ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2007 року Автозаводський районний суд
м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді - Міхна В.П., при
секретарі - Поймай Я.А., за участю прокурора - Рибки О.М. розглянувши в відкритому судовому засіданні в
М.Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
українця, громадянина України, уродженця м. Кременчук Полтавської
обл., мешканця АДРЕСА_1, одружений, освіта
середня, не працюючого, раніше не судимого, в скоєнні злочину
передбаченого ст.164 ч.1 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Згідно рішення
Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20.02.2006р. за № 2-387
ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300
грн. на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на
01.07.2007 року становить 10 місяців.

Підсудний
ОСОБА_3свою вину у вчиненому злочинові визнав повністю, пояснивши про обставини скоєного, що відповідають їх описанню у
вступній частині вироку.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду пояснила, що дійсно
згідно рішення Автозаводського райсуду
підсудний забов"язаний сплачувати аліменти на її користь на утримання
їх сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття, але ОСОБА_1 з вересня 2006 року
матеріальної допомоги на утримання сина не надає, належної участі у його
вихованні не приймає і станом на 01.07.2007
року ця заборгованість становить на загальну суму 2900 грн.

Суд визнав недоцільним проводити дослідження інших доказів, у відповідності
із ст. 299 КПК України з приводу фактичних обставин справи та розміру
цивільного позову, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують
учасники судового розгляду.

Суд з"ясував,
чи правильно розуміють підсудний та інші учасники судового розгляду зміст цих
обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істиності їх позиції, а також
роз"яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати
ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному
порядку.

Підсудний
ОСОБА_1, злісно ухиляється від сплати аліментів встановлених рішенням суду на
користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4.

Його дії суд кваліфікує за ст. 164 ч.І КК України.

Вирішуючи питання
про міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудного, який характеризується позитивно, не зайнятий суспільно-корисною
працею, стан його здоров"я, раніше не судимого.

Пом"якшуючі
покарання обставини - щире каяття підсудного, бажання відшкодувати заподіяну
шкоду.

Обтяжуючі покарання обставини судом
не встановлено.

Виходячи з
наведеного суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1 має бути призначене
покарання необхідне й достатнє для його виправлення та подальшого попередження в межах санкції статті передбачаючої
відповідальність за скоєне у вигляді громадських робіт.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним і призначити покарання за ст. 164 ч.1 КК України у вигляді 80 годин
громадських робіт.

До набрання
вироком законної сили міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1
залишити попередню - підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука
протягом 15 діб з дня проголошення.