Справа № 1- 56 / 2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

“ 20 ”
травня 2008 року

Менський
районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді Сова Т.Г.

при секретарі Будатовій І.В.

операторі Федоренко В.В.

за участю :

прокурора Положій Н.І.

підсудного ОСОБА_1

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі
суду в м. Мена Чернігівської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Н-Одес
Сосногорского р-ну Комі АССР , українця , громадянина України , з
середньо-спеціальною освітою , не працюючого , не одруженого , до засудження
проживав АДРЕСА_1 , раніше судимий 12.02.1997 року Прилуцьким районним судом
Чернігівської області за ст.81 ч.3 , 44, 140 ч.2 , ст.42 КК України до 2-х років позбавлення волі , 04.10.2007 року
Місцевим Бахмацьким районним судом
Чернігівської області за ст.263 ч.2 КК України до 2-х років обмеження волі ,

у
вчиненні злочину , передбаченого ст.
390 ч.1 КК України ,

В С
Т А Н
О В И В:

Підсудний
ОСОБА_1 раніше неодноразово
судимий , на шлях виправлення не став і
в період відбування покарання за вироком
від 04.10.2007 року Бахмачського районного суду Чернігівської області , яким
він був визнаний винним у вчиненні злочину , передбаченого ст. 263 ч.2 КК
України , знову скоїв новий злочин .

Так , близько 06 годин 10 хвилин
05.01.2008 року під час проведення перевірки
відділення карантину діагностики та розподілу Домницького виправного
центру № 135 ( с.Домниця Менського
району Чернігівської області ) було виявлено відсутність засудженого ОСОБА_1 ,
який умисно , самовільно залишив місце обмеження волі - Домницький виправний
центр шляхом зламування металевого прута віконних грат в ділянці кватирки
віконної рами кімнати, в якій він
перебував та подолання основної загорожі .

Затримали підсудного ОСОБА_1 працівники Домницького ВЦ № 135 в селі Перше
Травня Менського району Чернігівської області 05 січня 2008 року близько 14
годин 15 хвилин .

Допитаний в судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 вину вчиненого злочину визнав повністю , та пояснив , що він дійсно
, з 04 січня 2008 року на 05 січня 2008 року самовільно залишив територію
Домницького виправного центру № 135 , де він відбував покарання за вироком
Місцевого Бахмацького районного суду Чернігівської області . Не знає о котрій
годині , 05.01.2008 року , відігнувши край прута решітки на вікні кімнати де
відпочивав , виліз на вулицю , потім за допомогою дошки , яку підставив під
забор , переліз його, і побіг у ліс . Причиною скоєння злочину стало зневажливе
ставлення працівників Домницького виправного центру до його особи , підсудний
вважає себе глибоко віруюючою людиною , тому жадав порозуміння з боку
керівництва установи , але не отримавши
бажаного , вирішив шукати захисту за межами установи . В судовому засіданні
висловив каяття з приводу того , що накоїв , вважає себе винним в тім , що не
зміг пережити проблеми .

Крім цього вина підсудного
підтверджується :

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав , що він
по роду своєї діяльності повинен перевіряти місцезнаходження засуджених в
Домницькому виправному центру № 135 . 05 січня 2008 року близько 06 годин 10 хвилин під час перевірки , він помітив , що ліжко , де повинен знаходитись засуджений
ОСОБА_1 пусте . При огляді кімнати
виявив відкриту кватирку та зламану решітку
. Про побачене повідомив чергову частину . Останній раз засудженого
ОСОБА_1 свідок бачив о 5-й годині ранку 2008 року .

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показав , що вночі з 04.01.2008 року
на 05.01.2008 року він погано спав , а під ранок заснув , прокинувся від
гучного гоміну . Потім дізнався , що з сусідньої кімнати втік засуджений .

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні показав , що він теж відбуває покарання в Домницькому ВЦ № 135 .
Вранці 05.01.2008 року він дізнався , що з сусідньої кімнати втік засуджений
ОСОБА_1. Приблизно 3-4 січня 2008 року коли бачив ОСОБА_1 , то ніяких ушкоджень
на обличчі він у нього не помітив .

Із перевірених в судовому
засіданні показів свідка ОСОБА_5 (а.с.55-56) , слідує ,що 05 січня 2008
року в 06.40 год йому повідомили , що засуджений ОСОБА_1 , який
утримувався у відділенні карантину , діагностики та розподілу ДВЦ № 135 вчинив самовільне залишення меж даної
установи . При огляді приміщення , де перебував засуджений ОСОБА_1 , було
виявлено чорного кольору пакет , літературу релігійної тематики, квартирка у
вікні була відчинена , в решітці зламаний металевий прут . На
контрольно-слідовій смузі виявлені відбитки взуття , а на основній огорожі
зламана дерев'яна частина , яка утримує колючий дріт . Свідок разом з колегами
здійснювали обхід сел Подин , Мощне , Дмитровка , Чорногорці . По прибуттю до
установи , приблизно о 14 год 30 хв. ,
свідок дізнався , що засудженого ОСОБА_1 затримали в селі Перше Травня .

Із перевірених в судовому
засіданні доказів свідка ОСОБА_6 ( а.с.59-60) слідує , що 05 січня 2008
року йому з чергової частини Домницького
ВЦ № 135 повідомили про надзвичайну подію , а саме те , що засуджений ОСОБА_1
самовільно залишив місце відбування
покарання . За вказівкою , свідок повинен був нести оперативне чергування на
в'їзді до села Перше Травня . Близько 14 год 15 хв. в їхньому напрямку з
боку с.Гусавка рухалась особа , за
прикметами схожа на засудженого ОСОБА_1 , побачивши людей , невідома особа
почала тікати . Коли свідок наздогнав невідомого , з'ясувалося , що то ОСОБА_1.Отаннього
було затримано та доставлено до Домницького ВЦ № 135 .

Крім цього вина підсудного
підтверджується :

- протоколом огляду місця події , про спосіб ,
яким підсудний ОСОБА_1 залишив межі
Домницького виправного центру № 135 ( а.с.8-15 ),

- рапортом
Замесова О.М. про знаходження підсудного ОСОБА_1 ( а.с. 35 ) .

Суд критично оцінює покази
підсудного ОСОБА_1 стосовно негативного ставлення до нього з боку керівництва
установи . Будь-яких звернень з боку підсудного до прокуратури Менського району з приводу непорозумінь з адміністрацією
установи не було , факт спричинення тілесних ушкоджень нічим не доведено , тому
покази підсудного суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути
відповідальності за скоєний злочин .

В судовому засіданні підсудний називав
себе іншим іменем і стверджував , що він ніякого відношення до ОСОБА_1 не має ,
так як після водного хрещення має інше
ім'я . Дану тактику поведінки суд розцінює як
намір завести суд в оману .

Відповідно акту амбулаторної
судово-психічної експертизи № 141 від
08.04.2008 року , у ОСОБА_1 мали місце клінічні ознаки змішаного розладу
особистості , але проявів тимчасового розладу психічної діяльності на період
часу , до якого відноситься інкриміноване йому діяння , у нього не виявлено.

У ОСОБА_1 на теперішній час мають місце
клінічні ознаки змішаного розладу особистості , але за його психічним станом
примусові заходи медичного характеру йому не показані .

ОСОБА_1 міг усвідомлювати свої дії
та керувати ними на період часу , до якого відноситься інкреміноване йому
діяння .

У ОСОБА_1 на теперішній час не
виявлено таких психічних та поведінкових розладів , які б перешкоджали його
участі у слідчих діях та судовому засіданні .

Висловлювання підекспертного про те ,
що він є „ християнином ОСОБА_7 „ та
цитування ним афоризмів із Євангелія не суперечать даному висновку , в цьому випадку не пов'язані з
психічним розладом і можуть бути розцінені як прояви релігійних переконань . В
матеріалах кримінальної справи на час
обстеження не виявлено будь-яких судово-психіатричних даних , які б свідчили
про те , що у підекспертного в момент інкримінованого йому діяння могли б мати
місце клінічні ознаки потьмарення свідомості . ( Мотивувальна частина акту
амбулаторної судово-психологічної експертизи № 141 ) ( а.с.105-106 ) .

Аналіз досліджених
в судовому засіданні доказів
в їх сукупності дають
підстави суду зробити
висновок , що дії підсудного
ОСОБА_1 , які виразилися в
самовільному залишенні місця обмеження волі , вчинене особою , засудженою до
обмеження волі , досудовим слідством вірно кваліфіковано за ст. 390 ч.1 КК України .

Вирішуючи питання про вид та міру
покарання підсудному ОСОБА_1 , суд враховує ступінь суспільної небезпеки
вчиненого ним злочину , особи винного та
обставин , що пом'якшують та обтяжують відповідальність.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1
, суд враховує визнання вини
підсудним , злочин скоєно особою,
яка характеризується негативно ,
раніш неодноразово судимою ,
злочин було скоєно в період відбування покарання за вироком Місцевого
Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2007 року , тому на думку суду до підсудного слід
застосувати міру покарання за
санкцією статті , що передбачає
відповідальність за скоєний злочин .

Речові докази по
справі відсутні .

Судові витрати по
справі відсутні .

Запобіжний захід
підсудному ОСОБА_1 - залишити взяття під варту , рахувавши
термін відбування покарання з 19 січня 2008 року ( а.с. 41 , 54 )

На підставі
вищезазначеного,керуючись ст.323,324 КПК України,

суд

З А С
У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним
у вчиненні злочину , передбаченого ст.390 ч.1 КК України і призначити йому покарання 2 ( два ) роки позбавлення волі .

На підставі ст. 71 КК України , до
призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за
вироком Місцевого Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04
жовтня 2007 року і остаточно до відбуття ОСОБА_1 призначити 2 ( два ) роки 1( один ) день позбавлення волі .

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку чинності залишити взяття під варту , рахувавши термін
відбування покарання з 19 січня 2008 року .

Вирок може
бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ Чернігівського
апеляційного суду протягом 15 діб з моменту його проголошення через Менський
районний суд Чернігівської області, а засудженому ОСОБА_1 в той-же термін після отримання копії вироку .

Суддя