ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

іменем україни

6 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6

суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8

ознайомившись з касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 18 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, неодноразово судимого, останній раз - 15.11.2011 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст.ст. 70, 71 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 15.10.2014 умовно-достроково на 9 місяців 30 днів, уродженця села Новокостянтинівка Приазовського району Запорізької області, мешканця АДРЕСА_1

- за ч. 3 ст. 186 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- на підставі ст. 71 КК України остаточно за сукупністю вироків на 6 років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_1 05.12.2014 о 20:00 в стані алкогольного сп'яніння проник до квартири АДРЕСА_2 та повторно відкрито викрав у ОСОБА_2 150 грн та жіночу сумку за 288 грн.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на невинуватість, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати вказані судові рішення та, за змістом скарги, призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповнота судового розгляду, на що посилається засуджений у касаційній скарзі, самі по собі можуть бути підставою для зміни чи скасування вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України, апеляційним судом.

Отже, в касаційній скарзі засудженого відсутні посилання на підстави для зміни чи скасування судових рішень судом касаційної інстанції, передбачені ч. 1 ст. 438 КПК України.

Твердження засудженого про його невинуватість у відкритому викрадені чужого майна, вчиненого повторно та поєднаному з проникненням у житло є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Такі висновки, як вбачається з оскаржених рішень, відповідають показанням потерпілої ОСОБА_2 про те, як ввечері 05.12.2014 вона почула, що відкриваються двері квартири та побачила в коридорі ОСОБА_1, що тримав в руках джинси, які кинув та втік, а в подальшому вона виявила відсутність її сумочки та знайшла засудженого надворі, і він показав їй, де знаходиться сумка; показанням свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про викрадення 05.12.2014 речей з їх квартири; показанням свідка ОСОБА_5 про те, як засуджений в стані алкогольного сп'яніння 05.12.2014 зайшов до його квартири № 2 та питав, як потрапити до сусідів, а він вивів його на вулицю; даним протоколів огляду місця події від 05.12.2014 про вилучення з квартири № 1 пакета з одежею та іншими речами, а біля будинку № 17 жіночої сумки та ключів; висновком товарознавчої експертизи від 22.12.2014 про вартість сумки.

Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх в сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні вказаного кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії.

Доводи засудженого про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону (не проведення деяких слідчих дій, не ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, поверхневий допит потерпілої та свідків, необґрунтовані відмови в задоволенні клопотань тощо) перевірялися апеляційним судом та були обґрунтовано відкинуті як такі, що не знайшли свого підтвердження.

Покарання засудженому призначено з урахуванням загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, та є справедливим.

Апеляційний суд, у відповідності до вимог ст. 419 КПК України вмотивувавши свої висновки, обґрунтовано залишив без зміни вирок суду першої інстанції, а доводи засудженого в касаційній скарзі на спростування вищезазначених висновків не достатні та непереконливі.

Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.

Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 18 березня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11 червня 2015 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8