АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/3001/14-к Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1744/14 Доповідач ОСОБА_2
Категорія застосування амністії
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.11.2013 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. За правилами ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 21.01.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Покарання засуджений відбуває з 21.08.2013 року.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 22.10.2014 року було відмовлено у застосуванні амністії ОСОБА_7 за його клопотанням. Суд виходив із того, що засуджений має дві судимості за вчинення умисного тяжкого злочину.

В апеляційній скарзі із доповненнями ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та застосувати положення ст..1 Закону України «Про амністію у 2014 році» до нього. Вважає , що суд неправильно застосував положення ст.. 8 цього закону та ст..4 п. «в» Закону України «Про застосування амністії в Україні». Зазначає, що він має непогашені судимості лише за вироками Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.01.2013 року за злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України та за вироком від 13.11.2013 року за злочин,передбачений ч.2 ст. 185 КК України. Крім того він є особою,потерпілою внаслідок Чорнобильської катастрофи та хворіє на туберкульоз. Виходячи із цього, просить звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі. Також зазначає, що в справі відсутній журнал судового засідання Балаклійського районного суду та технічний носій інформації.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції , колегія суддів вважає, що апеляція засудженого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Посилаючись на те, що засуджений має дві судимості за вчинення умисного тяжкого злочину та відповідні положення Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, суд першої інстанції не врахував, що судимості за вироками, наведеними у вступній частині ухвали за період з 1992 року по 2009 рік погашені відповідно до положень ст..55 КК України 1960 року та ст.. 89 КК України. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові наслідки.

З матеріалів особової справи вбачається, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.01.2013 року ОСОБА_7 був засуджений за ч.3ст. 185 КК України до3 років позбавлення волі та був звільнений від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та покладенням певних обов`язків, передбачених ст.. 76 КК України.
Покарання засуджений ОСОБА_7 відбуває за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.11.2013 року. Цим вироком він був засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. За правилами ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 21.01.2013 року .
З огляду на це, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 не відноситься до осіб, перелічених у статті 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» та ст..4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», і до яких амністія не застосовується.

Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, зі змінами, внесеними Законом України №1246-VII від 6 травня 2014 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими.

Відповідно до даних особової справи ОСОБА_7 хворіє на активний туберкульоз без бактеріовиділень та є жителем 3 зони добровільного відселення Чорнобильської АЕС. Проте колегія суддів не знаходить підстав для застосування до нього положень ст.. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, оскільки він відбуває покарання, призначене за сукупністю вироків, за злочини,один з яких (за ч.3 ст. 185 КК України) є тяжким відповідно до ст..12 КК України.

Початок терміну відбування покарання йому обчислюється з 21.08.2013 року, отже на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році» ( на 19 квітня 2014 року) засуджений не відбув однієї чверті призначеного строку основного покарання. Тому до нього не можуть бути застосовані положення ст.. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Відповідно до ст.. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, скорочується наполовину невідбута частина покарання засудженим, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5, та відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

За викладених вище обставин колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ст..6 Закону України«Про амністію у 2014 році», а тому необхідно скоротити наполовину невідбуту частину покарання, призначеного йому вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.11.2013 року.

Доводи апелянта щодо відсутності у матеріалах провадження журналу судового засідання та технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції є безпідставними, оскільки не відповідають дійсності.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України , ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати.

Відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року ОСОБА_7 скоротити наполовину невідбуту частину покарання, призначеного йому у виді позбавлення волі на 3 роки вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 13.11.2013 року.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Головуючий

Судді