Справа
№1-78
ВИРОК

іменем України

14
червня 2007 року Мостиський районний суд Львівської області в особі :

головуючого
- судді Стецика Я.Є.

при
секретарі - Флюнт Л.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в місті Мостиська
справу про

обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя с.Шегині Мостиського р-ну Львівської області,
українця, гр.-на України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в
КП «Ластівка» м.Мостиська, не судимого,

в
скоєнні злочину, передбаченого ст.125 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 20 год. 30
хв. 28.03.2007 року ОСОБА_1., знаходячись у будинку своїх батьків в с.Шегині
Мостиського району, в ході сварки, що виникла на грунті різних побутових причин
між ним і його дружиною ОСОБА_2., наніс останній три удари рукою в обличчя,
заподіявши потерпілій ОСОБА_2. легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні
підсудний свою вину визнав частково і пояснив, що конфлікт між ним та дружиною
виник через те, що дружина неуважно доглядала за дитиною, внаслідок чого дитина
впала і вдарилася головою об підлогу. Дружина в цей час дивилася телевізор.
Будучи обуреним такою поведінкою дружини, звернув їй увагу і тоді між ними
виникла сварка. В ході сварки дружина першою нанесла йому удар ногою в пах і
рукою по обличчі. Не стерпів такої поведінки дружини і також наніс їй три удари
рукою в ділянку обличчя, голови. Визнає, що діяв неправомірно і з огляду на те,
що заподіяв потерпілій тілесні ушкодження, погоджується відшкодувати їй
моральну шкоду в розмірі 2-3 тисяч гривень.

Крім часткового
визнання своєї вини підсудним, його винуватість доводиться такими доказами по
справі:

- показами потерпілої ОСОБА_2, яка показала,
що дійсно 28.03.2007р. конфлікт між нею

та підсудним виник
через те, що їхня дитина впала і плакала. Однак, підсудний почав її бити після

того, як дитина вже
заснула і це було під час годування дитини. Ударів підсудному не наносила.

Вважає, що підсудний
наговорює на неї, щоб применшити свою провину;

•
-
показами свідка ОСОБА_3., матері
підсудного, яка показала, що дійсно конфлікт між її сином та ОСОБА_2. виник
через те, що впала дитина. Чула як син звернув на це увагу потерпілій, після
чого між ними виникла сварка. Коли прийшла на місце сварки, то побачила, що
ОСОБА_2. тримала сина за волосся і била його;

• -
аналогічними показами ОСОБА_4, батька
підсудного;

•
-
актом судово-медичного дослідження №
62/2007 від 30.03.2007р., згідно з яким у потерпілої ОСОБА_2 при
судово-медичному дослідженні виявлено садно на обличчі, синець на голові,
синець на правій руці, які утворилися від дії тупих предметів, не виключено від
ударів кулаками, могли виникнути 28.03.2007р. та відносяться до легкого
тілесного ушкодження;

•
-
заявою ОСОБА_2 на ім'я начальника
Мостиського райвідділу міліції, чим стверджується час і місце скоєння злочину.

Суд не приймає до
уваги доводів підсудного в частині того, що потерпіла перша почала наносити
йому удари, оскільки ніякими об'єктивними даними ці обставини не
підтверджуються і, навпаки, спростовуються показами потерпілої, які є логічними
та послідовними і недовіряти яким у суду немає підстав, а також висновком
судово-медичного експерта. Зазначені докази переплітаються між собою і
відтворюють реальну картину подій, які мали місце між потерпілою та підсудним
28.03.2007 року.

Суд приймає до уваги
покази підсудного, дані ним працівникам міліції, котрі здійснювали перевірку по
заяві потерпілої, із яких вбачається, що потерпіла не наносила підсудному
удари.

Дані підсудним
покази в судовому засіданні суд розцінює як такі, що дані з метою применшити
свою вину у скоєному.

Також судом не
приймаються до уваги покази свідка ОСОБА_3. в частині того, що потерпіла
наносила удари підсудному, оскільки такі є упередженими і дані з метою
«вигородження» підсудного, бо такий є її сином. Крім того, покази свідка
ОСОБА_3. суперечать показам потерпілої, висновку судово-медичного експерта.

Аналізуючи зібрані
по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд знаходить винуватість підсудного
доведеною. Вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.І ст.125 КК України,
оскільки він своїми діями заподіяв умисно потерпілій ОСОБА_2. легкі тілесні
ушкодження.

При призначенні
покарання підсудному суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу підсудного і обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставин,
що пом'якшують чи обтяжують покарання підсудному, по справі не встановлено.

Враховується також,
що підсудний скоїв злочин невеликої тяжкості і вперше, позитивно
характеризується за місцем свого проживання, має на утриманні двох малолітніх
дітей, а потерпіла є його дружиною.

Приймаючи до уваги
наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення
підсудного можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу.

Заявлений потерпілою
ОСОБА_2. цивільний позов про відшкодування моральної шкоди слід задоволити
частково з таких підстав.

Враховуючи ступінь
моральних та фізичних страждань у зв'язку з заподіянням потерпілій легкого
тілесного ушкодження, порушенням нормального життєвого укладу потерпілої, суд
вважає, що з підсудного слід стягнути в користь потерпілої ОСОБА_2 2500 грн. за
заподіяну їй моральну шкоду.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним та
засудити ОСОБА_1 за ч.І ст.125 КК України до штрафу в розмірі 510 (п'ятсот
десять) гривень.

Позов задоволити
частково. Стягнути з ОСОБА_4 в користь потерпілої ОСОБА_2 2500 (дві тисячі
п'ятсот) гривень моральної шкоди.

На вирок протягом
15-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляція до апеляційного
суду Львівської області через Мостиський районний суд Львівської області.

Суддя Я.Є.
Стецик