Справа № 453/614/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/783/356/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Сколівського районного суду Львівської області від 15 травня 2014 року,
встановила:
вироком Сколівського районного суду Львівської області від 15 травня 2014 року:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Сколівським районним судом Львівської області 10.08.2012 року за ч.1 ст. 187 КК України до чотирьох років позбавлення волі із застосуванням 75; 76 КК України звільненого від відбування покарання із встановлення іспитового строку на два роки, судимість не погашена,

засуджено за ч.2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного засудженому ОСОБА_10 покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком постановленим 10.08.2012 року у кримінальній справі №1320/49/12 (провадження №1320/74/12) у вигляді одного року позбавлення волі і остаточно ОСОБА_10 призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід обвинуваченому обрано у вигляді взяття під варту.

Вирішено питання з цивільним позовом, речовими доказами та судовими витратами.

За вироком суду ОСОБА_10 20.03.2014 року близько 16 год. 30 хв. у с. Коростів, Сколівського району, Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до житлового будинку ОСОБА_11 , що є людиною похилого віку, та почав вимагати гроші для придбання алкогольних напоїв, а також самі алкогольні напої. Коли ОСОБА_11 відмовився надавати такі кошти чи спиртні напої, обвинувачений ОСОБА_10 , з метою заволодіння коштами та майном ОСОБА_11 , здійснив на останнього напад, зокрема почав наносити йому удари дерев`яним бруском по голові та тілі, металевою м`ясорубкою по тілі. Під час нанесення ударів ОСОБА_11 спершу був на ногах, за допомогою того, що обома руками міцно тримався за поруччя кухні і чинив опір, одна згодом, від отриманих ударів, впав на підлогу і втратив свідомість. Внаслідок нанесених обвинуваченим ОСОБА_10 ударів ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді переломів обох виличних дуг та переламу правої ліктьової кістки, забиття головного мозку легкого ступеню, ран, поверхневих ран та синців. Подолавши опір ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_10 відкрито заволодів його грошовими коштами у сумі 10 грн., так як більше грошей не знайшов, а також пляшкою горілки ТМ Златогор ємністю 0,5 л., вартістю 35 грн., а всього грошами та майном на загальну суму 45 грн., після чого втік з місці події, залишивши ОСОБА_11 лежати без свідомості з численними ранами від ударів у крові.

На вирок суду подана апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 , який просить скасувати вирок Сколівського районного суду Львівської області від 15 травня 2014 року, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що вирок суду першої інстанції є незаконним, органами досудового слідства сфабриковані матеріали кримінального провадження, оскільки не було проведено впізнання та ставки віч-на-віч. У апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 свою вину повністю заперечує, вказує на відсутність доказів його винуватості та зазначає про дружні відносини з потерпілим ОСОБА_8 . У доповненні до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_10 також вказує про фальсифікацію проведених експертиз у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника у підтримку поданої обвинуваченим апеляційної скарги, думку прокурора про безпідставність поданої апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме показаннями потерпілого ОСОБА_11 , наданими в ході досудового розслідування 21.03.2014 року (Т.1 а.с.59-60), показаннями представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які в судовому засіданні суду першої інстанції дали логічні та послідовні свідчення.

У судовому засіданні під час розгляду справи в апеляційному суді і завідуючий реанімаційним відділенням Сколівської центральної районної лікарні лікар ОСОБА_15 , в присутності якого було допитано потерпілого ОСОБА_11 на досудовому слідстві, ствердив, що потерпілий ОСОБА_11 під час надання показів працівникам міліції знав та вказав на особу, яка завдала йому тілесні ушкодження.

Також вина ОСОБА_10 підтверджується:

- протоколом огляду місця події від 21.03.2014 року та схемою до нього (а.с.16-19) з яких вбачається де саме було вчинено розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 і виявлено та вилучено металеву м`ясорубку, дерев`яний брусок, дерев`яний карниз зі слідами крові, здійснено зіскоби крові з одвірка дверей та панелей стін будинку;

- актом про застосування розшукової собаки кінологічного центру УМВС України у Львівській області від 20.03.2014 року та довідкою про результати застосування розшукової собаки кінологічного центру УМВС України у Львівській області від 23.03.2014 року із план-схемою пропрацьованого сліду (Т.1 а.с. 39) із яких вбачається, що слід, який взяв собака від будинку потерпілого ОСОБА_11 привів до житлового будинку, де проживає обвинувачений ОСОБА_10 ;

- протоколом №43 медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння від 21.03.2014 року (Т.1 а.с.40) відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

- протоколом тимчасового доступу до речей і їх тимчасового вилучення від 21.03.2014 року (Т.1 а.с. 51-54) відповідно до якого у обвинуваченого з-поміж іншого вилучено пляшку з-під горілки ТМ Златогор, на якій, згідно з висновком судово-дактилоскопічної експертизи №15 від 12.04.2014 року (Т.1 а.с. 222-226) виявлено один слід, залишений середнім пальцем лівої руки потерпілого ОСОБА_11 .

На підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів, яким дана належна оцінка відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 і правильно кваліфікував його дії за ч.2 ст.187 КК України, оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднане із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_10 на його невинуватість у вчиненні злочину судом першої інстанції правильно розцінено як спосіб захисту з метою не встановлення судом істини у кримінальному провадженні та уникнення ним відповідальності за вчинене. Підстав та наміру оговорити обвинуваченого ОСОБА_10 потерпілим та свідками не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання суд першої інстанції належним чином врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого, який раніше судимий, а також заподіяну потерпілому матеріальну та моральну шкоду. Пом`якшуючі покарання обставини судом не встановлено, а обтяжуючими покарання обставинами суд визначив вчинення правопорушення щодо особи похилого віку, так як потерпілий ОСОБА_11 являється 03.07.1944 р.н., вже тривалий час перебував на пенсійному забезпеченні по віку; вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Врахувавши все вищезазначене, суд обрав ОСОБА_10 покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Призначене ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Покликання в апеляційній скарзі на не проведення органами досудового розслідування ставки віч-на-віч (очної ставки), як на спосіб фальсифікації матеріалів кримінального провадження в цій частині розцінюються колегією суддів, як безпідставні, відповідно до ч.9 ст. 224 КПК України ставка віч-на-віч (очна ставка) не проводиться, крім цього, свідки, показаннями яких суд першої інстанції мотивує вирок, були допитані в судовому засіданні від 15.05.2014 року.

Щодо посилання апелянта на непред`явлення підозрюваного до впізнання на досудовому слідстві, як на фальсифікацію кримінального провадження, то колегія суддів вважає таке необґрунтованим, оскільки, пред`явлення для впізнання це самостійна слідча дія, яка полягає в пред`явленні свідку, потерпілому, підозрюваному в передбаченому законом порядку певного об`єкта, для того, щоб вони могли встановити його тотожність або відмінність з тим об`єктом, який спостерігали раніше, зберегли в пам`яті і про який давали показання. Тобто, впізнання доцільно було б проводити у тому випадку, якщо б потерпілий не знав обвинуваченого ОСОБА_10 і не міг ідентифікувати особи нападника.

Твердження ОСОБА_10 про фальсифікацію експертиз, проведених на досудовому розслідуванні, після дослідження матеріалів кримінального провадження колегією суддів не знайшло свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б вплинули на законність постановленого рішення колегія суддів не встановлено.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Сколівського районного суду Львівської області від 15 травня 2014 року щодо ОСОБА_10 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4