Справа № 755/4709/13-к
В И Р О К
іменем України
"28" січня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0002016 від 04 лютого 2013 року за підозрою,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працюючого неофіційно водієм, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

29.06.2005 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ст.185ч.3 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 03.10.2007 року на підставі постанови Ірпінського міського суду Київської області від 29.09.2007 року умовно-достроково на 1 рік 23 дні;

23 квітня 2013 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ст.185ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільненого 03 липня 2014 року з місць позбавлення волі, відповідно до ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2014 року, якою звільнений від подальшого відбування покарання на підставі ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 02 лютого 2013 року, у вечірній час доби, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов до кімнати, яку орендували квартиранти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відчинив тумбочку в стінній шафі, звідки таємно викрав планшет 3Q, вартістю 2800 гривень, що належав потерпілому ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2800 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, вищезазначені обставини підтвердив та детально і послідовно пояснив, що дійсно 02 лютого 2013 року, у вечірній час доби, він, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов до кімнати, яку орендували квартиранти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких не було вдома. Знаходячись в приміщенні вказаної він вирішив вчинити крадіжку чужого майна. З цією метою, він, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, відчинив тумбочку в стінній шафі, звідки викрав планшет 3Q, що належав потерпілому ОСОБА_5 . Після цього, він з викраденим майном залишив квартиру та здав вищезазначений планшет до ломбарду.

Свою винність ОСОБА_4 визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, послався на те, що злочин вчинив лише через скрутне матеріальне становище, а також зазначив, що з доказами зібраними у кримінальному провадженні, в тому числі з показаннями потерпілого, вартістю викраденого майна, що зазначена в обвинувальному акті, згоден повністю, фактичні обставини справи не оспорював. Поряд з цим, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні послався на те, що майно потерпілому повернуто, у зв`язку з чим він не має до нього будь-яких матеріальних претензій.

Дані обвинуваченим ОСОБА_4 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також даних протоколу огляду місця події, даних протоколу огляду предметів, довідки про вартість планшета, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Винність ОСОБА_4 , який не оспорював фактичні обставини справи знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.185ч.2 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який працює неофіційно водієм, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, майно потерпілому повернуто, який не має до ОСОБА_4 претензій матеріального характеру, у зв`язку з чим відмовився від позову.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, вищезазначених даних про особу обвинуваченого, враховуючи, що ОСОБА_4 раніше судимий та вчинив повторно новий корисливий злочин, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин, за який засуджується по даній справі 02 лютого 2013 року, тобто до постановлення вироку Деснянського районного суду м.Києва від 23 квітня 2013 року, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Поряд з цим, при вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 , будучи засудженим попереднім вироком Деснянського районного суду м.Києва від 23.04.2013 року на 3 роки позбавлення волі, відбувши фактично 1 рік 2 місяці 10 днів з призначеного покарання, був звільнений 03.07.2014 року з місць позбавлення волі на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2014 року, якою останнього відповідно до ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році було звільнено від подальшого відбування покарання.

З урахуванням вищезазначених обставин, враховуючи поряд з цим вимоги ст.5 КК України щодо застосування Закону про кримінальну відповідальність, який пом`якшує або іншим чином поліпшує становище особи, суд при вирішенні питання про призначення остаточного покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів за двома вироками, виходить з реального строку покарання, відбутого ОСОБА_4 за вироком Деснянського районного суду від 23.04.2013 року у вигляді 1 року 2 місяців 10 днів, як такого, до якого останній був засуджений, оскільки від подальшого відбування покарання, призначеного вказаним вироком суду, ОСОБА_4 був звільнений на підставі ст.2 Закону України Про амністію у 2014 році ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 25.06.2014 року

Речовий доказ по справі: планшет 3Q DC 9710АМ, який належить потерпілому ОСОБА_5 та переданий на зберігання останньому слід залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Цивільний позов заявлений по справі ОСОБА_5 на загальну суму 2800 гривень на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід залишити без задоволення у зв`язку з повним відшкодуванням матеріальної шкоди та відмовою потерпілого від позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185ч.2 КК України і призначити йому покарання за цей злочин у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.70ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним вироком Деснянського районного суду м.Києва від 23 квітня 2013 року у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів позбавлення волі, менш суворого покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі, призначеного цим вироком, призначити остаточно ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів позбавлення волі.

Зарахувати в строк остаточно призначеного ОСОБА_4 покарання повністю відбуте останнім покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м.Києва від 23 квітня 2013 року, а саме: з 23.04.2013 року по 03.07.2014 року та у зв`язку з повним фактичним відбуттям ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців 10 (десяти) днів позбавлення волі вважати останнього таким, що відбув покарання за даним вироком та не приводити вирок в цій частині до виконання.

Речовий доказ по справі: планшет 3Q DC 9710АМ, який належить потерпілому ОСОБА_5 та переданий на зберігання останньому слід залишити у власності потерпілого ОСОБА_5 .

Цивільний позов заявлений по справі ОСОБА_5 на загальну суму 2800 гривень на відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди слід залишити без задоволення у зв`язку з повним відшкодуванням матеріальної шкоди та відмовою потерпілого від позову.

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: