Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 року Подільський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді Отвіновського П.Л.,

при секретарі Снісаренко В.Б.,

з участю прокурора - Сломінської Ю.А.,

обвинуваченого -ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №1-кп/758/410/13, яке надійшло від заступника прокурора прокуратури Подільського району м. Києва Гордієнка О.М., з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Вишгород, Київської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого, згідно ст.89 КК України, по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

29.08.2013 приблизно о 17 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по проїзній частині вул. Вишгородської зі сторони площі Шевченка в напрямку проспекту Свободи в м. Києві.

Рухаючись у вказаному напрямку, він наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого на перехрещенні проїзних частин вулиці Вишгородської та вулиці Дубровицької, та позначеного інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 - «Пішохідний перехід» і дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України.

В цей час, перед вказаним пішохідним переходом в правій смузі руху зупинився невстановлений досудовим слідством автобус «Богдан» жовтого кольору, який надавав дорогу пішоходу ОСОБА_3, яка рухалась по нерегульованому пішохідному переході справа на ліво відносно руху автомобіля «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1. Використовуваний нею нерегульований пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини, призначена для забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати вищевказані негативні фактори, а також можливість порушення Правил дорожнього руху України водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху. Під час руху ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 підпункт «б», та 18.4 Правил дорожнього руху України: п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний: підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на "її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.18.4: якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_1 виразились в тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-21099» д.н.з. НОМЕР_1, рухався по вищевказаній проїзній частині, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала пішохід ОСОБА_3 не урахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід» і дорожньої розмітки 1.14.2, які інформували його про наявність цього переходу та автобуса «Богдан» жовтого кольору, що зупинився перед пішохідним переходом, який інформував його про небезпеку на пішохідному переході, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_3, яка перебувала на пішохідному переході, внаслідок чого на перехрещені проїзних частин вулиці Вишгородської та вулиці Дубровицької в м. Києві вчинив наїзд на неї.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_3 спричиненні тілесні ушкодження. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1544/Е від 24.09.2013, ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітки у вигляді переломів 2-5 ребер зліва, багатоуламковий перелом лівої ключиці в середній третині, закритий перелом верхньої третини діалізу лівої малогомілкової кістки, які відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Порушення вимог п.п. 18.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_1 знаходяться у прямому причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України визнав повністю, у вчиненому розкаявся та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України. Також просив кримінальну справу стосовно нього закрити, оскільки він заподіяні збитки відшкодував, з потерпілою примирилася.

Потерпіла ОСОБА_3 у своїй заяві повідомила, що з обвинуваченим примирилася, претензій до нього не має, той їй відшкодував і моральну і матеріальну шкоду.

Вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти закриття кримінального провадження, з'ясувавши позицію обвинуваченого, який дав згоду на закриття провадження з нереабілітуючої підстави, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.

За наслідками вивчення матеріалів провадження суд дійшов висновку, що суспільно небезпечне діяння, передбачене кримінальним законодавством мало місце.

Дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України тому, що він учинив дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У п.1 ч.2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв'язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_1 раніше не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке, згідно ч. 2 ст. 12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості, у судовому засіданні щиро покаявся, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відшкодував завдані злочином потерпілій збитки та примирився з нею.

За таких обставин є достатні підстави вважати, що внаслідок примирення обвинуваченого з потерпілим, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, керуючись ст.284 КПК України, ст.46 КК України, суд ,-

У Х В А Л И В :

клопотання обвинуваченого ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 по обвинуваченню його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

CуддяОтвіновський П.Л.