УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №286/3397/14-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хомутець
Брусилівського району Житомирської області,
громадянина України, судимого: останній раз за
вироком Овруцького районного суду від 17 липня
2013 року за ст. 185 ч.3, 357 ч.3, 75,76 КК України
до покарання у виді 3-х років позбавлення волі,
звільненого від відбування покарання з
випробуванням та іспитовим строком терміном на
2 роки,-
засуджено за ч.3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком і остаточно призначено покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі - 3 (три) роки 8 місяців.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 змінено на запобіжний захід - тримання під вартою та обвинувачений взятий під варту в залі суду.
Початок строку відбування обвинуваченим ОСОБА_7 покарання, рахується з 12 лютого 2015 року.
По факту вчинення крадіжки чужого майна грошових коштів з кафе «Меркурій» по вул. Братській, 10-А в с. Словечно Овруцького району ОСОБА_7 виправдано.
Речові докази по справ: запасні запчастини від мотоцикла марки «Днепр» д.н.з. НОМЕР_1 залишено у розпорядженні їх законного власника потерпілого ОСОБА_8 , ноутбук залишено у розпорядженні Тхоринської ЗОШ.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 2260,44 грн. процесуальних витрат на проведення двох дактилоскопічних та дев`яти трасо логічних експертиз.
Згідно змісту вироку суду: 04 травня 2014 року близько 04 години 30 хв. обвинувачений ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна прийшов до садиби жителя с. Тхорин Овруцького району ОСОБА_8 , де зірвавши начіпний замок на дверях, зайшов до господарської будівлі, перебуваючи в якій, відхилив дошку в стіні і проник у приміщення гаража. Там, з мотоцикла марки «Днепр» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 зняв та таємно викрав задній міст вартістю 160,97 грн., гальмівні колодки з пружинами вартістю 14,14 грн., два карбюратори з тросиками марки «К-301», вартістю 91,24 грн. за один загальною вартістю 182,48 грн., кришку з контактами запалювання вартістю 4,91 грн., гнучку муфту зчеплення вартістю 11,05 грн., карданний вал вартістю 36,35 грн., заподіявши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 409,90 грн..
Після цього в один з днів в період з 25 липня по 1 серпня 2014 року, обвинувачений ОСОБА_7 через вікно проник у приміщення їдальні Тхоринської загальноосвітньої школи в с. Тхорин Овруцького району, де спочатку шляхом підбору ключа, а потім шляхом віджиму замка проник у підсобну кімнату навчального кабінету «Інформаційних технологій», звідки таємно викрав ноутбук марки «НР-635» вартістю 3000 грн., заподіявши на вказану суму майнову шкоду школі, на балансі якої знаходився даний ноутбук.
06 вересня 2014 року біля 21 години, обвинувачений ОСОБА_7 через віконну кватирку проник у належну потерпілій ОСОБА_9 перукарню, що розташована у будівлі магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 450 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_9 на вказану суму майнову шкоду. В продовження своїх злочинних дій, обвинувачений ОСОБА_7 , попередньо вийнявши віконну раму, проник уже в саме приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що належить потерпілій ОСОБА_10 , звідки таємно викрав гроші в сумі 550 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_10 на вказану суму майнову шкоду.
07 вересня 2014 року біля 21 години, обвинувачений ОСОБА_7 аналогічним способом повторно проник в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де знайшов ключ, яким відкрив вхідні двері до сусіднього магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який належить потерпілій ОСОБА_11 . З вказаного магазину ОСОБА_7 таємно викрав гроші в сумі 132 грн, шість карток поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 44 грн. кожна, на загальну суму 264 грн., мобільний телефон марки Samsung GT-С33221 вартістю 534 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 930 грн.
Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням ОСОБА_7 також висунуто обвинувачення в тому, що він 20 серпня 2014 року біля 23 години через дах проник у приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », що розташоване по АДРЕСА_3 і належить потерпілій ОСОБА_12 , звідки таємно викрав дві картки поповнення рахунку оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 43 грн. кожна, одну пляшку віскі «HIGLAND OUEEN» вартістю 179 грн. та грошові кошти в сумі 100 грн, заподіявши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_12 на загальну суму 365 грн. Після цього, він згідно висунутому обвинуваченню зайшов в іншу залу вказаного кафе, де знаходився музичний автомат (центр), там зламав задню кришку вказаного автомата і таємно викрав з нього грошові кошти в сумі 800 грн., заподіявши майнову шкоду власнику автомата - потерпілому ОСОБА_13 ..
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Овруцького районного суду від 12.02.2015 року стосовно ОСОБА_7 в частині виправдання за епізодом крадіжки грошових коштів з кафе «Меркурій» в ніч з 20 на 21 серпня 2014 року в с. Словечно Овруцького району та призначеного покарання за ст. 185 ч.3,71 КК України скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення.
Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним по епізоду крадіжки грошових коштів з кафе`Меркурій» в ніч з 20 на 21.08.2014 року в с. Словечно Овруцького району та призначити йому покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком від 17.07.2013 року і остаточну міру покарання визначити йому 4 роки 3 місяці позбавлення волі, а в решті вирок залишити без змін.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що вирок постановлено з порушенням норм кримінального процесуального кодексу України, зокрема ст. 368 КПК, згідно якої суд має встановити чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння кримінальне правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене кримінальне правопорушення.
Апелянт зазначає, що виправдовуючи ОСОБА_7 за епізодом крадіжки з кафе «Меркурій», суд не взяв до уваги свідчень потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_15 , а також самого обвинуваченого, який пояснив, що в ніч з 20 на 21.08.2014 року він в кафе-барі «Меркурій» та інших барах вживав спиртні напої, був сильно п`яний і що було потім нічого не пам`ятає. 21.08.2014 року, близько 6 години, він прокинувся в торговому контейнері на Словечанському базарі, який не має дверей і не замикається і біля своїх ніг виявив дві карточки поповнення рахунку «Київстар», номіналом по 40 грн., забрав їх і поповнив ними свій рахунок, а тому до його пояснень про те, що він їх не викрав, а знайшов потрібно було віднестись критично, але суд цього не зробив, повірив їм, зробивши припущення, що карточки міг вкрасти хтось інший, що суперечить обставинам провадження. Адже зі слів ОСОБА_7 в контейнері він ночував сам, поруч з ним більше нікого не було, а з пояснень потерпілої ОСОБА_16 вбачається, що вказані карточки поповнення рахунку знаходилися в кафе, на столику під коробкою і ніяким чином не могли звідти зникнути, їх могли лише вкрасти. Сумнівів у правдивості свідчень потерпілої ОСОБА_16 не виникає. Незважаючи на це суд не дав критичної оцінки свідченням обвинуваченого, а взяв до уваги його свідчення дані ним в суді і поклав їх в основу вироку. Твердження суду про те, що ОСОБА_7 не вчиняв крадіжки з кафе «Меркурій» не ґрунтується на матеріалах провадження.
Крім того, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд обрав йому надто м`яке покарання, не врахував, що він раніше неодноразово судимий, вчинив кілька тяжких злочинів, поєднаних з проникненням в приміщення з корисливих мотивів, під час іспитового строку, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його стійке небажання стати на шлях виправлення, а тому обране судом покарання не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень і є надто м`яким.

Заслухавши доповідача по справі, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з наведених мотивів, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 в таємному викраденні чужого майна належного Тхоринській загальноосвітній школі, потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, а саме, за ч.3 ст. 185 КК України підтверджуються зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами та будь - ким з можливих апелянтів не оспорюються за виключенням епізоду викрадення майна з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 .
Вирок суду 1-ї інстанції ґрунтується на зібраних та перевірених доказах як під час досудового так і судового слідства, яким суд надав вірну юридичну оцінку, правильно кваліфікувавши протиправні дії ОСОБА_7 за ч.3 ст. 185 КК України.
Апеляційний суд вважає необґрунтованими викладені в апеляції доводи прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно виправдав обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки чужого майна у вигляді карток поповнення рахунку, спиртних напоїв та грошових коштів з кафе «Меркурій» та з музичного центру, що знаходився в даному кафе по АДРЕСА_3 .
Розглядаючи справу по суті, суд повно та всебічно дослідив зібрані та надані органами досудового розслідування докази щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вчинення крадіжки чужого майна з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та з музичного центру саме обвинуваченим ОСОБА_7 будь-якими переконливими доказами не підтверджено.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що стороною обвинувачення дійсно було встановлено факт зникнення чужого майна та грошових коштів з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 .
У той же час будь-яких очевидців, які б бачили хто саме здійснив крадіжку вищевказаного майна як і того, що її здійснив саме ОСОБА_7 досудовим розслідуванням не встановлено та будь-яких доказів з цього приводу не надано.
У свою чергу, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив всі надані у кримінальному провадженні дані та докази та прийшов до обґрунтованих висновків, що органами досудового розслідування не надано переконливих доказів вчинення саме ОСОБА_7 , таємного викрадення чужого майна з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 .
Так, згідно наданих в судовому засіданні показів потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_15 , вбачається, що в кафе дійсно мало місце зникнення майна та грошових коштів, але зазначені потерпілі та свідок безпосередньо не бачили, що вказану крадіжку вчинив саме ОСОБА_7 , будь-яких інших даних та доказів органами досудового розслідування суду надано також не було.
Сам ОСОБА_7 категорично заперечує свою причетність до вчинення таємного викрадення майна з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », заперечував він також свою причетність до вказаної крадіжки чужого майна як під час досудового розслідування кримінального провадження так і в суді першої інстанції.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, на протязі всього часу ОСОБА_7 надавав у цій частині пред`явленого обвинувачення послідовні покази щодо не вчинення крадіжки з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». Зазначені покази ОСОБА_7 будь-якими іншими реальними доказами спростовані не були.
Посилання прокурора на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги свідчень потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_15 , які фактично вказували на зникнення майна з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 , є безпідставними, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях, які будь-якими даними та переконливими доказами не підтверджені та самі по собі, як і факт місцезнаходження карток поповнення рахунку, не можуть переконливо свідчити про вчинення крадіжки чужого майна з кафе «Меркурій» по АДРЕСА_3 саме обвинуваченим ОСОБА_7 ..
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 , категорично та послідовно заперечуючи ті обставини, що саме він вчиняв крадіжку чужого майна з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 ». У той же час, всі інші епізоди та обставини вчинення ним інших епізодів крадіжок в населених пунктах Овруцького району визнає і також надає у цій частині логічні та послідовні покази.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності розбіжностей встановленої органами досудового розслідування суми грошових коштів, у викраденні яких обвинувачується ОСОБА_7 - з музичного центру по АДРЕСА_3 . Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час допиту в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_13 ствердно вказував наявність грошових коштів у сумі 527 грн., згідно ж викладеного органами досудового розслідування змісту обвинувального акту їх було 800 грн..
Зазначені обставини фактично вказують на неповне встановлення органами досудового розслідування об`єктивної ознаки злочину, а саме суми викрадених коштів, що є однієї з обов`язкових ознак складу злочину, у вчиненні якого обвинувачується певна особа, у даному випадку ОСОБА_7 ..
Висунута обвинуваченим ОСОБА_7 версія про те, що він знайшов картки поповнення мобільного зв`язку, будь-якими реальними доказами також не спростована, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 ніким з зазначених свідків, потерілих, а також наближених до кафе «Меркурій» камер спостережень помічений або зафіксований не був.
З урахуванням вищенаведеного, а також і того, що усі сумніви щодо причетності особи до вчинення злочину повинні тлумачитися на користь обвинуваченої особи, у даному випадку на користь ОСОБА_7 , суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність виправдання ОСОБА_7 у вчиненні крадіжки з кафе «Меркурій» за недоведеністю його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення.
Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 65 КК України, врахуванням тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, характеристики винної особи, думки потерпілих, а також обставин, передбачених ст.ст. 66, 67 КК України.
Що стосується посилань прокурора, на те, що суд першої інстанції обрав ОСОБА_7 надто м`яке покарання, то вони є безпідставними та необґрунтованими, виходячи з наступного.
Судом враховано в повній мірі всі обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а саме, що обвинувачений ОСОБА_7 як особа раніше судимий, вчинив тяжкі злочини після засудження за вчинення тяжкого, корисливого злочину в період іспитового строку, характеризується посередньо.
Також судом враховано умови життя ОСОБА_7 , сімейний стан, молодий вік обвинуваченого та стан його здоров`я, а також думку потерпілих, які просили обвинуваченого суворо не карати та надати йому можливість виправитися та працевлаштуватися.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав частково, щиро розкаявся, добровільно частково відшкодував потерпілим завдані збитки, не одружений, на момент вчинення злочинів ніде не працював та не навчався.
А тому, з урахуванням даних та вищенаведених обставин справи, суд першої інстанції обґрунтовано обрав ОСОБА_7 реальний вид покарання - у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі, в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України, обґрунтовано застосувавши ч.1 ст. 71 КК України, приєднав невідбутий строк покарання за попереднім вироком та остаточно визначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання 3 (три) роки 8 місяців позбавлення волі.
Вважати це покарання надмірно м`яким та несправедливим у апеляційного суду підстав немає, навіть з урахуванням і тих обставин, на які є посилання в апеляції прокурора.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 12 лютого 2015 року - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 з моменту отримання ним копії ухвали.

Судді: