І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
суддів
Шевченко Т.В., Кривенди О.В.,
прокурора потерпілої
Опанасюка О.В., ОСОБА_5,
розглянула в судовому засіданні у м. Києві 29 березня 2007 року кримінальну
справу за касаційними скаргами захисника ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_1 на
судові рішення щодо нього.
Вироком Кам'янсько -
Дніпровського районного суду Запорізької області від 14 вересня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

неодноразово судимого, востаннє 10 вересня

1997 року за ч. 3 ст. 81 КК
України на п'ять років

позбавлення волі,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на дванадцять років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного
суду Запорізької області від 23 листопада 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено
без зміни.

Цим вироком також
засуджено ОСОБА_3, вирок щодо якого у
касаційному порядку не оскаржений і касаційного подання щодо нього не
внесено.

ОСОБА_1 визнано винним у
тому, що він у ніч на 19 квітня 2004 року, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння у власному будинку АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних
стосунків, під час сварки, яка переросла в бійку, вчинив умисне вбивство
ОСОБА_4

У касаційній скарзі та
доповнені до неї засуджений ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_4 він не вбивав, на
його думку це вбивство вчинила ОСОБА_6,
посилається на допущені в справі істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону,
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Крім того, вказує
на те, що був позбавлений права на ознайомлення з матеріалами справи. Просить
судові рішення щодо нього скасувати, а справу - направити на нове
розслідування.

У касаційній скарзі
захисник ОСОБА_2 вказує, що висновок суду про доведеність вини її підзахисного
ґрунтується на припущеннях і суперечливих
показаннях свідка ОСОБА_6, яка його обмовляє, посилається на
однобічність та неповноту досудового і судового слідства, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи. Крім того, на думку захисника, при
призначені справи до розгляду в апеляційному суді були порушені вимоги ст. ст.
351, 354 КПК України. Захисник просить судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, а
справу - направити на нове розслідування.

Заслухавши доповідь судді Верховного
Суду України, пояснення потерпілої ОСОБА_5, яка підтримала касаційні скарги і просила скасувати
судові рішення щодо ОСОБА_1, а справу -
направити на нове розслідування: міркування прокурора, який просив скасувати
ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1 з направленням справи на новий апеляційний розгляд;
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Ухвала апеляційного суду є рішенням
вищого суду щодо законності та обґрунтованості вироку, ухвали, постанови, що
перевіряються в апеляційному порядку, і повинна відповідати тим же вимогам, що
і рішення суду першої інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою. Крім
того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 377
КПК України. У ній мають бути наведені докладні мотиви прийнятого рішення, усі
доводи, що містяться в апеляціях, мають бути проаналізовані і жоден із них не
повинен залишатися без відповіді.

Однак, як убачається з матеріалів
справи, апеляційний суд при розгляді справи щодо ОСОБА_1 в апеляційному порядку
не дотримався цих вимог і положень закону.

Так, у своїй апеляції на вирок
місцевого суду засуджений ОСОБА_1 зазначав про невідповідність висновків суду, викладених
у вироку, фактичним обставинам справи, та наводив доводи на підтвердження
цього.

ОСОБА_1 вказував на те, що суд не усунув
протиріч між показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Захисник ОСОБА_2 у своїй апеляції на вирок щодо ОСОБА_1 посилалась на однобічність і неповноту
досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у
вироку, фактичним обставинам справи. Зокрема, ОСОБА_2 вказувала, що за наявності
суперечливих доказів, суд не навів у вироку мотивів, з яких він взяв до уваги
одні докази і відкинув інші. При цьому захисник з посиланням на аркуші справи
обґрунтувала свої доводи.

Також в апеляції ОСОБА_2 йшлося про порушення вимог
кримінально-процесуального законодавства
під час проведення відтворення обстановки
і обставин події за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та зазначалося, в
чому саме виявилися ці порушення.

Проте, як убачається зі змісту ухвали
апеляційного суду, вона постановлена з грубими порушення вимог ст. 377 КПК
України.

Так, в ухвалі апеляційного суду взагалі
не викладені основні порушення закону, на які особи, що подали апеляції,
посилалися як на підставу для скасування вироку.

Крім того, жоден з доводів апеляцій в
цій ухвалі взагалі не проаналізований і не співставлений з наявними в справі
матеріалами, на жоден з них не дано відповіді.

За таких обставин ухвалу апеляційного суду
щодо ОСОБА_1 не можна вважати обґрунтованою та
законною, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи на новий
апеляційний розгляд, під
час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі
доводи поданих на вирок місцевого суду апеляцій та постановити рішення з
дотриманням усіх вимог закону.

Під час нового апеляційного розгляду
мають бути перевірені й інші доводи касаційних скарг засудженого та його
захисника.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України, -

у х в а л и л а:

касаційні скарги засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 23
листопада 2005 року щодоОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у
д д і:

Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В. Кривенда О.В.