Номер провадження 11-сс/788/315/13 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2013 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Філонової Ю. О.,

суддів - Забари І. К., Макаровець А. М.,

з участю секретаря судового засідання - Сисенко Н.В.,

прокурора - Бикової Ю.Ю.,

слідчого - Марченко О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Суми Бондара О.П. на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 жовтня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області Марченко О.Ю., погодженого з старшим прокурором прокуратури м. Суми Бондарем О.П., про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході огляду 01 травня 2013 року, з приміщення інтерактивного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1» за адресою: АДРЕСА_1, а саме: системні блоки в кількості 8 шт., монітори в кількості 9 шт., сім комп'ютерних клавіатур, відео рекордер, гроші в сумі 493 грн., що належать ОСОБА_4

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, старший прокурор прокуратури м. Суми Бондар О.П., подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу, та ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на вилучене під час огляду майно. Вважає, що слідчим суддею залишено поза увагою, що зазначене в клопотанні комп'ютерне обладнання являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а грошові кошти були здобуті внаслідок кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора та слідчого які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні Сумського МВ УМВС України в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003262 від 01 травня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України, по факту надання послуг у сфері грального бізнесу за допомогою комп'ютерних симуляторів гральних автоматів, в приміщенні інтерактивного клубу «ІНФОРМАЦІЯ_1», за адресою: АДРЕСА_1.

01 травня 2013 року у ході огляду, проведеному по місцезнаходженню клубу, було виявлено та вилучено комп'ютерне обладнання, яке, згідно клопотання, фактично належить ФОП ОСОБА_4 та який і є безпосереднім організатором грального бізнесу в цьому приміщенні.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати:

- правову підставу для арешту майна;

- достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення.

Згідно з п.1 ч. 3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

В матеріалах провадження, наданих суду апеляційної інстанції, повідомлення процесуального характеру про підозру ОСОБА_4 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення відсутнє і йому не вручено витяг з кримінального провадження, хоча, як зазначалося вище, слідчий прямо вказав в клопотанні, що ОСОБА_4 є безпосереднім організатором грального бізнесу в цьому приміщенні.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відмітити наступне.

Майно, про арешт якого просить в клопотанні слідчий, було вилучено протоколом огляду місця події 01 травня 2013 року.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Проте, слідчий звертається з клопотанням про арешт майна лише 17 жовтня 2013 року, чим допускає порушення вимог вищевказаного процесуального закону.

Крім того, прокурор в апеляційній скарзі не наводить жодних переконливих підстав для накладення арешту на майно, фактично цитуючи зміст клопотання слідчого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 жовтня 2013 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського МВ УМВС України в Сумській області Марченко О.Ю. про накладення арешту на майно - залишити без змін, а апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури м. Суми Бондара О.П. - без задоволення.

Ухвала є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Філонова Ю. О. Забара І. К. Макаровець А. М.