АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11-915/ 2007 рік.
суді 1-ї інстанції: Ганкіна І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Вінницької області в
складі:

Головуючого
Петришина І.П. суддів: Суржок А.В.,
Старинця Ю.В.

за участю
прокурора Меєчка О.М. засудженого
ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці 27 грудня 2007 року кримінальну справу за апеляцією із внесеними
доповненнями прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Вінницького районного суду від 30 жовтня 2007 року, яким,
- ОСОБА_1,

1954 року
народження, неодноразово судимий, -

визнаний
винним та засуджений за ст. 190 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення
волі.

На
підставі ст. 70 ч. 4 КК України ОСОБА_1 частково приєднано
покарання за вироком Піщанського районного суду від 2 жовтня 2006 року і
визначено до відбуття 3 роки 1 місяць позбавлення волі

Вироком вирішені
питання по цивільних позовах потерпілих.

ОСОБА_1
визнаний винним і засуджений за шахрайство,
вчинене повторно при наступних обставинах:

2

13
жовтня 2003 року ОСОБА_1 ввівши в оману працівників та директора Стрижавського
дитячого будинку-інтернату ОСОБА_2,
видав себе за начальника відділу постачання залізничного вокзалу м. Вінниці,
назвавшись ОСОБА_3 і запропонував їм купити у нього цукор по дешевій
ціні, а саме по 100 грн. за мішок.
Взявши гроші в загальній сумі 900 грн. у ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, він з водієм дитячого
будинку-інтернату ОСОБА_13 поїхав у м.
Вінницю, де біля агрегатного
заводу вийшов з автомобіля, пояснивши
водію, що іде за бухгалтером, пішов на територію заводу і назад не
повернувся. Привласнені гроші в сумі 900 грн. ОСОБА_1 витратив на власні
потреби.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність ОСОБА_1 приблизно в період часу з 5 по 6 червня 2005
року з метою власного збагачення,
зайшов в приміщення адміністрації ВАТ «Стрижавський кар'єр» і
шахрайським шляхом видав себе за працівника адміністрації Стрижавської
виправної колонії, запропонувавши
купити у нього дешево цукор по 100 грн. за мішок. Зібравши у працівників
кар'єру: ОСОБА_14, ОСОБА_15 , ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19
з кожного по 200 грн. на 2 мішки цукру кожному, а всього 1.200 грн., ОСОБА_1 на виділеному йому адміністрацією
ВАТ «Стрижавський кар'єр» автомобілі з водієм ОСОБА_20 поїхав у м.
Вінницю, де в районі водоканалу
наказав водію зупинитись, вийшов з
автомобіля і більше не повернувся. Отримані гроші в сумі 1.200 грн. привласнив
спричинивши потерпілим матеріальний збиток по 200 грн. кожному.

В період
часу з 9 по 11 червня 2006 року ОСОБА_1 аналогічно з метою власного
збагачення, зайшов в приміщення школи с Лука-Мелешківська
і шахрайським шляхом видав себе за заступника начальника збуту м'ясокомбінату с Лука-Мелешківська, запропонувавши купити у нього дешево цукор
по 150 грн. за мішок. Зібравши гроші у ОСОБА_21, ОСОБА_22,
ОСОБА_23, ОСОБА_24 по 150 грн.
з кожної, а в ОСОБА_25 300 грн. на
покупку цукру, ОСОБА_1 зібрані гроші в
загальній сумі 900 грн. привласнив на власні потреби.

На
початку червня 2006 року ОСОБА_1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в с Іванів Калинівського
району, шляхом шахрайства отримав від
ОСОБА_26 150 грн. на придбання 1 мішка цукру,
та взяв у потерпілого велосипед «Україна» вартістю 500 грн. і
сказав, що привезе цукор. Назад
ОСОБА_1 не повернувся, привласнивши
собі гроші та велосипед на загальну суму 650 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_26 матеріальну
шкоду.

В липні
місяці 2006 року в період часу з 11 до 13 години ОСОБА_1,
перебуваючи у м.
Вінниці на території лікарні імені академіка Ющенка шляхом шахрайства
представившись заступником начальника залізничної станції «Вінниця вантажна»
запропонував працівникам лікарні придбати у нього цукор

3

по
дешевій ціні 150 грн. за 1 мішок. Після цього заволодів грошима потерпілих на
загальну суму 1.500 грн., чим заподіяв
їм матеріальну шкоду: ОСОБА_27 на суму 900 грн., ОСОБА_28,
ОСОБА_29 , ОСОБА_30, ОСОБА_31
на суму 150 грн. кожній. Привласненими грошима розпорядився на власний
розсуд.

В
апеляції державного обвинувача ОСОБА_32 із внесеними доповненнями ставиться
питання про скасування вироку суду відносно ОСОБА_1 і направлення справи на
новий судовий розгляд із-за однобічності та неповноти судового слідства, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог
кримінально-процесуального закону.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 посилається на пом'якшуючі його вину
обставини, скрутне матеріальне
становище і просить пом'якшити призначене йому судом покарання.

Заслухавши
доповідача, міркування прокурора
Меєчка О.М. , який підтримав апеляцію
із внесеними доповненнями державного обвинувача і просив скасувати вирок
районного суду по зазначеним у апеляції підставам, а справу повернути на новий судовий
розгляд, пояснення засудженого ОСОБА_1,
який заперечував проти апеляції і просив вирок суду
змінити пом'якшивши призначене йому судом покарання не позбавляючи волі, пославшись на пом'якшуючі його вину
обставини, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що
апеляція державного обвинувача із внесеними доповненнями підлягає повному
задоволенню, а апеляція засудженого
ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно
до ст.
323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Докази вини суд повинен ґрунтувати на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи.

Провівши
підготовчу частину судового засідання і перейшовши до судового слідства, суд визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження відповідно до
правил передбачених ст. 299 КПК України і постановив - допитати
підсудного ОСОБА_1 та дослідити матеріали справи.

В той же
час прийнятого рішення суд не дотримався,
в порушення вимог ст. 299 КПК України суд лише оголосив показання
ОСОБА_1 дані ним на досудовому слідстві,
хоч підсудний в судовому засіданні не відмовлявся від дачі показань. На
цьому судове слідство було завершене і суд перейшов до судових дебатів.

Також, постановляючи вирок, суд допустив порушення вимог ст.
334 КПК України щодо змісту мотивувальної частини вироку, яка повинна містити формулювання
обвинувачення, визнаного судом
доведеним, з зазначенням місця, часу,
способу вчинення та наслідків злочину,
форми вини і мотивів

4

злочину.
В цій частині вироку наводяться обставини,
які визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, та докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо
кожного підсудного, з зазначенням
мотивів, з яких суд відкидає інші
докази; мотиви зміни обвинувачення; у разі визнання частини обвинувачення
необґрунтованою - підстави для цього.

КПК
України не передбачає скороченої форми написання вироку. В той же час суд у
вироку в частині доказів і мотивів лише зазначив, що підсудний ОСОБА_1 визнав свою вину і
його дії слід кваліфікувати за ст. 190 ч. 2 КК України.

Також в
порушення вимог ст. 334 КПК України, суд у своєму рішенні залишив поза увагою
епізод шахрайських дій щодо касира «Іванівського спецкар'єру» ОСОБА_33 Цей
епізод злочину суд у вироку в вину ОСОБА_1 не змінив і докази вини по даному
епізоду не описав. В той же час, суд, не визнавши ОСОБА_1 винним по даному
епізоду задовольнив цивільний позов потерпілої по даному епізоду ОСОБА_33

Отже, порушивши вимоги ст.
334 КПК України, суд допустив постановления незаконного
вироку.

Згідно
вироку суду ОСОБА_1 засуджений за вчинення шахрайських дій, вчинені ним 5-6 червня 2005 року, відносно працівників "Стрижавського
кар'єру". Разом з тим, відповідно
до довідки про судимість ( т. 1 а.с.
168-169) ОСОБА_1 відбував покарання у виді позбавлення волі з 21 квітня
2004 року по 24 червня 2005 року і був умовно-достроково звільнений з місць
позбавлення волі на не відбутий строк 4 місяці 5 днів.

Таким
чином, ОСОБА_1 ніяк не міг вчинити
злочин 5-6 червня 2005 року, а якщо
він вчинив цей злочин після звільнення з місць позбавлення волі в період не
відбутого строку покарання, то ця
обставина впливає на правила призначення покарання підсудному ОСОБА_1 Суд не
з'ясував даної обставини, поверхово
розглянув справу і постановив незаконне судове рішення.

Також
суду при розгляді епізоду шахрайства в липні місяці 2006 року на території
лікарні імені академіка Ющенка слід точніше вказати дату вчинення даного
злочину, оскільки з 26 липня 2006 року
ОСОБА_1 уже був заарештований.

При
новому розгляді справи і призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суду слід
врахувати вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003
року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Враховуючи
викладене, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

5

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
з доповненнями прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок
Вінницького районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2007 року відносно
ОСОБА_1 скасувати по зазначеним в ухвалі підставам, а справу повернути до того ж суду на новий
судовий розгляд в іншому складі.