В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року

м.Василівка

Колегія суддів Василівського
районного суду Запорізької області у
складі: головуючого - судді Кочевої І.В.,
суддів Носика М.А. та Степаненко Ю.А.,
при секретарі Кириченко О.В., за участю
прокурора Гірного В.І., захисника
обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката
ОСОБА_2, захисника обвинуваченого
ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в режимі
відеоконференцзв`язку кримінальну
справу відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Мала
Білозерка Василівського району
Запорізької області, українця,
громадина України, освіта
середня-спеціальна, не працюючого, не
одруженого, має неповнолітнього сина -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше, в силу ст.89 КК України, не
судимого, обвинуваченого за ч.2 ст.121
КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця
м.Дніпрорудне Василівського району
Запорізької області, українця,
громадянина України (а.с.35 т.1), освіта
середня, працює сторожем НСП-28
експлуатаційної дільниці №3
Придніпровського міжрайонного
управління водного господарства, не
одруженого, дітей не має,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2
фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3,
раніше не судимого, обвинуваченого за
ч.2 ст.121 КК України;

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_11, уродженця с.
Восточний Сєровського району
Свердловської області, росіянина,
громадянина України, освіта неповна
середня, не навчається та не працює, не
одруженого, утриманців не має, фактично
проживає за адресою: АДРЕСА_4,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5
раніше судимого:

- 22 жовтня 2004 року Василівським
районним судом Запорізької області за
ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років
позбавлення волі, ст. 75, 76 КК України з
іспитовим строком 2 роки;

- 22 вересня 2006 року Василівським
районним судом Запорізької області за
ч. 1 ст. 309, 71 КК України до 3 років 1
місяця позбавлення волі. Звільнений 22
жовтня 2009 року за відбуттям строку
покарання. Постановою Запорізького
районного суду Запорізької області
від 11 серпня 2009 року було встановлено
адміннадзор на 12 місяців.;

- 25 лютого 2013 року Василівським
районним судом Запорізької області за
ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років
позбавлення волі, з іспитовим строком 2
роки. Ухвалою Василівського районного
суду Запорізької області від 02 грудня
2013 року скасовано звільнення від
відбування покарання, призначеного
вироком суду від 25 лютого 2013 року,
взятий під варту із зали суду 02 грудня
2013 року.

обвинуваченого за ст.185 ч.3, ч.1 ст.396, ст.263
ч.1 КК України

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_16, уродженця с.Мала
Білозерка Василівського району
Запорізької області, українця,
громадянина України, освіта середня
спеціальна, працює охоронцем у
Придніпровському міжрайонному
управлінні водного
господарства,одружений, на утриманні
має малолітню доньку - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_18, проживає та
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6,
раніше не судимого, обвинуваченого за
ч.1 ст.396 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09 вересня 2013 року в с.Орлянське
Василівського району Запорізької
області, ОСОБА_6, в період часу з 21 год.
до 07 год. 30 хв. 10 вересня 2013 року з метою
заволодіння чужим майном, з корисливих
мотивів, шляхом вільного доступу, через
незачинені двері проник на територію
домоволодіння АДРЕСА_7 звідки таємно,
повторно, викрав велосипед «Україна»,
що належить потерпілій ОСОБА_9,
вартість якого відповідно до висновку
експерта №157 від 22 січня 2014 року
становить 327 грн., та з викраденим зник.

10 жовтня 2013 року в період часу з 00 год. 00
хв. до 01 год., в с. Мала Білозерка
Василівського району Запорізької
області, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3, за
місцем його проживання АДРЕСА_3, після
сумісного вживання спиртних напоїв за
пропозицією ОСОБА_1 домовилися сходити
додому до ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_8,
щоб з'ясувати обставини вчинення
останнім крадіжок з цвинтаря, де у
ОСОБА_1 похований один із родичів. В той
же день, приблизно з 01 год. до 01 год. 30
хв., ОСОБА_1 та ОСОБА_3, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, прийшли
додому до ОСОБА_10. Коли ОСОБА_10 відчинив
двері будинку, між ним з однієї сторони
та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з іншої сторони,
виник словесний конфлікт, під час якого
ОСОБА_10 став висловлюватися
нецензурною лайкою, що обурило ОСОБА_1
та ОСОБА_3

На ґрунті особистих неприязних
стосунків, що виникли раптово
внаслідок вказаної сварки, ОСОБА_1
спільно з ОСОБА_3, діючи узгоджено між
собою, маючи умисел на спричинення
ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, у
кімнаті будинку стали по черзі
наносити чисельні удари кулаками рук в
область голови, тулуба і грудної
клітини потерпілого ОСОБА_10, від чого
потерпілий впав на підлогу. ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 продовжуючи свій спільний
умисел, діючи узгоджено між собою,
наносили удари кулаками рук та взутими
ногами по голові, шиї, тулубу та
кінцівкам ОСОБА_10, та загалом в область
обличчя та голови нанесли не менше 6-8
ударів.

В результаті вказаних узгоджених
умисних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заподіяли
потерпілому ОСОБА_10 наступні тілесні
ушкодження:

- повний перелом під'язикової кістки
справа, синці на шиї справа, які за
ступенем тяжкості не можуть бути
оцінені, оскільки вони оцінюються по
результату травми, але не менш, ніж
легкі тілесні ушкодження, що тягнуть за
собою короткочасний розлад здоров'я;

- закритий перелом 1-го ребра справа по
навколохребцевій лінії, що відноситься
до тілесних ушкоджень середнього
ступеня тяжкості, до причини смерті
відношення не має;

- садна і синці шиї, тулуба і кінцівок,
які як у сукупності, так і кожне окремо
мають ознаки легких тілесних
ушкоджень, до причини смерті
відношення не мають;

- садно і синці на обличчі, лівої і
правої вушної раковини, забиті рани
волосистої частини голови і обличчя,
інфильтруючий крововилив в м'яких
тканинах волосистої частини голови,
поперечний перелом кісток носа,
субарахноїдальні церебральні
крововиливи; рану на верхньому повіку
лівого ока; рану на підборідді.

Після нанесення вказаних тілесних
пошкоджень ОСОБА_1 та ОСОБА_3, лишивши
ОСОБА_10 живим на місці його побиття,
пішли кожен до себе додому.

В результаті умисних та узгоджених дій
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 від
внутрішньочерепної травми у вигляді
забитих ран волосистої частини голови
і обличчя, саден і синців на обличчі,
поперечного перелому кісток носа з
крововиливами в м'які тканини голови і
обличчя, а також під м'яку мозкову
оболонку, що ускладнилися розвитком
набряку головного мозку і його
стовбурових структур - настала смерть
потерпілого ОСОБА_10

В той же день, 10 жовтня 2013 року,
приблизно о 07 год. ОСОБА_1 з метою
з'ясування самопочуття потерпілого
ОСОБА_10, прийшов до останнього додому -
за адресою: АДРЕСА_8, та знайшов в іншій
кімнаті будинку труп ОСОБА_10 Після
чого з метою укриття вчиненого ним
разом з ОСОБА_3 злочину - завдання
тяжких тілесних

ушкоджень, що потягли за собою смерть
потерпілого, ОСОБА_1 повідомив про
обставини вказаних вище подій та
смерть потерпілого - ОСОБА_7

ОСОБА_7 в той же день, в період часу
приблизно з 08 год. до 09 год. 40 хв. діючи
навмисно, дізнавшись від ОСОБА_1 про те,
що останній разом з ОСОБА_3 завдали
тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10, що
спричинили смерть потерпілого, на
прохання ОСОБА_1, з метою приховання
слідів злочину, надав автомобіль
НОМЕР_1, що перебував у його володінні
та користуванні, та на якому він
приїхав до будинку АДРЕСА_8
Василівського району Запорізької
області - для перевезення трупу
ОСОБА_10 з метою подальшого його
поховання у лісосмузі. ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 погрузили труп ОСОБА_10 у
багажник автомобіля. Після чого на
автомобілі, перевозячи труп ОСОБА_10,
ОСОБА_7, продовжуючи свій злочинний
намір на заздалегідь не обіцяне
приховування тяжкого злочину, разом
ОСОБА_1, заїхали до ОСОБА_7 додому, де той
взяв дві лопати. На шляху подальшого
слідування в селі вони зустріли
ОСОБА_6, який дізнавшись про завдання
тяжких тілесних ушкоджень, що
спричинили смерть ОСОБА_10 - ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 погодився допомогти приховати
труп, раніше не обіцяючи приховати
скоєння тяжкого злочину, діючи умисно,
також сів в автомобіль. Потім вказані
особи заїхали за ОСОБА_3, який перебував
на робочому місці, повідомили йому про
смерть ОСОБА_10 Після чого в автомобіль
сів і ОСОБА_3 та вони всі разом доїхали
до лісосмуги поблизу насосної станції
№ 32 в с. Мала Білозерка Василівського
району Запорізької області, де ОСОБА_6,
витяг труп ОСОБА_10 з автомобіля ЗАЗ 1102,
відніс його до виїмки в землі, де разом
з ОСОБА_3 труп засипали за допомогою
лопати землею, після чого всі покинули
місце вчинення злочину.

10 листопада 2013 року ОСОБА_6, перебуваючи
на окраїні с.Мала Білозерка
Василівського району Запорізької
області, маючи умисел на незаконне
придбання, носіння та зберігання
вибухових речовин, шляхом присвоєння
знайденого, без передбаченого законом
дозволу, придбав корпус бойової ручної
оборонної гранати Ф-1, яка відповідно до
висновку експерта №66 від 12 листопада
2013 року є корпусом бойової ручної
оборонної гранати Ф-1 промислового
виготовлення, що містить в собі заряд
вибухової речовини бризантної дії -
тротилу масою 50-56 грам, придатний для
проведення вибуху при наявності засобу
ініціювання або створення певних умов,
який він поклав в поліетиленовий пакет,
і незаконно зберігаючи при собі,
переніс до себе додому за адресою місця
проживання: АДРЕСА_4, де зберігав надалі
без передбаченого законом дозволу до 11
листопада 2013 року.

11 листопада 2013 року о 07 год. ОСОБА_6,
продовжуючи свій злочинний умисел,
спрямований на носіння, зберігання
вибухових речовин без передбаченого
законом дозволу, перебуваючи у себе
вдома, за вказаною вище адресою, поклав
зазначений корпус бойової ручної
оборонної гранати Ф-1, який містить в
собі заряд вибухової речовини
бризантної дії, тротил масою 50-56 гр. - в
поліетиленовий пакет, який поклав в
ліву зовнішню нагрудну кишеню куртки, і
незаконно зберігаючи при собі, переніс
на станцію «Мала Білозерка»
Придніпровської залізниці,
розташовану на території
Василівського району Запорізької
області. В той же день, приблизно о 07
год. 20 хв. працівниками міліції ЛВ на
станції Мелітополь УМВС України на
Придніпровській залізниці був
затриманий ОСОБА_6 у зв'язку з переходом
залізничної колії у невстановленому
місці. При проведенні його особистого
огляду в лівій зовнішній нагрудній
кишені куртки було виявлено та
вилучено корпус бойової ручної
оборонної гранати Ф-1, що містить в собі
заряд вибухової речовини бризантної
дії - тротилу масою 50-56 гр., придатного
для здійснення вибуху при наявності
засобу ініціювання або створення
певних умов, який він незаконно
придбав, зберігав та носив без
передбаченого законом дозволу.

Потерпілою ОСОБА_9 (за епізодом від 09
вересня 2013 року) заявлено цивільний
позов на суму 327 грн. (а.с.6 т.4).

Обвинувачений ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину
за

ч.2 ст.121 КК України визнав повністю, у
скоєному щиро розкаявся та суду
пояснив, що він товаришує з ОСОБА_3 та
ОСОБА_7 Приблизно о 01 год. 10 жовтня 2013
року, після сумісного вживання
спиртних напоїв разом з ОСОБА_3 вони
домовилися вдвох зайти додому до
ОСОБА_10 з'ясувати питання щодо
здійснення останнім крадіжок з
цвинтаря села, де поховані і його
родичі. Коли він та ОСОБА_3 прийшли до
ОСОБА_10, постукали у двері. ОСОБА_10
відкрив двері, теж був у стані
алкогольного сп'яніння, та став
висловлюватися на їх адресу
нецензурною лайкою, бо був
невдоволений їх приходом.
Висловлювання ОСОБА_10 обурили його та
ОСОБА_3. У відповідь на це, у кімнаті
будинку, спочатку ОСОБА_3, а потім він
стали наносити численні удари
кулаками в обличчя потерпілого та по
тулубу. Коли ОСОБА_10 впав на підлогу,
він та ОСОБА_3 стали разом наносити
удари руками та ногами ОСОБА_10, який
лежав там же - на підлозі, той не
підводився та кричав. У будинку
потерпілого не було світла, точну
кількість ударів, що наносив він та
ОСОБА_3, та їх локалізацію він не може
вказати, бо був нетверезий. Потім він та
ОСОБА_3 пішли додому, при цьому ОСОБА_10
подавав ознаки життя, та щось їм
говорив. Він довів ОСОБА_3 додому і
пішов додому сам. До ранку він спав.
Прокинувшись, вирішив піти до ОСОБА_10
подивитись як він себе почуває. Коли,
близько 07 год. зайшов до будинку
ОСОБА_10, побачив, що той лежав в дальній
кімнаті, та був мертвий. Він телефоном
повідомив про це ОСОБА_7. Приблизно
через 10 хв. ОСОБА_7 приїхав до будинку
ОСОБА_10. Він попросив ОСОБА_7 допомогти
вивезти труп, щоб приховати злочин, на
що ОСОБА_7 погодився. Він поклав труп в
багажник автомобіля ОСОБА_7, потім по
дорозі, заїхали додому до ОСОБА_7, де той
взяв лопати та поїхали далі. По дорозі
зустріли ОСОБА_6, який погодився
допомогти їх приховати труп. Далі
заїхали за ОСОБА_3, якому повідомили
про смерть потерпілого. При цьому у
ОСОБА_11 після звістки про смерть
потерпілого, була істерика. Всі разом
вони приїхали до лісосмуги, де ОСОБА_6
витяг труп з автомобіля, дотягнув його
до виїмки у землі в лісосмузі, де
закопали труп. Під час слідчого
експерименту він на місці добровільно
показував обставини вчинення злочину.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у
вчиненні інкримінованого йому злочину
за ч.2 ст.121 КК України визнав повністю.
У скоєному щиро розкаявся.
Обвинувачений суду пояснив, що
протягом 09 жовтня 2013 року після роботи
він у себе вдома до пізнього вечора
разом з ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_7, який
прийшов ввечері, розпивали спиртні
напої. Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пішли
додому, приблизно з 00 год. до 02 год. 10
жовтня 2013 року він та ОСОБА_1
домовилися сходити до ОСОБА_10
розібратися з приводу вчинення
останнім крадіжок. Коли вони прийшли до
ОСОБА_10, той відчинив їм двері, був
п'яний та став на них висловлюватися
нецензурною лайкою. Він вдарив
кулаком ОСОБА_10 по голові, удари
наносив і ОСОБА_1. Коли ОСОБА_10 впав на
підлогу він продовжував наносили удари
кулаком по тілу ОСОБА_10 та два рази
вдарив його ногою по тулубу. Разом з ним
наносив удари потерпілому і ОСОБА_1,
куди точно та скільки - точно не може
сказати, бо в хаті потерпілого не було
світла. Коли потерпілого били, він
кричав. Потім він та ОСОБА_1 пішли
додому, а ОСОБА_10 лежав на підлозі і
щось їм говорив. Вночі він спав вдома.
Вранці прокинувся та поїхав на роботу,
куди приблизно о 09 год. ранку до нього
приїхали ОСОБА_7, ОСОБА_1 та ОСОБА_6, від
яких він дізнався про смерть ОСОБА_10,
труп якого лежав в автомобілі ОСОБА_7.
Всі разом вони поїхали на автомобілі в
лісосмугу за село, де він та ОСОБА_6
закопали труп.

Даних про те, що під час досудового
розслідування обвинувачені ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 давали інші покази - суду не
надано. Аналогічні обставини щодо
вчинення злочину обвинувачені ОСОБА_1
та ОСОБА_3 вказували у власноруч
складених ними заявах (т.2 а.с.8-10, 71-72)
від 10 жовтня 2013 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому
засіданні свою провину, у вчиненні
інкримінованих йому діянь, визнав
повністю та суду пояснив, що в темну
пору доби, в ніч з 09 на 10 вересня 2013 року
він в с.Орлянське Василівського району
Запорізької області, з метою вчинення
крадіжки, через незачинені двері
проник на територію домоволодіння
АДРЕСА_7 звідки, скориставшись тим, що
його ніхто не бачив, викрав велосипед.
10

жовтня 2013 року вдень та ввечері він
вдома у ОСОБА_3 разом з ним, ОСОБА_1 та
ОСОБА_7 вживали спиртні напої, після
чого він пішов додому спати. Вранці 10
жовтня 2013 року зі слів ОСОБА_7 та ОСОБА_1
йому стало відомо про смерть ОСОБА_10,
яка настала в результаті його побиття
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Він погодився
допомогти приховати труп. ОСОБА_7,
ОСОБА_1 та він, на автомобілі ОСОБА_7
заїхали на роботу до ОСОБА_3, якому
повідомили про смерть ОСОБА_10. У ОСОБА_3
після того, як він дізнався про смерть
ОСОБА_10 була істерика. Взявши з собою і
ОСОБА_3 всі разом поїхали у лісосмугу
біля насосної станції, де з метою
приховання злочину він витяг труп
ОСОБА_10 з автомобіля, відніс його до
виїмки в землі в лісосмузі, де з ОСОБА_3
засипали труп землею. Після чого всі
покинули місце вчинення злочину. Крім
того, 10 листопада 2013 року він на окраїні
с.Мала Білозерка Василівського району
Запорізької області, знайшов та взяв
собі, переносячи у кармані куртки,
корпус гранати, який приніс додому та
зберігав до 11 листопада 2013 року, коли
зранку взяв гранату , склав в пакет,
поклав в кишеню куртки, і пішов на
станцію «Мала Білозерка»
Придніпровської залізниці, де його
зупинили працівники міліції, які
виявили та вилучити у нього вказану
гранату. У скоєному розкаюється.

ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 пояснили, що у
них тілесних пошкоджень з відкритою
кровотечією 10 жовтня 2013 року не було.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав
повністю. Суду пояснив, що він вранці 10
жовтня 2013 року дізнався від ОСОБА_1 про
те, що останній разом з ОСОБА_3 побили
вночі ОСОБА_10, а вранці ОСОБА_1 знайшов
ОСОБА_10 мертвим. На прохання ОСОБА_1, з
метою приховання слідів злочину, він
надав автомобіль НОМЕР_1, що перебуває у
його володінні та користуванні. На
цьому автомобілі він приїхав до
будинку де жив ОСОБА_10, з ОСОБА_1
погрузили труп у багажник автомобіля.
Коли вони їхали по селу, зустріли
ОСОБА_6, якому показали труп та
розповіли про те, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3
побили ОСОБА_10, від чого той помер.
ОСОБА_6 погодився допомогти їм
приховати труп, сів з ними в автомобіль.
Після цього вони заїхали за ОСОБА_3,
який був на роботі, повідомили йому про
смерть ОСОБА_10 Це повідомлення було
несподіваним для ОСОБА_3, що було видно
по його реакції. Після чого в
автомобіль сів і ОСОБА_3 та вони всі
разом доїхали до лісосмуги поблизу
насосної станції в с. Мала Білозерка,
де ОСОБА_6 витяг труп з автомобіля та з
ОСОБА_3 закопали його в лісосмузі, після
чого вони всі поїхали звідти. Потім він
сам зателефонував та повідомив про це
працівників міліції. Погодився
допомагати приховати труп на прохання
ОСОБА_1, бо боявся того, хоча ніяких
погроз на його адресу не
висловлювалося та його ОСОБА_1 не
примушував приховання злочину. У
скоєному розкаюється та просить його
суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_12 у судове засідання
не з'явилася, про час та місце розгляду
справи, про зміну раніше висунутого
обвинувачення за п.12 ч.2 ст.115 КК України
на ч.2 ст.121 КК України обвинуваченим
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 була повідомлена
своєчасно та належним чином. Бажання
підтримувати обвинувачення у раніше
висунутому об'ємі не виявила та про це
суд не повідомила. Цивільний позов у
справі не заявила. Суду надала заяву
про розгляд справи без її участі (а.с.86
т.1).

Потерпіла ОСОБА_9 у судове засідання не
з'явилася, суду надала заяву про
розгляд справи без її участі (а.с.14 т.4).

Суд вважає можливим розглянути справу
без участі потерпілих.

Вислухавши думки учасників судового
розгляду, приймаючи до уваги, що
обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю
визнали свою вину у скоєнні
інкримінованих ним протиправних діянь,
не оспорювали фактичні обставини
справи, кваліфікацію їх дій, судом
встановлено, що обвинувачені вірно
розуміють зміст обставин справи,
відсутні сумніви в добровільності їх
позиції, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК
України визнав недоцільним
дослідження доказів щодо обставин, які
ніким не оспорювалися за епізодами
обвинувачення ОСОБА_6 від

09 вересня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України,
від 10 жовтня 2013 року за ст.396 ч.1 КК
України та 10 листопада 2013 року за ч.1
ст.263 КК України, за епізодом
обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.396 КК
України і обмежився допитом
обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7, та
дослідженням матеріалів, щодо речових
доказів, та матеріалів, які
характеризують особи обвинувачених.

Крім повного визнання своєї вини
обвинуваченими: ОСОБА_1, ОСОБА_3 за ч.2
ст.121 КК України, їх вина у скоєнні
інкримінованих їм протиправних діянь
підтверджена наданими суду та
дослідженими судом доказами.

Відповідно до протоколу огляду місця
події (а.с.105-129 т.1) 10 жовтня 2013 року з 21
год.22 хв. до 23 год. 18 хв. в лісосмузі
вздовж другого зонального каналу
Придніпровської зрошувальної системи
біля с.Мала Білозерка Василівського
району Запорізької області була
виявлена свіжозрихлена ділянка ґрунту
розмірами 2,20х 1,5 м, в якій виднівся
фрагмент тканини червоного кольору.
При знятті шару ґрунту було виявлено
труп чоловіка з ознаками насильницької
смерті. Під час огляду були вилучені з
трупа: футболка червоного кольору,
чоловіча сорочка, шкарпетка, труси;
фрагмент рослинності, зразки ґрунту.

В протоколі огляду трупа, проведеного в
умовах відділення СМЕ (т.1 а.с.130-143), на
трупі були виявлені та описані тілесні
ушкодження.

Відповідно до висновку СМЕ речей з
трупа ОСОБА_10 (а.с.247-250 т.1) на футболці
(об'єкт №1,2), сорочці (об'єкт №3) виявлена
кров, походження якої не виключається
як від ОСОБА_10

Відповідно до висновку СМЕ трупа
ОСОБА_10 №272 від 11 листопада 2013 року
(а.с.213-219 т.1) його смерть настала від
внутрішньочерепної травми у вигляді
забитих ран волосистої частини голови
і обличчя, саден і синців на обличчі,
поперечного перелому кісток носа з
крововиливами в м'які тканини голови і
обличчя, а також під м'яку мозкову
оболочку, що ускладнилися розвитком
набряку головного мозку і його
стовбурових структур. Зазначені
ушкодження утворилися незадовго до
смерті (десятки хвилин). Кожне з
травматичних впливів в область голови
може спричинити за собою те чи інше
ушкодження головного мозку. При
багаторазових впливах за короткий
проміжок часу вони взаємно обтяжують
наслідки один одного. Тому всі
пошкодження в області голови у ОСОБА_10
кваліфікуються в сукупності як тяжкі
тілесні ушкодження за ознакою
небезпеки для життя, в даному випадку,
потягли за собою смерть і знаходяться в
прямому причинному зв'язку з її
настанням. На трупі ОСОБА_10 в області
голови виявлені: садно і синці на
обличчі, лівій і правій вушних
раковинах, забиті рани волосистої
частини голови і обличчя,
інфильтруючий крововилив в м'яких
тканинах волосистої частини голови,
поперечний перелом кісток носа,
субарахноїдальні церебральні
крововиливи, що виникли в результаті
неодноразової дії тупого твердого
предмета (предметів) з обмеженою
травмуючою поверхнею.

Рани в потиличній області утворилися
від дії ребра тупого предмета; рана на
верхньому повіку лівого ока
утворилася від дії тупого предмета;
рана на підборідді утворилася від дії
тупого предмета з обмеженою травмуючою
поверхнею.

В область обличчя та голови було
нанесено не менше 6-8 ударних впливів.
Характерні травмуючі особливості
предмета (предметів) в пошкодженнях не
відобразилися. До таких предметів
можуть бути віднесені кулаки, взуті
ноги і т.д.

Також на трупі ОСОБА_10 були виявлені:
повний перелом під'язикової кістки
справа, синці на шиї справа утворилися
від дії тупого предмета з обмеженою
травмуючої поверхнею. У даному випадку
ці ушкодження за ступенем тяжкості не
можуть бути оцінені, оскільки вони
оцінюються по результаті травми, але не
менш, ніж легкі тілесні ушкодження, що
тягнуть за собою короткочасний розлад
здоров'я; закритий перелом 1-го ребра
справа по навколохребцевій лінії, що
утворився від дії тупого предмета з
обмеженою травмуючою поверхнею, що
відноситься до тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості за
критерієм тривалості розладу здоров'я
більше 21 дня, до причини смерті
відношення не має; садна і синці шиї,
тулуба і кінцівок, які

утворилися від дії тупого предмета
(предметів) з обмеженою травмуючої
поверхнею, як у сукупності, так і кожне
окремо мають ознаки легких тілесних
ушкоджень, до причини смерті
відношення не мають. При
судово-токсигологічній експертизі
крові та сечі від трупа ОСОБА_10
виявлений етиловий алкоголь
відповідно 2,8 і 3,8%, що у живих осіб
відповідає сильному алкогольному
сп'янінню. Пошкоджень з ознаками
посмертних або інших - на трупі не
виявлено. Після заподіяння вище
описаних пошкоджень, потерпілий міг
здійснювати цілеспрямовані дії, в тому
випадку якщо травма не
супроводжувалася втратою свідомості.
СМЕ даних про послідовність заподіяння
тілесних пошкоджень не має.

При проведенні огляду місця події
(а.с.145-174 т.1) 11 жовтня 2013 року з 00 год. 39
хв. до 04 год.41 хв. за адресою: АДРЕСА_8,
відповідно до протоколу були виявлені
та вилучені: три недопалки цигарок,
шапка, фрагмент рукава синього
кольору, змиви речовини бурого кольору
з різних поверхонь у будинку в кімнатах
№1, 3, 6; фрагменти розбитого скла,
документи на ім'я ОСОБА_10; було
зафіксовано пошкодження вікон в
будинку - вибите скло та рама.

Відповідно до СМЕ №522 від 06 листопада
2013 року трьох недопалків, вилучених при
огляді місця події - з тарілки на столі
у веранді будинку по АДРЕСА_8
Василівського району Запорізької
області (а.с.224-227 т.1) на недопалку
цигарки «Столичні без фільтра» (об'єкт
№1) знайдена слина, за груповою
приналежністю якої встановлено, що не
виключено викурювання її ОСОБА_1 При її
викурюванні декількома особами не
виключається змішування слини ОСОБА_1,
ОСОБА_10, ОСОБА_3 та (або) ОСОБА_7
Походження слини від ОСОБА_6 можливо
лише в якості домішки.

При експертному дослідженні
недопалків цигарок «Прима класична»
(об'єкти №2 та №3) знайдена слина, за
груповою приналежністю якої
встановлено, що викурювання цих
цигарок не виключається ОСОБА_10, ОСОБА_3
та (або) ОСОБА_7 Походження слини від
ОСОБА_6 можливо лише в якості домішки.
Походження слини від ОСОБА_1
виключається.

Відповідно до висновку СМЕ №920 від 31
жовтня 2013 року (а.с.228-231 т.1) в п'яти
змивах (№1,5), на трьох осколках скла (
№6-8), на шапці (№9) виявлена кров людини,
походження якої не виключається від
ОСОБА_10

Відповідно до протоколу огляду від 10
та 11 жовтня 2013 року (а.с.198-207 т.1) при
проведенні огляду автомобіля ЗАЗ 110206,
1998 року випуску, синього кольору,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
що знаходиться у володінні та
користуванні ОСОБА_7, останній
добровільно повідомив працівникам
міліції, що він вранці 10 жовтня 2013 року
на автомобілі перевозив труп ОСОБА_10,
добровільно надав автомобіль для
огляду працівникам міліції, якими були
вилучені з авто - чохли, шапка сірого
кольору, буксувальний канат, гумові
килимки, рушник червоного кольору,
килимок з багажника, мікрочастини,
автомобільний ліхтар та металевий
Г-образний ключ з нашаруванням
речовини бурого кольору.

Відповідно до висновку СМЕ №922 від 31
жовтня 2013 року чохлів з сидінь
автомобіля, гумових килимків з салону
та багажника автомобіля, шапки,
рушника, гайкового ключа, ліхтарика,
каната для буксировки, на килимку з
багажника автомобіля (об'єкт №1), чохлі
зі спинки заднього сидіння (об'єкт №21)
виявлена кров, видова належність якої
не встановлена у зв'язку з не
виявленням видових властивостей.
(а.с.244-246 т.1).

Автомобіль ЗАЗ 110206, 1998 року випуску,
синього кольору, державний
реєстраційний номер НОМЕР_2 визнаний
речовим доказом та долучений до справи,
переданий на зберігання ОСОБА_7 (а.с.208-209
т.1).

Відповідно до протоколу (а.с.73 т.2) 11
жовтня 2013 року у ОСОБА_3 були вилучені
та оглянуті предмети його одягу, в
якому він був одягнений з 09 жовтня 2013
року до часу вилучення: куртка чорного
кольору, спортивна куртка чорного
кольору, джинсові брюки синього
кольору, кросівки черного кольору з
полосами білого кольору. На вказані
предмети накладено арешт (а.с.79 т.2).

Відповідно до висновку СМЕ речей
ОСОБА_3 (а.с.238-243 т.1) в плямі (об'єкт № 2) на
підкладці правого кармана куртки та в
плямі (об'єкт №8) на правому рукаві
спортивної кофти встановлено
наявність крові, походження якої не
виключається від ОСОБА_10 В плямах
(об'єкти №7,9, 11) на спортивній кофті,
брюках (об'єкт №12), кросівках (об'єкти №
19,22) - встановлено наявність крові, що не
виключає змішання крові ОСОБА_10 з
кров'ю або виділеннями - не
виключається від ОСОБА_3, ОСОБА_1,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, як від кожного окремо,
так і при змішанні крові, при наявності
у них на момент події тілесних
ушкоджень з відкритою кровотечією. В
інших п'ятнах на брюках (об'єкти № 13-15, 17)
- встановлено наявність крові,
походження якої не виключається від
ОСОБА_10.

Відповідно до протоколу (а.с.140 т.2) 11
жовтня 2013 року у ОСОБА_6 були вилучені
та оглянуті предмети його одягу: куртка
темно синього кольору, спортивна кофта
червоного кольору, светр темно синього
кольору з полосами, светр синього
кольору, футболка чорного кольору, сині
джинсові брюки, кросівки сірого
кольору зі вставками синього кольору.

Відповідно до висновку СМЕ речей
ОСОБА_6 (а.с.234-237 т.1) в плямах (об'єкт № 9)
на лівому рукаві джемпера (светри)
ОСОБА_6 встановлено наявність крові,
походження якої не виключається від
ОСОБА_10 В інших плямах на брюках
ОСОБА_6: (об'єкт №15) виявлена кров,
походження якої не виключається від
ОСОБА_6 Походження її від інших
фігурантів справи - виключено; (об'єкт
№16) - походження крові не виключається
від ОСОБА_1, а також від змішання крові
та виділень осіб з різною груповою
приналежністю, домішки крові інших
фігурантів справи - не виключається. В
плямі на спортивній куртці (об'єкт №4) -
походження якої з домішками крові
ОСОБА_6 не виключається.

Відповідно до висновку СМЕ №158 від 10
листопада 2013 року (а.с.20-21 т.2) під час
огляду ОСОБА_1 експертом 12 жовтня 2013
року у нього були виявлені садна правої
кисті та на лівому передпліччі, що
відноситься до легких тілесних
ушкоджень, які могли виникнути при
обставинах, які вказав обвинувачений
під час огляду, та в результаті
неодноразової ударної травматичної
дії тупого предмета (кулаки, взуті ноги
і т.н.)

Відповідно до висновку СМЕ №159 від 10
листопада 2013 року (а.с.88-89 т.2) у ОСОБА_3
були виявлені під час огляду 12 жовтня
2013 року садна на 3, 4 пальцях правої
кисті та на лівому колінному суглобі,
які відносяться до легких тілесних
ушкоджень, які могли виникнути при
обставинах, які вказав обвинувачений
під час огляду, та в результаті
неодноразової ударної травматичної
дії тупого предмета (кулаки, взуті ноги
і т.н.); давність виникнення саден на
пальцях - 1-2 доби, 3-5 на колінному
суглобі.

Відповідно до медичного висновку №303
станом на 22 год. 20 хв. 10 жовтня 2013 року
ОСОБА_1 ознак алкогольного сп'яніння не
мав (а.с.11 т.2). Станом на 10 жовтня 2013 року
о 21 год. 40 хв. ОСОБА_3 ознак сп'яніння не
мав, що підтверджено висновком
медичного огляду (а.с.80 т.2). Станом на 22
год. 40 хв. 10 жовтня 2013 року ОСОБА_6
перебував у стані алкогольного
сп'яніння, що підтверджено висновком
медичного огляду (а.с.139 т.2).

Відповідно до протоколу проведення
слідчого експерименту (а.с.27-48 т.2)
ОСОБА_1 01 листопада 2013 року на місці
показав обставини вчинення ним та
ОСОБА_3 протиправних діянь щодо
ОСОБА_10, зазначивши, що кулаком правої
руки наносив удар в обличчя та в
область грудної клітки потерпілому,
вказував місце в кімнаті №2 де після
побиття лишався лежати на підлозі
потерпілий, та місце в дальній кімнаті -
де він на ранок виявив труп
потерпілого, показав обставини
приховування злочину.

Відповідно до протоколу проведення
слідчого експерименту (а.с.90-111 т.2)
ОСОБА_3 14 жовтня 2013 року на місці
показав обставини вчинення ним та
ОСОБА_1 протиправних діянь щодо
ОСОБА_10, показав як кулаком правої руки
наносив три удари в обличчя. Удар в
область шиї та лівого плеча, коліном
лівої ноги - по тулубу. Коли ОСОБА_10
лежав на підлозі - ногою по тулубу,
кулаком правої руки по тулубу, вказав
місце розташування та положення
потерпілого під час нанесення ударів
та місце, в якому той залишився лежати,
коли він та ОСОБА_1 пішли; вказав
обставини та місце приховування трупа.

Відповідно до висновку додаткової СМЕ
№178Д від 23 листопада 2013 року вказані
тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_10
могли утворитися так як вказав ОСОБА_3
при проведенні слідчого експерименту 14
жовтня 2013 року. Не виключається
можливість виникнення пошкоджень у
ОСОБА_10 так як вказує ОСОБА_1 при
проведенні слідчого експерименту 01
листопада 2013 року (а.с.220-221 т.1).

Відповідно до протоколу проведення
слідчого експерименту (а.с.145-156 т.2)
ОСОБА_6 16 жовтня 2013 року на місці
показав обставини та місце вчинення
ним, ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_3 -
приховування трупа ОСОБА_17

Відповідно до протоколу огляду місця
події 14 жовтня 2013 року ОСОБА_18 були
видані добровільно дві штикові лопати,
які вказав ОСОБА_7 та якими закопували
труп ОСОБА_10, лопати долучені до справи
у якості речових доказів та
перебувають на зберіганні у власника -
ОСОБА_18

Відповідно до протоколу огляду (а.с.211-212
т.1) мобільного телефону «FLY», належного
ОСОБА_19, 2004 року народження, який для
огляду надала матір останньої - ОСОБА_20
та пояснила, що цим телефоном
користувався її співмешканець ОСОБА_1
та з якого здійснював дзвінки 10 жовтня
2013 року вранці. Номер мобільного
оператора «Київстар» № НОМЕР_4 - у
телефонній книзі якого абонент
«ОСОБА_7» з номером НОМЕР_3 мав виклик 10
жовтня 2013 року о 09 год. 40 хв.; вихідний
виклик на номер НОМЕР_3 записаний на
«ОСОБА_21». Виклик зафіксований 10 жовтня
2013 року о 08 год. 03 хв.

Речовий доказ - корпус ручної гранати з
вибуховою речовиною знищені, що
підтверджено актом від 12 листопада 2013
року.

Об'єкти, що були вилучені під час
досудового розслідування та експертне
дослідження яких було проведено,
долучені до справи у якості речових
доказів: одяг з трупа ОСОБА_10 (сорочка,
футболка); одяг ОСОБА_6.(спортивна
куртка синього кольору, джемпер, брюки);
одяг та взуття ОСОБА_1 (брюки, спортивна
кофта, спортивні туфлі); одяг та взуття
ОСОБА_3 (брюки, спортивна кофта, куртка,
пара кросівок); килимок з багажного
відділення і чохли заднього сидіння
автомобіля; зразки крові, слини,
букальні клітини ротової порожнини,
змиви з рук, вільні кінцівки нігтьових
пластин, сліди рук, зразки волосся
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1; зрізи
вільних нігтьових пластин, волосся,
змиви з рук, зразки крові, слідів рук
трупа ОСОБА_10; зразки ґрунту та
рослинності з ложа трупа; три
недопалки, мікрочастини; одяг ОСОБА_6
(спортивна куртка чорно-червоного
кольору, пара кросівок; змиви речовини
бурого кольору, три скалки скла, шапка,
фрагмент рукава (а.с.5-7 т.2) -
зберігаються в камері схову
Василівського РВ (а.с.1-3, 4 т.2).

Відповідно до акту первинної
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи №651 від 04 листопада 2013 року
(а.с.22-25 т.2) ОСОБА_1 хронічним психічним
захворюванням не страждав та не
страждає, під час скоєння
інкримінованого йому злочину
перебував у стані простого
алкогольного сп'яніння, міг віддавати
собі звіт у своїх діях і керувати ними.
За своїм психічним станом на
теперішній час може віддавати собі
звіт та керувати своїми діями.
Примусових заходах медичного
характеру не потребує. Під час
проведження експертизи давав
пояснення експертній комісії,
аналогічні тим, що виклав у заяві від 10
жовтня 2013 року.Відповідно до виписки з
акта наркологічної експертизи (а.с.26 т.2)
від 06 листопада 2013 року ОСОБА_1 страждає
на хронічний алкоголізм.

Відповідно до акту первинної
амбулаторної судово-психіатричної
експертизи №652 від 04 листопада 2013 року
(а.с.8184 т.2) ОСОБА_3 хронічним психічним
захворюванням не страждав та не
страждає, під час скоєння
інкримінованого йому злочину
перебував у стані простого
алкогольного сп'яніння, міг віддавати
собі звіт у своїх діях і керувати ними.
За своїм психічним станом на
теперішній час може віддавати собі
звіт та керувати своїми діями.
Примусових заходах медичного
характеру не потребує. Під час
проведення експертизи давав пояснення
експертній комісії, аналогічні тим,
які виклав у заяві та пояснював у суді,
а саме що він не бажав настання смерті
потерпілого. Причиною побиття
потерпілого було те, що той ображав

його та ОСОБА_1. Відповідно до виписки з
акта наркологічної експертизи (а.с.112
т.2) від 06 листопада 2013 року ОСОБА_3
наркоманією та алкоголізмом не
страждає.

Відповідно до характеризуючих даних
ОСОБА_1 (а.с.49-71 т.2) має постійне місце
проживання, на військовому обліку не
перебуває як засуджений до позбавлення
волі, має середню-спеціальну освіту ,
раніше, в силу ст..89 КК України, не
судимий, на обліку у лікарів нарколога
та психіатра не перебуває, за місцем
проживання характеризується
задовільно.

Відповідно до характеризуючих даних
ОСОБА_3 (а.с.113-121 т.2) має постійне місце
проживання, раніше не судимий, на
обліку у лікарів нарколога та
психіатра не перебуває, проходив
військову службу з 27 травня 209 року по 29
квітня 2010 року, за місцем проживання
характеризується задовільно, працює,
за місцем роботи характеризується
позитивно.

Відповідно до характеризуючих даних
ОСОБА_6 ( а.с.160-190 т.2) має постійне місце
проживання, раніше неодноразово
судимий, вчинив новий злочин у період
іспитового строку та перебування на
обліку у кримінально-виконавчій
інспекції, на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває,
за місцем проживання характеризується
задовільно.

Відповідно до характеризуючих даних
ОСОБА_7 має постійне місце проживання,
раніше не судимий, на обліку у лікарів
нарколога та психіатра не перебуває,
за місцем проживання характеризується
позитивно, одружений, має на утриманні
малолітню доньку, живе з сім'єю, працює.

Відповідно до матеріалів
характеризуючих особу загиблого
ОСОБА_10 (а.с.122-138 т.2) він був раніше
неодноразово судимим, за місцем
проживання характеризувався
задовільно.

Надані прокурором висновки СМЕ
піднігтьового вмісту зрізів вільних
кінців нігтьових пластин ОСОБА_1
№528 від 05 листопада 2013 року (а.с.222-223 т.1),
СМЕ №953 від 06 листопада 2013 року (а.с.232-233
т.1) суд до уваги, як належні докази не
приймає, оскільки за їх висновками:
кров та клітини, що належали б ОСОБА_10 в
піднігтьовому вмісті - не встановлені;
наявності крові на спортивних туфлях
ОСОБА_1 не встановлено. Тому заключення
цих експертизи жодного доказового
значення у цій справі не має.

Аналізуючи вказані вище докази у
справі у сукупності з показаннями
обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_3
вбачається, що метою їхнього візиту до
ОСОБА_10 було з'ясування питання щодо
скоєння останнім крадіжок з цвинтаря
села, завчасних домовленостей щодо
побиття чи позбавлення життя
потерпілого між ними не було. Умисел на
нанесення потерпілому тілесних
ушкоджень у обвинувачених виник
раптово, та був викликаний конфліктом з
приводу нецензурних висловлювань
потерпілого. Як ОСОБА_1, так і ОСОБА_3,
наносячи тілесні ушкодження
нетверезому потерпілому ( що
підтверджено висновком СМЕ) діяли
умисно, спільно та узгоджено між собою.
Виходячи з вказаного ними на слідчому
експерименті механізму нанесення
тілесних ушкоджень, про який вони також
давали покази в суді, обидва
усвідомлювали, що наносять удари у
життєво важливі органи потерпілого, в
тому числі і по голові, а тому могли
передбачити настання наслідків
такого побиття - у вигляді смерті
потерпілого. Хоча ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
після побиття потерпілого, залишивши
ОСОБА_10 живим та не впевнившись у
настінні його смерті пішли, а
наступного ранку ОСОБА_1 пішов
подивитися на самопочуття потерпілого,
це свідчить про те, що їх умисел був
спрямований на заподіяння
невизначеної шкоди здоров'ю
потерпілого, а тому їх
відповідальність настає за тілесні
ушкодження, які фактично були нанесені
та які потягли за собою смерть
потерпілого.

Окрім показань обвинувачених ОСОБА_1
та ОСОБА_3 в цій частині, інших доказів
щодо направленості умислу
обвинувачених, у справі не має та суду
вони не надані. Оскільки об'єктивну
істину у справі в частині умислу
обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_3 можливо
встановити лише з їх показів, які
узгоджуються в цілому як між собою, так
і з іншими доказами: заключеннями
судово-медичних експертиз, даними
отриманими при проведенні оглядів та
проведенні слідчих експериментів,
речовими доказами, показами інших
обвинувачених - ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
власноруч написаними заявами
обвинувачених в день скоєння злочину,
суд вважає покази обвинувачених
правдивими.

Наявними у справі та дослідженими
судом докази вина обвинувачених у
скоєнні інкримінованих їм
протиправних діяннях доведена
повністю.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суд кваліфікує за
ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке
тілесне ушкодження, вчинене групою
осіб, що спричинило смерть
потерпілого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого
ОСОБА_6: за епізодом від 09 вересня 2013
року за ч.3 ст.185 КК України як таємне
викрадення чужого майна (крадіжка),
вчинене повторно, поєднане з
проникненням у сховище; за епізодом
від 10 жовтня 2013 року - за ч.1 ст.396 КК
України як заздалегідь не обіцяне
приховування тяжкого злочину; за
епізодом від 10 листопада 2013 року - за ч.1
ст.263 КК України як носіння, зберігання,
придбання вибухових речовин без
передбаченого законом дозволу.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого
ОСОБА_7 за ч. 1 ст.396 КК України як
заздалегідь не обіцяне приховування
тяжкого злочину.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9,
який не оспорювався обвинуваченим
ОСОБА_6, підтверджений матеріалами
справи, суд вважає необхідним
задовольнити та стягнути з
обвинуваченого на користь потерпілої
на відшкодування завданої майнової
шкоди 327 грн.

Долю речових доказів суд визначає
відповідно до положень ст.100 КПК
України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_1
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, що
відноситься до категорії тяжких. Як
обставину, що обтяжує покарання, суд
визнає вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння. Також суд
враховує як обставини, що пом'якшують
покарання: повне визнання
обвинуваченим своєї вини, його каяття
у скоєному, активне сприяння
розслідуванню злочину; стан його
здоров'я. Крім того, суд враховує дані
про особу обвинуваченого, а саме те, що
він раніше, в силу ст.89 КК України, не
судимий, не працює, має
неповнолітнього сина, за місцем
проживання характеризується
задовільно, його роль та ступінь участі
у противних діях щодо потерпілого. При
наявності вказаних вище пом'якшуючих
та обтяжуючих покарання обставин, суд
вважає можливим, з врахуванням особи
винного та його ставлення до скоєного,
призначити мінімальне покарання,
передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК
України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, що
відноситься до категорії тяжких. Як
обставину, що обтяжує покарання, суд
визнає вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння. Як обставини,
що пом'якшують покарання суд враховує:
повне визнання обвинуваченим своєї
вини, його каяття у скоєному, активне
сприяння розслідуванню злочину. Крім
того, суд враховує дані про особу
обвинуваченого, а саме те, що він раніше
не судимий, працює, за місцем
проживання характеризується
задовільно, за місцем роботи -
позитивно, його роль та ступінь участі
у противних діях щодо потерпілого. При
наявності вказаних вище пом'якшуючих
та обтяжуючих покарання обставин, суд
вважає можливим, з врахуванням особи
винного та його ставлення до скоєного,
призначити йому мінімальне покарання,
передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК
України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчинених їм злочинів, що
відносяться до категорії тяжких та
середнього ступеня тяжкості. Як
обставину, що обтяжує покарання, суд
визнає рецидив злочинів. Як обставини,
що пом'якшують покарання суд враховує:
повне визнання обвинуваченим своєї
вини за всіма епізодами, пред'явленого
йому обвинувачення, його каяття у
скоєному, активне сприяння
розслідуванню злочинів. Крім того, суд
враховує дані про особу
обвинуваченого, а саме те, що він раніше
був судимим, вчинив нові злочини в
період випробувального строку,
призначеного вироком суду від 25 лютого
2013 року, не працює, за місцем
проживання характеризується
задовільно. При наявності вказаних
вище пом'якшуючих та обтяжуючих
покарання обставин, суд вважає
можливим, з врахуванням особи винного
та його ставлення до скоєного,
призначити покарання ближчі до
мінімальних, передбачених санкціями
статей, за якими він притягується до
відповідальності.

Підстав для застосування при
призначенні покарання обвинуваченим
ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ст. ст.69, 75, 76 КК
України суд не вбачає.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_7, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, що відносяться до категорії
середнього ступеня тяжкості. Обставин,
що обтяжують покарання, судом не
встановлено. Як обставини, що
пом'якшують покарання суд враховує:
повне визнання обвинуваченим своєї
вини, його щире каяття у скоєному,
активне сприяння розслідуванню як
злочинів, що вичинені іншими
обвинуваченими у цій справі, так і
скоєного ним злочину; його поведінку
після вчинення злочину, а саме те, що
він самостійно повідомив про це в
міліцію; те що він працює, одружений,
має на утриманні малолітню дочку, веде
суспільно корисний спосіб життя, до
кримінальної відповідальності
притягується вперше, раніше судимим не
був, мав місце лише один епізод
протиправної поведінки
обвинуваченого. При наявності вказаних
вище пом'якшуючих покарання обставин,
суд вважає можливим виправлення та
перевиховання обвинуваченого без
ізоляції від суспільства, а тому при
призначення покарання вбачає підстави
для застування положень ст.ст.75, 76 КК
України з призначенням можливого
найм`якшого покарання обвинуваченому
не пов'язаного з ізоляцією від
суспільства, з мінімальним іспитовим
строком.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 369, 370, 371, 373-376, 395, 532 КПК України,
ЦПК України суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання
відраховувати з дня затримання - з 11
жовтня 2013 року.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання
відраховувати з дня затримання - з 11
жовтня 2013 року.

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні
злочинів та призначити йому покарання:
за ст.185 ч.3 КК України - 3 (три) роки
позбавлення волі; за ст.263 ч.1 - 3 (три)
роки 1 (один) місяць позбавлення волі;
ст.396 ч.1 КК України - три місяці арешту.
На підставі ст.70 ч. 1, 2 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, за сукупністю злочинів,
призначити засудженому ОСОБА_6
остаточне покарання у вигляді 3 (трьох)
років 1 (одного) місяця позбавлення
волі. На підставі ст.71, ст.72 КК України
до покарання призначеного за цим
вироком, частково приєднати не відбуту
частину покарання за вироком
Василівського районного суду
Запорізької області від 25 лютого 2013
року у вигляді 3(трьох) років
позбавлення волі, за сукупністю
вироків, призначити остаточно до
відбуття 4 (чотири) роки позбавлення
волі. Строк відбуття покарання
відраховувати з 02 грудня 2013 року.

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 396 ч.1 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75, ст.76 КК України,
звільнити засудженого ОСОБА_7 від
відбування покарання з випробуванням
строком на 1 (один) рік, якщо він
протягом встановленого строку
випробування не вчинить нового злочину
та виконає покладені на нього
обов'язки: не виїжджати за межі України
на постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та зміну місця роботи; періодично
з'являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироком законної сили
запобіжний захід у вигляді тримання
під вартою відносно засуджених: ОСОБА_1
- продовжений судом по 08 червня 2014
року; ОСОБА_3 - продовжений судом до 08
червня 2014 року та ОСОБА_6 - продовжений
судом по 23 червня 2014 року, лишити тим
же.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9
задовольнити та стягнути на її користь
з засудженого ОСОБА_6 на відшкодування
майнової шкоди 327 (триста двадцять сім)
грн.

Речові докази, автомобіль ЗАЗ 110206, 1998
року випуску, синього кольору,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ,
переданий на зберігання володільцю
ОСОБА_7 (а.с.208-209 т.1) - лишити в його
розпорядженні; килимок з багажного
відділення і чохли заднього сидіння
автомобіля, що зберігаються у камері
схову речових доказів Василівського
РВ ГУМВС України в Запорізькій області
- передати засудженому ОСОБА_7; куртку
та кросівки засудженого ОСОБА_3, що
зберігаються у камері схову речових
доказів Василівського РВ ГУМВС України
в Запорізькій області - передати
засудженому ОСОБА_3 (а.с.1-5 т.2); одяг з
трупа ОСОБА_10 (сорочка, футболка); одяг
ОСОБА_6.(спортивна куртка синього
кольору, джемпер, брюки); одяг та взуття
ОСОБА_1 (брюки, спортивна кофта,
спортивні туфлі); одяг та взуття ОСОБА_3
(брюки, спортивна кофта); зразки крові,
слини, букальні клітини ротової
порожнини, змиви з рук, вільні кінцівки
нігтьових пластин, сліди рук, зразки
волосся ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_1;
зрізи вільних нігтьових пластин,
волосся, змиви з рук, зразки крові,
слідів рук трупа ОСОБА_10; зразки ґрунту
та рослинності з ложа трупа; три
недопалки, мікрочастини; одяг ОСОБА_6
(спортивна куртка чорно-червоного
кольору, пара кросівок; змиви речовини
бурого кольору, три скалки скла, шапка,
фрагмент рукава (а.с.5-7 т.2), що
зберігаються в камері схову
Василівського РВ ГУМВС України в
Запорізькій області (а.с.1-3, 4 т.2) -
знищити.

Апеляційна скарга на вирок може бути
подана протягом тридцяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області. Вирок набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
буде подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не буде
скасовано, набирає законної сили після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Судді:
І.В.Кочева

Ю.А.Степаненко

М.А.Носик