справа № 482/665/15-к В И Р О К
Іменем України
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
У судовому засіданні при розгляді даної справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 .
СУД, В С Т А Н О В И В і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО:
17 січня 2015 року, близько 20 години, на автодорозі Р-06 «Ульянівка Миколаїв», неподалік с. Гур`ївка Новоодеського району Миколаївської області, у ОСОБА_3 , який керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень водію автомобіля, який рухався попереду, управляючи автомобілем «Рено-Трафік», через те, що останній маневруючи об`їздив вибоїни на дорозі.
Реалізуючи раптово виниклий умисел, ОСОБА_3 , на 216 км автодороги Р-06 «Ульянівка Миколаїв», виїхавши наперед, змусив зупинитись водія автомобіля «Рено-Трафік», яким виявився громадянин республіки Польша ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_3 , вийшовши із свого автомобіля підійшов до автомобіля ОСОБА_7 , де відкривши водійські дверцята автомобіля «Рено-Трафік», діючи умисно та протиправно, реалізуючи свій умисел на спричинення тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості, наніс водію ОСОБА_8 удар кулаком в обличчя та в область лівого ока, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливу віка лівого ока та набряку лівої скули обличчя, тобто вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ст.125 ч.1 КК України.
Потерпілим ОСОБА_9 на досудовому розслідуванні і під час підготовчого провадження по справі, цивільний позов до обвинуваченого не заявлявся.
Доказами на підтвердження встановлених вищезазначених судом обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у пред`явленому йому обвинувачені, а також покази допитаного потерпілого ОСОБА_7 , покази свідка, висновок судово-медичної експертизи та всі інші досліджені в суді документи.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованого йому в провину злочині, що передбачений ст.125 ч.1 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 пояснив і визнав, що 17 січня 2015 року, близько 20 години, коли він керував автомобілем і рухався по автодорозі «Ульянівка Миколаїв», то його «підрізав» водій автомобіля «Рено Трафік», якого він догнав, зупинився, підійшов до його автомобіля, відкрив двері, після цього ударив один раз кулаком в обличчя, під ліве око. Обвинувачений визнав, що перебував в стані алкогольного сп`яніння. В скоєному кається та просить суд суворо його не карати.
Дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого та всі фактичні обставини справи, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, його вина в інкримінованому в провину злочині повністю доведена в судовому засіданні дослідженими доказами і підтверджується, крім показань обвинуваченого також показами потерпілого і свідка, дослідженим в суді висновком судово-медичного експерта, а також документами справи.
Так, з показів свідка ОСОБА_10 вбачається, що про вказаний вище інцидент вона дізналася із телефонної розмови з ОСОБА_9 , який попросив її повідомити в міліцію, що вона і зробила. Також свідок пояснила, що після цього вона виїздила на місце пригоди і бачила п`яного водія, його товариша і потерпілого ОСОБА_7 із синцем під лівим оком.
З показів потерпілого ОСОБА_7 вбачається, що 17.01.2015 року, близько 20 години, він їхав на своєму автомобілі по засніженій автодорозі «Ульянівка - Миколаїв» в напрямку м. Миколаєва. Спереду нього рухались автомобілі, які він не міг обігнати через заноси на дорозі. Зазначив, що його обігнав автомобіль, який зупинився попереду та з якого вийшли два чоловіки і підійшли до нього. Подумавши, що їм потрібна якась допомога, пояснив, що він відкрив двері свого автомобіля, після чого, обвинувачений наніс йому удар рукою в обличчя, а інший чоловік, який був з обвинуваченим, кричав та вимагав вибачень перед ними. Заявив, що про виниклий інцидент він повідомив до міліції.
З дослідженого в суді висновку судово-медичної експертизи №65 від 19.01.2015 року, вбачається, що у потерпілого ОСОБА_7 , 1962 року народження при експертизі були виявлені і мали місце тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, ушибу м`яких тканин обличчя з крововиливом в область вік лівого ока, крововиливу в білкову оболонку лівого ока, які виникли від дії тупих твердих предметів у строк і при обставинах про які вказує потерпілий. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_7 .
Висновок судово-медичного експерта, узгоджуються з дослідженими в суді письмовими заявами потерпілого про нанесення йому обвинуваченим ОСОБА_3 цих тілесних ушкоджень.
Так, згідно з досліджених в суді протоколу прийняття заяви потерпілого про злочин, його письмової заяви, витягу з ЄРДР, вбачається, що потерпілий в порядку приватного обвинувачення подав письмову заяву про притягнення ОСОБА_3 до передбаченої законом кримінальної відповідальності за нанесення тілесних ушкоджень, і що його заява була внесена до ЄРДР.
Всі дослідженні в судовому засіданні докази узгоджуються як з показами обвинуваченого щодо повіданих ним фактичних обставинах вчиненого діяння, так і з показами потерпілого, а також узгоджуються з висновком СМЕ та з усіма іншими дослідженими в суді документами кримінального провадження та підтверджують, як умисел обвинуваченого на нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому, так і їх фактичне настання у виді легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я потерпілого.
Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів та всіх фактичних обставин цієї події свідчить про те, що обвинувачений діяв умисно, протиправно, з метою спричинення потерпілому легких тілесних ушкоджень.
Суд зазначає, що обвинувачений, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер своїх дій, передбачав суспільно-небезпечні наслідки цих дій і бажав їх настання, завдав удару потерпілому, тобто діяв з прямим умислом.
Докази, що були досліджені в суді, повністю підтверджують факт скоєння обвинуваченим злочину при обставинах, що викладені в його обвинувачені і доводять, що обвинувачений, наносячи удари по обличчю потерпілому діяв без наперед визначеної мети по заподіянню шкоди здоров`ю потерпілого, а саме конкретно визначених тілесних ушкоджень, однак передбачав можливість їх спричинення будь-якого ступеня тяжкості, бажав і свідомо допускав їх настання, а тому повинен нести відповідальність за наслідки, які фактично настали, тобто за спричинення легких тілесних ушкоджень.
За таких обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого та всі інші фактичні обставини справи, суд приходить до висновку що вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому в провину злочині повністю доведена дослідженими доказами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими та, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.125ч.1 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, суд в рамках пред`явленого обвинувачення, не виходячи за межі висунутого обвинувачення і кваліфікації діяння, приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати в межах висунутого обвинувачення, тобто за ч.1 ст.125 КК України.
З досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив злочин, що передбачений ст.125 ч.1 КК України, тобто спричинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_8 .
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він являється працездатним громадянином Молдови, раніше судимим за умисний злочин середньої тяжкості, на обліку у лікарів не перебуває, не одружений, має на утриманні неповнолітнього сина віком 6 років, тимчасово проживає на Україні.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєного ним злочину, так і його особу та всі обставини, що як обтяжують, так і такі, що пом`якшують йому покарання, а також враховує його матеріальний та сімейний стан.
Так, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відноситься до категорії невеликої тяжкості і вчинений ним у стані алкогольного сп`яніння, яка враховується судом як обставина, що обтяжує йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує визнання ним своєї провини в протиправному, умисному заподіянні потерпілому тілесних ушкоджень, каяття у вчиненні цього правопорушення.
Також, суд враховує як характеристику обвинуваченого той факт, що він являється громадянином іншої держави і є раніше судимим, тимчасового проживає на Україні, має на утриманні неповнолітнього сина.
При визначенні виду і міри покарання, суд також враховує як особу обвинуваченого, так і характер та обставини вчинення ним цього злочину, а також причини та умови, що привели до вчинення цього правопорушення.
За таких вищевказаних обставин, із врахуванням невеликого ступеню тяжкості скоєного злочину та з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, йому має бути призначене до відбування покарання у виді штрафу, що передбачений санкцією статті обвинувачення, який, на думку суду, буде тим необхідним і достатнім покаранням як для його виправлення, так і для попередження скоєння ним нових злочинів.
Відповідно до ст.71ч.1 КК України, якою передбачено призначення покарання за сукупністю вироків, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 вчинив цей злочин у період відбування покарання з випробуванням за попереднім вироком Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області від 17.03.2014 року, тому остаточне покарання, відповідно до ст.ст.71,72,78 КК України, йому слід призначити за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області від 17.03.2014 року та приймаючи до уваги призначення обвинуваченому за цим вироком покарання у виді штрафу слід, відповідно до ч.3 ст.72 КК України, кожний вирок виконувати самостійно.
Цивільний позов по справі не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази по справі в суду не досліджувались. Запобіжних захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суду не обирався.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочину, що передбачений ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Центрального районного суду м. Миколаєва Миколаївської області від 17.03.2014 року та приймаючи до уваги призначення обвинуваченому за цим вироком покарання у виді штрафу слід, відповідно до ч.3 ст.72 КК України, кожний вирок виконувати самостійно.
Судові витрати відсутні. Речових доказів по справі не має.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні не обирався і прокурором при судовому розгляді справи не ставилось питання про обрання йому запобіжного заходу, а тому у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу на час до набрання вироком суду законної сили.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: