У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Вус С.М., Глоса Л.Ф.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 30 січня 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Приморського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 14 липня 2005 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

уродженця та мешканця м. Маріуполя,

раніше судимого,

засуджено:

за ст. 27 ч. 5, 185 ч. 3 КК України на
3 роки позбавлення волі;

за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_1
призначено покарання на 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Донецької
області від 6 жовтня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 11
серпня 2003 року в період часу з 9 по 10 годину, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, на пропозицію ОСОБА_2, який засуджений вироком
Приморського райсуду м. Маріуполя від 5 травня 2004 року, прийшов до будинку
АДРЕСА_1. ОСОБА_2 в його присутності проник до квартири НОМЕР_1 вказаного
будинку та викрав належне ОСОБА_3 майно на загальну суму 3 390 гривень,
передавши його через вікно ОСОБА_1, який достовірно знаючи, що ОСОБА_2 проник
до квартири потерпілої з метою викрадення майна, допоміг останньому вчинити
крадіжку.

Він же 16 січня 2004 року, близько 19
години, будучи у стані алкогольного сп'яніння, проник на подвір'я будинку
АДРЕСА_2, де відкрито викрав майно потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 212
гривень.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1
зазначає, що суд неправильно встановив фактичні обставини справи, оскільки
інкримінованих йому злочинів не вчиняв. Вважає, що не був обізнаний про
крадіжку речей ОСОБА_3 ОСОБА_2, а лише допомагав останньому перенести речі. На
його думку, потерпіла ОСОБА_4 обмовила його у викрадені її майна. Просить вирок
щодо нього скасувати.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що вона
не підлягає задоволенню.

Висновок суду про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, за обставин, викладених у
вироку, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених у судовому засіданні
доказів.

Так, судом правильно встановлено, що
ОСОБА_1, на пропозицію ОСОБА_2, допомагав останньому вчинити крадіжку майна
ОСОБА_3

При цьому, як суд першої так і апеляційної інстанції, обґрунтовано
послалися на протокол очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за даними якого
встановлено, що ОСОБА_2 передавав засудженому викрадене майно через вікно.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що погодилися на пропозицію ОСОБА_2
допомогти йому перенести речі. Вони пішли додому щоби переодягтися, а ОСОБА_1
пішов відразу з ОСОБА_2 Повернувшись через деякий час, побачили обох засуджених
з речами.

Посилання у скарзі про те, що потерпіла ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_7 обмовили
його, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки
показання даних осіб протягом досудового слідства і під час судового розгляду
справи були послідовними та логічними, вони об'єктивно узгоджуються з іншими
доказами по справі, тому правильно визнані судом належним та достовірним
джерелом доказів й покладені в основу вироку.

Суд повно дослідив обставини справи, дав зібраним доказам
належну оцінку і правильно застосував матеріальний закон.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону
по справі не встановлено.

Покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і
призначене з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого злочину, даним
щодо особи засудженого.

Підстав для призначення справи до касаційного розгляду з
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів Верховного Суду України,

у
х в а л и л а :

Відмовити у задоволенні касаційної скарги засудженому
ОСОБА_1.

Судді :