Справа
№ 1-573/2006р., № 1-85/2007р.
ВИРОК

Іменем України

24 січня 2007 року Крюківський райсуд М.Кременчука,
Полтавської області, в складі:
головуючого - судді - Хіневич В.І., при секретарі - Бучинській І.М., з
участю прокурора - Шляхова М.Ю., з участю
захисника-ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці
кримінальну справу за звинуваченням

-
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Кременчука, українець, громадянина України,
освіта середня, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює
охоронником охоронної фірми « Співдружність»,проживаючого: АДРЕСА_1, в силу
ст..89 КК України раніше не судимого: -у скоєні злочину, передбаченому ст. 164
ч.І КК України , -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства ОСОБА_2. обвинувачується в тому, що згідно
рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.10.1992 року
зобов'язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4
,ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/ 4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше
20 грн. з 13.10.1990 року .Однак ОСОБА_2. злісно ухилявся від сплати аліментів
, неодноразово в зв'язку з цим викликався і попереджався відділом ДВС у
Крюківському районі в м. Кременчуці про кримінальну відповідальність за
ухилення від сплати аліментів .Не дивлячись на це, ОСОБА_2. в добровільному
порядку матеріальну допомогу на утримання доньці не надавав, чим допустив
заборгованість по сплаті аліментів і станом на 01.10.2006 року в сумі 16 642
грн.57 коп.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_2. свою вину визнав частково і пояснив
суду, що дійсно скоїв злочин, як вказано в обвинувальному висновку, однак не
згоден з вказаною сумою заборгованості по аліментам. Вказав, що частково
сплачував аліменти потерпілій ОСОБА_5 шляхом передавання особисто в руки грошових
коштів щомісячно по 60 -70 грн., про що потерпіла складала відповідні розписки.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 показала, що дійсно підсудний
передавав їй гроші в рахунок аліментів щомісячно в період з 2001 року по 2004
рік включно, про що вона власноручно надавала підсудному відповідні розписки,
які вона визнає і підтверджує. Будь -яких матеріальних претензій до підсудного
щодо несплати аліментів до 2004 року включно не має а тільки за період з 2004
року до теперішнього часу.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що
виконавче провадження боржника ОСОБА_2 отримала вона отримала в вересні 2006
року , в якому були всі необхідні документи для направлення матеріалів в ОСВ
для порушення кримінальної справи. Підсудний ОСОБА_2. до відділу ДВС не
з'являвся і будь-яких розписок про надання матеріальної допомоги потерпілій не
представляв не повідомляв про працевлаштування. .Заборгованість по аліментам
рахувалася по середньомісячній

заробітній платі по
місту. Враховуючи надані
докази необхідно перерахувати заборгованість.

Розрахунком заборгованості наданим відділом ДВС у Крюківському районі в м.
Кременчуці встановлено, що заборгованість підсудного з травня 2004 року по
вересень 2006 року включно, тобто на час пред'явлення обвинувачення складає 6
647 грн.36 коп.

Крім визнання підсудним своєї вини у скоєнні встановленого судом злочину,
його вина в повному об'ємі підтверджується всебічно, повно і об'єктивно
дослідженими перевіреними та співставленими слідуючими доказами , а саме постановою
суду (а.с. 8), копією виконавчого листа ( а.с.9), розрахунками заборгованосте
а.с.11-12), попередженнями ( а.с. 14-17), копією свідоцтва про
народження(а.с.42) та іншими зібраними в ході попереднього розслідування
доказами, які ніким не оспорюються і суд вважає вину підсудного доведеною
повністю.

В судовому засіданні підсудний не оспорював докази, які є в матеріалах
справи , і суд вважає їх належними, достовірними, допустимими і суд приходить
до висновку що вина підсудного є доведеною повністю.

Кваліфікація дій підсудного за ст. 164 ч.І КК України вірна, так як він
своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей( аліментів ), чим скоїв
злочин, передбачений ст..164 ч.І КК України.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки
скоєного, особу підсудного, який вину визнав повністю, характеризується
позитивно , на даний час займається суспільно-корисною працею. Також суд
враховує, що підсудний розкраюється у скоєному , добровільно частково
відшкодовував заподіяну шкоду і суд вважає ці обставини пом'якшуючою
відповідальність .

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не визнає і вважає за можливе
призначити йому покарання не пов'язаного з обмеженням волі.

На підставі ст.69 КК України за наявності декількох обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з
урахуванням особи винного, суд вважає за можливе перейти до іншого, більш
м»якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин, а саме
призначити остаточне покарання у вигляді штрафу.

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України, суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за фактом злісного ухилення від сплати встановлених
рішенням суду коштів на утримання дітей( аліментів ) і призначити йому
покарання по ст. 164 ч.І КК України з урахуванням ст..69 КК України у вигляді
штрафу в розмірі 510 грн.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подана апеляція в апеляційний суд
Полтавської області в 15 денний термін.