Справа № 627/277/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.06.2015 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

з участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ кримінальне провадження за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каплунівка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, проживаючого за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, раніше не засудженого, у скоєнні злочину, передбаченого - ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 проживаючи в багатоквартирному житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , має вільний доступ до підвального приміщення вказаного будинку в якому зберігаються речі домашнього вжитку мешканців будинку. На початку грудня 2014 року (більш точні час та дата не встановлені) під час перебування у зазначеному підвальному приміщенні у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме металевої вентиляційної системи, з метою його подальшого збуту на пункті металоприйому.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 , 30 грудня 2014 року, близько 10-00 год., діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, власними ключами відчинив підвальне приміщення 3 під`їзду будинку, що належить «Краснокутському виробничому управлінню житлово-комунального господарства», яке розташоване по АДРЕСА_2 , та безперешкодно проник до нього. Перебуваючи в підвальному приміщенні, останній скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що жителі даного будинку були відсутні, за допомоги ключів та плоскогубців демонтував та таємно, викрав частину вентиляційної труби діаметром 200 мм, довжиною 6 м. вартістю з урахуванням зносу 45 грн. за 1 м., а всього згідно висновку товарознавчої експертизи № 7 від 16.01.2015 року на загальну суму 270 грн. Після скоєння крадіжки ОСОБА_4 з місця пригоди з викраденим майном зник, обернувши його у свою користь, і розпорядився ним за своїм розсудом, чим завдав «Краснокутському виробничому управлінню житлово-комунального господарства» матеріальної шкоди на суму 270 грн.

Такі дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

27 лютого 2015 року в даному кримінальному провадженні між підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України.

Відповідно до даної угоди потерпілий та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме 200 годин громадських робіт .

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому та потерпілій.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468,469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.

Суд шляхом проведення опитування обвинуваченого та потерпілої переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди примирення, думку обвинуваченого та потерпілої, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено злочин невеликої тяжкості, а саме: таємне викрадення чужого майна, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у вигляді громадських робіт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 27 лютого 2015 року про примирення між Краснокутським виробничим управлінням житлово комунального господарства в особі представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 00000032 ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27.02.2015 року покарання у вигляді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Контроль за виконанням вироку покласти на Краснокутський МРВ КВІ УДПтСУ в Харківській області.

Речові докази за провадженням залишити у володінні підприємства, згідно наданої розписки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1