Справа № 1-293/08р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2008 року Бериславський
районний суд Херсонської області

в складі: головуючого - судді Сіянка В.М.

за
участю:

секретаря
Третьякової Т. М.

прокурора Краснопьорова О. О.

представника
потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бериславі Херсонської області в залі суду кримінальну справу
про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Берислав Херсонської області, громадянина України, освіта середня
спеціальна, одружений, не працюючий, раніше не
судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 164 КК України,

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 будучи зобов'язаним згідно виконавчого листа №
АЕ-74 від 21.07.1993 року, виданого Бериславським районним судом Херсонської
області, сплачувати аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ј всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ј частини
мінімальної заробітної плати, починаючи з 15.07.1993 року і до повноліття
дитини, злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів, що
виявляються у тому, що ОСОБА_1 не займається підприємницькою діяльністю, не
працевлаштовується, не має майна на праві особистої власності за рахунок якого
можливо було погасити заборгованість із виплати аліментів, на виклики
державного виконавця не з'являється та має заборгованість по виплаті аліментів
за період з 01.01.2000 року по 01.08.2008 року в розмірі 9370,61 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний вину свою в інкримінованому йому
злочині визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, дав показання у
відповідності з встановленим, згодився з обсягом добутих по справі доказів і не
оспорював їх в суді, а також визнав не
доцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ним не
оспорюються, уточнив, що його позиція добровільна і істинна, додатково пояснив, що не виплачував аліменти у зв'язку з відсутністю
можливості працевлаштуватися.

Крім визнання вини, вина підсудного у вчиненому злочині підтверджується
наступними доказами, в їх сукупності:

- поданням
державного виконавця ВДВС Бериславського РУЮ Бакалової М. В. про наявність
заборгованості підсудного по сплаті аліментів та необхідність порушити відносно
підсудного кримінальну справу (а. с. 4);

- заявою потерпілої ОСОБА_3 про
притягнення підсудного до кримінальної відповідальності (а. с. 11);

- виконавчим листом № АЕ-74 від 21.07.1993 року, виданого Бериславським
районним судом Херсонської області, за яким підсудний зобов'язаний сплачувати
аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі ј всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ј частини мінімальної заробітної
плати, починаючи з 15.07.1993 року і до повноліття дитини (а. с. 5);

- довідкою-розрахунком
державного виконавця ВДВС Бериславського РУЮ Бакалової М.
В. про наявність заборгованості підсудного по сплаті аліментів за період з
01.01.2000 року по 01.08.2008 року в розмірі 9370,61 грн.
(а. с. 7-8);

- викликами-попередженнями
державних виконавців ВДВС Бериславського РУЮ Херсонської області за якими
підсудний не з'являвся до ВДВС на законні вимоги державного виконавця (а. с.
9-10);

- актом державного виконавця від
11.08.2008 року державного виконавця ВДВС Бериславського РУЮ Бакалової М. В.
про відсутність у підсудного майна, на яке може бути звернено стягнення,
останній підприємницькою діяльністю не займається (а. с. 6).

Суд вважає, що вина підсудного у скоєному злочині знайшла своє
підтвердження у судовому засіданні. Злочинні дії ОСОБА_1
слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного суд визнав щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не виявлено.

При обранні виду та міри покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, обставини, що
пом'якшують покарання, дану на особу
характеристику, який посередньо характеризується громадськістю, вчинення
злочину вперше, відсутність самостійного заробітку, і вважає, що йому слід
призначити покарання у вигляді обмеження волі, але із застосуванням ст.75 КК
України, тому що особа підсудного не є суспільно небезпечною і його виправлення
ще можливе без ізоляції від суспільства.

Судових витрат по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому
покарання у вигляді обмеження волі строком на один рік шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком в один рік, якщо він протягом цього терміну
не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язок не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну свого місця проживання та роботи.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу обрати
підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Херсонської області
протягом п'ятнадцяти діб з часу його проголошення, шляхом подачі апеляції через
Бериславський районний суд.

Суддя В. М. Сіянко