Справа № 1-108/2008 року
Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області
головуючого-судді
з участю секретаря Черкес У. О.
прокурора Баландіної Ю.Ю.
захисника адвоката ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Івано-Франківську кримінальну справу про обвинувачення : ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця,
освіта середня, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працює,
раніше не судимого,
Підсудний ОСОБА_1 вчинив злісне
ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (
вчинено за наступних обставин.
Підсудний відповідно до рішення
Івано-Франківського міського суду від 01 листопада 2003 року зобов”язаний був
сплачувати аліменти у користь визнаної потерпілою по справі ОСОБА_3 на
утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак цього свого
обов'язку він належно не виконував і в період часу з 01 жовтня 2005 року по 01
листопада 2006 року злісно ухилявся від сплати аліментів згідно з виданим на
виконання судового рішення виконавчого листа № 2-9403 від 26 листопада 2003
року виданого Івано-Франківським міським судом. Заборгованість по аліментах
станом на 01 листопада 2006 року
становила 2924 грн. 63 коп.
Будучи допитаний як обвинувачений
ОСОБА_1 в ході досудового слідства свою вину визнав повністю та пояснив, що з
06 листопада 2001 року по жовтень 2006 року перебував у шлюбі з ОСОБА_3. Під
час спільного проживання у них народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2004
року він разом із дружиною не проживає, хоча офіційно вони не були розлучені.
18 жовтня 2006 року шлюб між нами було розірвано за заявою дружини. В 2005 році
рішенням Івано-Франківського міського суду було призначено виплату аліментних
платежів ним на користь ОСОБА_3на утримання їхньої спільної дочкиОСОБА_4. З
2002 року по жовтень 2005 року він працював у Ляльковому театрі на посаді
машиніста сцени і сплачував аліменти, які відраховувались із заробітної плати. В жовтні 2005 році він звільнився з роботи за
власним бажанням і з того часу не сплачував аліменти. В жовтні 2005 році він
влаштувався на роботу в „Інрерном ЛТД” робочим, офіційно, де пропрацював один
місяць. Влітку 2006 року офіційно працював вантажником на базі „Берест Продторг”
протягом місяця, після чого звільнився за власним бажанням. Проте з жовтня 2005
року грошові стягнення з місць роботи не проводились. До своєї дочки він
добровільно не приходив, жодної грошової допомоги своїй дочці не надавав,
участі у вихованні не брав.

В судовому засіданні підсудний своєї
вини у інкримінованому йому злочині не визнав і пояснив суду, що платив
аліментні платежі частково.

Будучи допитана як потерпіла ОСОБА_3 в
ході досудового слідства пояснила, що на даний час вона проживає разом із
батьками та дочкою ОСОБА_4. З 06 листопада 2001 року по жовтень 2006 року
перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 Під час спільного проживання у них народилась
дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2004 року разом із чоловіком не проживає, хоча
офіційно вони не були розлучені. В 2003 році звернулася із заявою до
Івано-Франківського міського суду про призначення сплати аліментних платежів.
25 листопада 2005 році рішенням Івано-Франківського міського суду було
призначено виплату аліментних платежів ним на її користь. На той час ОСОБА_1
працював у Ляльковому театрі на посаді машиніста сцени і сплачував аліменти,
які відраховувались із заробітної плати.
В жовтні 2005 році він звільнився з роботи за власним бажанням і з того
часу не сплачував аліменти, ніякої участі у вихованні дитини не бере,
відвідувати дочку не приходить.

В судовому засіданні потерпіла пояснила,
що покарати підсудного потрібно суворо.

Будучи допитана як свідок ОСОБА_5 в ході
досудового слідства пояснила, що на даний час вона проживає разом з дітьми:
сином ОСОБА_6, дочками ОСОБА_7 та ОСОБА_8. В листопаді 2001 року її дочка
ОСОБА_8 одружилася із ОСОБА_1 та проживали разом з нею. Від шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4.
Через те, що її зять вживав спиртні напої її дочка розлучилася з ним. В 2003
році її дочка звернулася із заявою до Івано-Франківського міського суду про
призначення сплати аліментних платежів на утримання її внучки. Проте аліменти
він не сплачував, жодної матеріальної допомоги не надавав, участі у вихованні
дитини не приймав. В серпні 2004 року її дочка поїхала на сезонні роботи і
ОСОБА_1 прийшов до своєї дочки і приніс 50 гривень.Також прийшов у 2006 році на
день народження дочки, проте подарунка чи грошей не приніс. Одного разу приніс подарунок.

Будучи допитана як свідок ОСОБА_9 в ході досудового слідства пояснила, що
на даний час вона працює в державній виконавчій службі на посаді судового
виконавця з вересня 2006 року. У неї на виконанні перебуває виконавче
провадження за виконавчим листом № 2-9403 від 26 листопада 2003 року про
стягнення з ОСОБА_1., ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментних платежів на користь
ОСОБА_3.Згідно виконавчого листа ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на
утримання дочкиОСОБА_4 в користь ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини
всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття. З жовтня 2005
року ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дочки. На
виклики-попередження у державну виконавчу службу не з'являється, на
попередження, що його може бути притягнуто до відповідальності не реагує.
Заборгованість по аліментах станом на 01 листопада 2006 року становить 2924
гривні 63 копійки.

Крім наведених показань вина підсудного ОСОБА_1.
підтверджується наступними доказами :

Свідоцтвом про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2( а.с. 12
), яке підтверджує, що підсудний дійсно є її батьком.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 жовтня 2006 року про розірвання шлюбу
і виконавчим листом від 25 листопада 2003 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до підсудного про стягнення аліментів підтверджує, що підсудний дійсно
належно не виконував своїх обов”язків як батько, покладених на нього вказаними
вище документами, зокрема, ухилявся від
сплати аліментів, добровільної допомоги не надавав, вихованням дітей не займався
( а.с. 17, 20-22).

Суд вважає, що невизнання вини підсудним є необґрунтованим і що його вина
підтверджується вказаними вище доказами. Підсудний же в судовому засіданні не
визнав свою вину з метою уникнути
відповідальності за скоєне.

Дії
підсудного слід кваліфікувати за ст. 164 ч. 1 КК України так як досліджені
докази достовірно підтверджують, що він вчинив умисні діяння, які виразились у
злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дітей (аліментів).

Призначаючи підсудному покарання суд
враховує як ступінь тяжкості вчиненого, так і особу винного.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність винного суд
вважає повне визнання вини та розкаяння у вчиненому, стан здоров”я підсудного,
що підтверджується в тому числі і висновком амбулаторної судово-медичної
експертизи від 22 листопада 2006 року котра підтверджує, що підсудний виявляє
ознаки розумової відсталості легкого ступеня з соціальною і трудовою
адаптацією, хоч у той же час перебував і перебуває в стані при якому здатний в
повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними

Обставин, які обтяжують вину підсудного суд не вбачає.

За таких обставин
суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе
без ізоляції від суспільства, тому покарання йому слід обрати в межах санкції
ст. 164 ч. 1 КК України у вигляді громадських робіт.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд -

з а с у
д и в :

ОСОБА_1 визнати
винним за ст. 164 ч. 1 КК України та призначити
йому покарання - вісімдесят годин
громадських робіт.

Запобіжний захід
засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередньо обраний
- підписку про невиїзд.

На вирок
протягом 15 діб з часу його проголошення може бути подана апеляція до судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області через
Івано-Франківський міський суд.

Суддя С.
С. Попович

Копія вірна :