Справа № 361/869/15-к
Провадження № 1-кп/361/93/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
19 лютого 2015 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , одруженого, дітей не маючого, тимчасово офіційно не працюючого, інвалідності не маючого, із середньою освітою, міра запобіжного заходу на даний час не обиралась, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185ч.1 КК України,-
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку) за таких обставин.
Судом визнано доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 19 листопада 2013 року, приблизно о 08-й годині, прийшов до будинку своєї знайомої ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_2 , в якому виявив останню із співмешканцем ОСОБА_8 , які спали. Перебуваючи в кімнаті вказаного будинку, ОСОБА_4 побачив гроші в сумі 800 гривень, що знаходилися на підлозі біля дивану у кімнаті та 1000 гривень на дивані, після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення цих грошей.
Переслідуючи корисливий мотив, розуміючи та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також негативні наслідки своїх протиправних дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, впевнившись в тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сплять, створивши тим самим всі необхідні та сприятливі умови для реалізації свого злочинного умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, підняв з підлоги та дивану 1800 гривень, поклавши їх до правої кишені куртки в яку був одягнутий, після чого покинув будинок.
В послідуючому використав викрадені гроші на власний розсуд, завдавши ОСОБА_7 майнової шкоди в розмірі 1800 гривень.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в скоєному розкаявся, визнав повністю свою вину та пояснив, що він 19 листопада 2013 року прийшовши в будинок до знайомої ОСОБА_7 , яка в той час спала в кімнаті, таємно, без дозволу потерпілої забрав 1800 гривень, що лежали на дивані. Після цього, залишив будинок а кошти використав на власні потреби. Потерпіла до нього пред`явила претензії. На сьогоднішній день потерпіла до нього немає претензій він їй повернув викрадені кошти.
За себе повідомив, що позавчора одружився. На даний час офіційно не працює, але працездатний і постійно працює на будівництві по договору, має грошові доходи та спроможний сплатити штраф, коли суд призначить таке покарання. В минулому до кримінальної відповідальності не притягався, приводів в міліцію не мав. Просить суворо не карати, більше злочинів вчиняти ніколи не буде.
Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Суд, відповідно до вимог ст.349 КПК України, переконавшись, що фактичні обставини справи учасниками судового провадження не оспорюються та з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та прокурором зміст цих обставин і за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а також тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився лише допитом обвинуваченого та вивченням таких матеріалів справи, що характеризують його особу.
Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому злочині.
Суд, аналізуючи зібрані та надані матеріали кримінального провадження приходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку) і такі його дії правильно кваліфіковано за ст.185ч.1 КК України, тому він повинен нести відповідальність за вказаною статтею.
Обираючи покарання ОСОБА_4 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185ч.1 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винного, який по місцю проживання до скоєного характеризувався позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебував.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено п.1,2 ч.1 ст. 66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_4 судом не встановлено.
Враховуючи вказані обставини, ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_4 до покарання відповідно до санкції ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до вимог ч.2ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наведені обставини, матеріали справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, що він працює неофіційно, отримує грошові доходи, позитивно характеризується за місцем проживання, кається у вчиненому, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, як особа він не є небезпечним для суспільства, значних наслідків від скоєного не наступило, тому суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе при призначенні покарання відповідно до ч.1ст.185 КК України у виді штрафу.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувалися, в обрані вказаній особі до набрання вироком законної сили запобіжного заходу передбаченого ст.176 КПК України, суд на даний час підстав не вбачає.
Цивільний позов по справі не заявлявся, речових доказів та процесуальних витрат немає.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.185ч.1 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020(одна тисяча двадцять) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 в тому числі запобіжний захід в порядку, передбаченому ст.ст.131,176 КПК України не застосовувати.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.
Суддя /підпис/ ОСОБА_10