В И Р О К

ІМ"ЯМ У К Р А Ї Н И

Справа № 202/1177/12

Провадження № 1/202/103/12

30 серпня 2012 року Бершадський районний
суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гуцол В.
І.секретаряТерлецької О.В. за участі
прокурораШеремети Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бершадь кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, котра народилася в
АДРЕСА_2, зареєстрована в
АДРЕСА_1,громадянка України, українка,
освіта неповна середня, неодружена,
працююча реалі затором на ринку м.
Бершадь, раніше не судима,

в сколені злочину, передбаченого ст. 166
КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудна ОСОБА_3, являючись матір'ю
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4,
будучи наділеною встановленими
обов'язками по догляду за дитиною, яке
виражається в утриманні дитини до
досягнення нею повноліття, піклування
про здоров'я дитини, її фізичний,
духовний та моральний розвиток,
забезпечення дитини нормальними
побутовими умовами, в порушення вимог
ст. 51 Конституції України, ст. ст. 50, 180
Сімейного кодексу України та ст. 12
Закону України «Про охорону
дитинства», на протязі листопада -
грудня 2011 року не забезпечила дитину
необхідним харчуванням, належними
побутовими умовами, не вчасно
звернулась до лікарів за наданням
дитині необхідної медичної допомоги,
чим злісно не виконувала обов'язки по
догляду за дитиною, що спричинило тяжкі
наслідки у вигляді смерті малолітнього
ОСОБА_4, який 27.12.2011 року поступив у
вкрай важкому стані до реанімаційного
відділення Бершадської ЦРЛ, де був
обстежений, консультований
спеціалістами Вінницької ОДКЛ, та, не
дивлячись на проведене лікування, 01.01
.2012 року о 00.25 год. помер. Згідно
протоколу №1 патологоанатомічної
конференції Бершадської ЦРЛ від 26.01.2012
року па догоспітальному етапі смерті
дитини попереджувальна в тому випадку,
якби дитина була влаштована в
нормальні умови проживання. Згідно
протоколу патологоанатомічного
дослідження №1 трупа дитини першого
року життя від 02.01.2012 року ОСОБА_4
встановлено наступний
патологоанатомічний діагноз: двобічна
вірусно-бактеріальна вогнищево-зливна
пневмонія, легеневий сепсис: серозний
менінгоенцефаліт, проміжний міокардит,
дистрофія паренхіматозних органів,
набряк та дислокація головного мозку,
набута атрофія тимусу, анемія
недоношених II ст. Причиною виявлених
захворювань у малолітнього ОСОБА_4, що
спричинили смерть дитини, є
несвоєчасне звернення матері до
лікувального закладу, неповідомлення
патронажної медичної сестри про
захворювання дитини, відсутність
належного догляду за дитиною зі
сторони матері, неповноцінне та
нераціональне харчування
новонародженої дитини, незадовільні
матеріально - побутові умови сім'ї.

Допитана в судовому засіданні в якості
підсудної ОСОБА_3 у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 166 КК України вину
визнала частково та показала, що вона
проживала в АДРЕСА_3, разом із своїм
співмешканцем ОСОБА_5, своїм сином
ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_4 у неї народився син
- ОСОБА_5. Син народився з вродженим
захворюванням напневмонію. Одразу
після пологів сина забрали до
Вінницької дитячої клінічної лікарні,
де він знаходився до 08.12.2011 року. В
період з 08.12.11 року по 16.12.11року вона
разом з сином перебувала на
стаціонарному лікуванні в
педіатричному відділенні Бершадської
ЦРЛ. 16.12.2011 року її та сина виписали з
лікарні і вона поїхала додому в с.
Баланівка. Коли її та сина виписували з
лікарні, лікарі повідомили, що син
повністю здоровий і потребує
звичайного догляду. Також лікарі
рекомендували їй вигодовувати дитину
сумішшю НАН1. Окрім цього, лікарі
рекомендували давати синові
лікарський препарат «Актиферин», однак
вона не купувала цей лікарський
препарат та не давала його синові,
оскільки у неї були відсутні кошти на
його придбання. Перебуваючи вдома, її
та сина постійно відвідувала
патронажна медсестра, яка приходила
декілька разів на тиждень, також вона
телефонувала їй кожного дня та
цікавилась станом здоров'я сина. Син
був здоровий, розвивався нормально, не
хворів, набирав вагу. 24 грудня 2012 року
вона виявила, що у сина ОСОБА_4 були
хрипи у грудях, вона йому декілька
разів закапала ніс препаратом
«Називін», більше ніяких ліків вона
йому не давала, до лікарні не
зверталась. Патронажній сестрі вона
нічого не повідомляла. 27.12.11 року
близько 05.00 год. ранку син проснувся і
почав плакати, вона його нагодувала
сумішшю і він заснув. Коли вона його
годувала, побачила, що син був дуже
блідий. Приблизно об 11.00 год. син
проснувся, почав плакати, був блідий.
Вона взяла його на руки та намагалась
заспокоїти, однак він продовжував
плакати. Після того, як вона його
поклала на ліжко, він почав синіти та
задихатись і через деякий час він
перестав дихати. Вона взяла його на
руки почали бити по сідницях, ногах щоб
він почав дихати. В цей час з роботи
прийшов її чоловік ОСОБА_5 і вони вдвох
почали робити синові непрямий масаж
серця. Після таких заходів син почав
дихати. Вона викликала швидку допомогу
і їх із сином забрали до реанімаційного
відділення Бершадської ЦРЛ. Син
знаходився сам в реанімаційному
відділенні, її до нього не пускали
лікарі. ІНФОРМАЦІЯ_5 року вона приїхала
до лікарні провідати сина, однак лікарі
повідомили, що ОСОБА_5 помер. Лікарі не
повідомляли їй причину смерті.
Наскільки її відомо, син помер від
захворювання на менінгіт. Вона
виховувала своїх дітей сама без батька.
У свідоцтві про народження обох синів у
графі «батько» внесені дані з її слів.
03.01.12 року представники Бершадської РДА
комісійне відібрали неї старшого сина
ОСОБА_6 та доправили його до дитячого
закладу в м. Вінниця. На даний час вона
має намір забрати ОСОБА_6 назад. Вона
вживала заходів щодо лікування сина, а
саме неодноразово капала йому в ніс
каплі «Називін». Вважала, що вживає
достатньо заходів для надання медичної
допомоги синові. Не думала, що
захворювання настільки серйозне та
важке, що може настати смерть дитини.
Визнає вину частково, оскільки не
бажала щоб її дитина померла. її вина в

тому, що несвоєчасно звернулась до
лікарні.

Крім часткового визнання вини, вина
ОСОБА_3 у вчиненні злочину
передбаченого ст.166 КК України доведена
наступними доказами по справі у їх
сукупності.

Показаннями свідка ОСОБА_9, згідно з
якими дитина народилась з недостатньою
вагою, анемією, потребувала ретельного
нагляду, була дуже вразлива до
інфекції. В дітей дуже маленька
дихальна система. До року в дітей в разі
наявності запалення дихальних шляхів,
їх необхідно госпіталізувати, однак
рівень догляду за дитиною не завжди
залежить від матері, але і від
матеріального становища. В даному
випадку сприяло невчасне звернення.
Безумовно, якщо старша дитина хворіла,
треба було її ізолювати від меншої
дитини.

Показаннями свідка ОСОБА_10, згідно з
якими вона працює медичною сестрою
Баланівської амбулаторії ЗПСМ. Коли
вона приїхала додому до ОСОБА_3, там
були нормальні умови, все було для
дитини, нормальна сім'я, в дитини була
вроджена пневмонія. Мати все робила
правильно, кормила, купала дитину. Коли
дитина поступила в лікарню, в неї була
температура 36,8 градусів, було зроблено
знімок, то пневмонії в дитини не було. 20
грудня 2012 року вона перший раз побачила
новонароджену дитину, відвідала її а
потім ще три рази дзвонила кожен день.
Про те що дитина потрапила до
реанімації, їй повідомив лікар ОСОБА_17.

Показаннями свідка ОСОБА_11, згідно з
якими вона являється завідуючою
педіатричним відділом Бершадскьої ЦРЛ.
26 грудня 2011 року до них поступила
дитина в важкому стані, в дитини були
судоми і зупинка дихання.

Показаннями свідка ОСОБА_12, згідно з
якими дитина при народженні була важка,
потребувала підвищеної уваги, такі
діти являються в групі ризику по любій
хворобі. В дитини був вроджений
імунодефіцит. Коли дитину виписали,
вона була в стадії виздоровлення.
Навряд якби мати звернулася раніше то
дитина виздоровіла б.

Показаннями свідка ОСОБА_13, згідно з
якими вона працює медичною сестрою
Флоринської амбулаторії ЗПСМ. В
листопаді 2011 року ОСОБА_3 народила
хлопчика. Дитина народилась з
ускладненнями. З 8 по 16 грудня 2011
рокудитина разом з матір'ю перебувала в
Бершадській ЦРЛ. На час виписки дитина
не хворіла та набирала вагу.

Показаннями свідка ОСОБА_14, згідно з
якими йому відомо, що дитина була з
вродженими патологіями. Сім'я була
благополучна, всі умови відповідали
нормі, ті ліки, які були прописані, всі
були, це були ліки на старшого хлопчика,
а менша дитина була в лікарні.

Показаннями свідка ОСОБА_15, згідно з
якими вона являється матір'ю ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_4 року її дочка народила
хлопчика, в якого при народженні було
виявлено хворобу. Дочка не повідомляла
їй про те, що її син хворий і потребує
підвищеної уваги.

Показаннями свідка ОСОБА_16, згідно з
якими ІНФОРМАЦІЯ_4 року у ОСОБА_3
народилася дитина з ускладненнями, а
саме внутрішньоутробна пневмонія,
важкі дихальні розлади, та мала вага
тіла при народженні. 27 грудня 2012 року до
реанімаційного відділення Бершадської
ЦРЛ поступила ОСОБА_3 з дитиною, дитина
з діагнозом не госпітальна двобічна
вогнищева пневмонія, дихальна
недостатність, набряк головного мозку,
судомний синдром. Лікування дитини та
реанімаційні заходи не дали ефекту, в
результаті чого дитина померла.

Актами обстеження
матеріально-побутових умов сім'ї від
30.12.11 року та 03.01.12 року відповідно до
яких малолітні діти ОСОБА_3 проживали в
незадовільних санітарних умовах.

Протоколом патологоанатомічної
конференції №1 від 26,01.12 року
відповідно до якого смерть дитини на
догоспітальному етапі попереджувальна
вразі якби дитина ОСОБА_4 була
влаштована в нормальні умови
проживання.

Консультативним заключенням фахівця в
галузі судової медицини №31/11/1-к від
20.02.2012 року відповідно до якого
несвоєчасне звернення матері за
медичною допомогою, пізня шпиталізація
дитини до стаціонару Бершадської ЦРЛ
явилась першопричиною летального
смертельного ісходу.

Суд важає, що дії ОСОБА_3 слід
кваліфікувати по ст. 166 КК України як
злісне невиконання батьками
встановлених законом обов'язків по
догляду за дитиною, що спричинило тяжкі
наслідки.

При обранні покарання підсудній ОСОБА_3
суд враховує тяжкість вчиненого нею
злочину, що вона вчинила злочини
середньої тяжкості та її особу, що вона
позитивно характеризується по місцю
проживання.

Обставин, котрі пом'якшували б
підсудній покарання, по справі не
встановлено.

В якості обставини, що обтяжує
покарання ОСОБА_3, суд враховує, що
злочин скоєно щодо неповнолітнього.

Враховуючи тяжкість вчиненого
підсудною злочину, її особу, суд вважає,
що необхіднім і достатнім покаранням
для виправлення підсудної та
попередження скоєння нею нових
злочинів буде обрання до неї покарання
у вигляді позбавлення волі.

Оскільки підсудна позитивно
характеризується по місцю проживання,
скоїла злочин вперше, суд вважає, що її
виправлення та перевиховання можливе
без відбування призначеного покарання
з іспитовим строком з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винною скоєнні злочину,
передбаченого ст. 166 КК України і
призначити їй покарання у вигляді двох
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_3 від призначеного покарання у
вигляді позбавлення волі з іспитовим
строком один рік з випробуванням.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу
вироку в законну силу залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Вінницької області
на протязі 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя