справа № 631/1783/14-к
провадження № 1-кп/631/140/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 грудня 2014 року Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6
розглянувши в відкритому судовому засіданні селища Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні за ст.128 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000441 від 17.07.2014 року стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Водолага, Нововодолазького району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.128 КК України.

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2014 року, о 15 годині, на АДРЕСА_2 , на підґрунті неприязних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , сталася сварка. В ході сварки ОСОБА_4 умисно лівою рукою штовхнув в ліве плече ОСОБА_5 , від чого останній не втримав рівновагу та впав спиною на землю, отримавши в результаті падіння згідно судово-медичної експертизи №-1639-С/14 від 27 серпня 2014 року закриту тупу травму лівого стегна у вигляді перелому стегнової кістки зі зміщенням.
По ступеню тяжкості вищевказані тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, відповідно п.п. 2.2.1 а, б, в, і 2.2.2 «Правил» судово-медичного встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наказу №-6 МОЗ України від 17.01.1995p. До небезпечних для життя вказані тілесні ушкодження не відносяться. Судом встановлено, що при штовханні лівою рукою в ліве плече, громадянин ОСОБА_4 не передбачав, але повинен був і міг передбачити, що ОСОБА_5 може впасти і одержати травму в наслідок падіння з висоти власного росту, що в свою чергу і дає можливість надати діям правопорушника відповідну правову кваліфікацію.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину в інкримінованому йому в вину кримінальному правопорушенні суд вирішуючи процесуальне питання про порядок дослідження матеріалів справи в силу ч.3 ст.349 КПК України вважає за необхідне задовольнити заяву прокурора ОСОБА_3 та підсудного ОСОБА_4 , як учасників процесу про можливість застосування скороченого порядку дослідження матеріалів справи допитавши обвинуваченого безпосередньо в судовому засіданні та дослідити матеріали справи, що стосуються особи обвинуваченого, про що в судовому засіданні не заперечував і сам потерпілий по справі ОСОБА_5 .
Суд також вважає визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники процесу, правильно розуміють зазначений зміст цих обставин. Судом встановлено відсутність сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, а також судом роз`яснено учасникам процесу, що у такому випадку сторони процесу позбавляються права оскаржувати відповідні обставини в апеляційному порядку.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вільній формі дав суду свої пояснення, чим повністю підтвердив свої первинні пояснення дані в ході досудового слідства. Так по суті справи ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 16 липня 2014 року, о 15 годині, на АДРЕСА_2 , на підґрунті неприязних відносин між ним та ОСОБА_5 , сталася сварка в ході якої він умисно лівою рукою штовхнув в ліве плече ОСОБА_5 , від чого останній не втримав рівновагу та впав спиною на землю, отримавши в результаті падіння перелом стегнової кістки зі зміщенням. ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги від потерпілого ОСОБА_5 в зміненій частині. Обвинувачений визнавши свою провину розкаюється в скоєному та завірив суд, що в подальшому не допустить зі свого боку подібних правопорушень. Крім того обвинувачений завірив суд, що він з свого боку зробив усе можливе для примирення з потерпілим, та готовий в добровільному порядку в найкоротший термін відшкодувати йому завдані збитки. В ході досудового слідства обвинувачений давав аналогічні пояснення які судом досліджені, проаналізовані та визнані належним доказом по справі.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 у вільній формі дав суду свої пояснення, чим повністю підтвердив свої первинні пояснення дані в ході досудового слідства. По суті справи ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 16 липня 2014 року, о 15 годині, на АДРЕСА_2 , на підґрунті неприязних відносин між ним та ОСОБА_4 , сталася сварка в ході якої останній умисно лівою рукою штовхнув його в ліве плече від чого потерпілий не втримав рівновагу та впав спиною на землю, отримавши в результаті падіння перелом стегнової кістки зі зміщенням. Потерпілий в судовому засіданні також підтримав покази обвинуваченого і просить суд не застосовувати до нього тяжке покарання, а обмежитися умовним покаранням в мінімальних його межах. Потерпілий як цивільний позивач підтримав свої позовні вимоги в зміненій частині, а також просить їх задовольнити оскільки з боку відповідача відсутні заперечення.
Суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому в вину злочині повністю підтверджена, а дії його правильно кваліфіковані за ст.128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, ступінь його винуватості, а також дані, що характеризують обвинуваченого як особу, те що він повністю визнає свою провину та кається в скоєному, співпрацював з слідством та судом при розкритті даного злочину, та встановленні істини по справі, одночасно суд не може залишити без особливої уваги і той факт, що обвинувачений своїми діями направленими на примирення дійшов до згоди з потерпілим, досяг з його боку порозуміння і який в свою чергу просить суд застосувати до обвинуваченого покарання не пов`язане з обмеженням волі, обмежившись умовним видом покаранням. Суд враховуючи обставини які пом`якшують відповідальність, каяття, та добровільне бажання у вільній формі відшкодувати завдану злочинними діями шкоду на протязі трьох місяців після винесення вироку, а також враховуючи відсутність обставин які обтяжують відповідальність, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в виді обмеження волі на певний строк в межах санкції статті, Кримінального Закону згідно зі ст.61 КК України.
Суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства в умовах суспільно корисної праці з застосуванням до нього ст.75 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік.
Суд вважає за необхідне та доцільне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5 та стягнути на його користь з ОСОБА_4 вісім тисяч триста п`ятдесят вісім гривень матеріальної шкоди. Відповідні позовні вимоги повність підтверджені в судовому засіданні з боку позивача і в повній мірі визнані стороною відповідача, що у суду не викликає жодного сумніву.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, КПК України суд, -

З А С У Д И В

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст.128 КК України та застосувавши ст.61 КК України призначити йому покарання один рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на ОДИН рік.
Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_5 та стягнути на його користь з ОСОБА_4 вісім тисяч триста п`ятдесят вісім гривень матеріальної шкоди.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.392-395 КПК України.

Суддя ОСОБА_1