою вину. Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік із виконанням обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи чи навчання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що він підтримує укладену угоду про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згоден, угода є добровільною, він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ст. 473, 474 ч.5 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України та підтримує дану угоду, яка укладена ним добровільно. Матеріальна шкода йому дійсно відшкодована.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Вислухавши думку прокурора, який не заперечував затвердженню угоди про примирення, вивчивши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ст. 471 КПК України, злочин, що вчинив ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, покарання яке пропонується в угоді - є покаранням в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України. Тому, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
Речові докази необхідно повернути потерпілому як власнику. Процесуальні витрати в справі відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді двох років позбавлення волі .
Згідно ст. 75, 76 звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, зобов`завши його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази : дві пластмасові 20-ти літрові каністри, що зберігаються в кімнаті речових доказів Андрушівського РВ УМВС України в Житомирській області, повернути потерпілому.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя: ОСОБА_1