ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого
Животова Г.О.,

суддів
Пузиревського Є.Б., Шибко Л.В.,

при секретарі судового засідання
Гладких Л.М.,

за участю прокурора
Вергізової Л.А.,

розглянула 12 серпня 2014 року в м. Києві
кримінальне провадження щодо
ОСОБА_1 за касаційною скаргою
потерпілого ОСОБА_2 на ухвалу
Козівського районного суду
Тернопільської області від 23 липня 2013
року та ухвалу Апеляційного суду
Тернопільської області від 20 вересня
2013 року.

Вказаною ухвалою місцевого суду,
залишеною без зміни вищезазначеною
ухвалою апеляційного суду,

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судиму,
гро-мадянку України,

Згідно ухвали місцевого суду, ОСОБА_1
10.04.2012 о 09:00 в будинку АДРЕСА_1 під час
сварки на ґрунті неприязних стосунків
зі своїм чоловіком ОСОБА_2 ударила його
ніжкою дерев'яного стільця по лівому
передпліччю, умисно заподіявши
потерпілому легкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_2,
посилаючись на порушення
кримінально-процесуального закону,
просить скасувати вищезазначені
судові рішення та призначити новий
розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора про необхідність залишення
без зміни оскаржених рішень,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів визнає її такою, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 45 КК України, особу,
яка вперше вчинила злочин невеликої
тяжкості, або необережний злочин
середньої тяжкості, звільняється від
кримінальної відповідальності, якщо
вона після вчинення злочину щиро
покаялася, активно сприяла розкриттю
злочину і повністю відшкодувала
завдані нею збитки або усунула
заподіяну шкоду.

Як встановив суд, ОСОБА_1 вчинила злочин
невеликої тяжкості, раніше до
кримінальної відповідальності не
притягувалась, вину визнала та щиро
розкаялась, має малолітню дитину,
потерпілий не має претензій до неї
матеріального характеру, а позов про
відшкодування моральної шкоди тільки
планує подати.

За таких обставин суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив клопотання
обвинуваченої про звільнення її від
кримінальної відповідальності на
підставі ст. 45 КК України у зв'язку з
дійовим каяттям, а у касаційній скарзі
потерпілого відсутні доводи на
спростування висновків суду першої та
апеляційної інстанції в цій частині.

Довід потерпілого про те, що йому не
було роз'яснено зміст ст. 349 КПК України,
спростовується даними журналу
судового засідання.

Апеляційний суд розглянув справу у
відповідності до вимог
кримінально-процесуального закону, а
постановлена ним ухвала є вмотивованою
та відповідає іншим вимогам,
передбаченим ст. 419 КПК України.

Істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, які
б перешкодили чи могли перешкодити
повно та всебічно розглянути справу і
постановити законні, обґрунтуванні та
справедливі рішення, при розгляді
даної справи не були допущені.

Зважаючи на зазначене та керуючись ст.
ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Козівського районного суду
Тернопільської області від 23
липня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Тернопільської області від 20
вересня 2013 року щодо ОСОБА_1 залишити
без зміни, касаційну скаргу
потерпілого ОСОБА_2 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

Г. Животов Є. Пузиревський Л. Шибко