Справа № 206/5957/14-к
Провадження № 1-кп/206/302/14
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" січня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001407 від 14.08.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Дніпропетровську, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
· 16.08.2013 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
учасники кримінального провадження прокурор - ОСОБА_4 , захисник - ОСОБА_5 , законний представник обвинуваченого - ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту та реалізуючи його, на початку серпня 2014 року, більш точної дати та часу в ході досудового слідства встановити не представилось можливим, придбав із невстановленого в ході досудового слідства джерела, невстановлену слідством кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, але не менше як 182,0 г., який переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де став зберігати його, без мети збуту до 13.08.2014 року. 13.08.2014 року, о 14 годині 30 хвилин працівниками СДІМ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 проведено огляд, в ході якого, на горищі житлового будинку, виявлено та вилучено верхівкові частини з листям рослинного походження, у кількості 182,0 г, які згідно висновку судово-хімічної експертизи № 175/15 від 15.08.2014 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 166,348 г., яку останній, незаконно придбав та зберігав за місцем свого мешкання для особистого вживання без мети збуту.

Суспільно небезпечне діяння інкриміноване ОСОБА_3 , що виразилися в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не визнав, зазначивши, що йому не відомо де співробітники міліції взяли наркотичні засоби. Інших пояснень суду не надав.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду пояснив що 13.08.2014 року на торговій точці між ним та обвинуваченим відбулась бійка. У зв"язку з чим, охоронна агенція "Гауард" відвезла сина додому за адресою: АДРЕСА_1 . Перебуваючи за вказаною адресою, останні побачили дикоростучу коноплю, після чого викликали міліцію. Співробітники міліції, їздили до його дружини ОСОБА_6 , яка є власницею домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , для отримання дозволу на огляд житла, а також отримали дозвіл від нього та сина ОСОБА_3 . Під час проведення огляду 3 співробітника виявили на горищі будинку рослини "коноплі". Між ним та сином обвинуваченим, склались напружені стосунки, оскільки останній вживає наркотичні засоби.

Оскільки свідок ОСОБА_6 , ухвалою від 16.01.2015 року була залучена в якості законного представника обвинуваченого суд не приймає її покази надані у судовому засіданні, як свідка.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , суду пояснила, що точної дати вона не пам`ятає, десь в середині серпня місяці 2014 р., та зазначила щовказане правопорушення могло бути 13.08.2014 року. Вона була запрошена працівниками міліції бути понятою, при огляді горища домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на яке вона особисто не підіймалась, та не бачила як співробітники міліції по дробині спускали рослини "коноплі", та бачила як рослини лежали біля дробини, працівники міліції зазначили що зняли його з горища, в протокол не вчитувалась, та підписала його. Будучи повторно допитана, змінила покази, оскільки ця подія відбувалась дуже давно, та вона її не пам`ятає, підтвердивши обставини викладені у протоколі допиту, а саме в частині того, що при огляді горища домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на яке вона не підіймалась, бачила, що працівники міліції спускали по дробині коноплю, а також вирубували її (дикоростучу) на подвір`ї.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , суду пояснив що він працює слідчим Самарського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області, 13.08.2014 року були викликані по факту нанесення тілесних ушкоджень, побачили ростущу "коноплю", отримавши дозвіл від матері обвинуваченого ОСОБА_6 , проводили огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності двох понятих, які на горище не підіймались, але бачили як там висіла конопля та як її вилучали. Усі вимоги законодавства були виконані.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , суду пояснив що він працює слідчим Самарського РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області, 13.08.2014 року, йому зателефонувала мати обвинуваченого, та повідомила що обвинувачений б`є батька ОСОБА_7 , він зареєстрував виклик, та отримавши дозвіл від матері обвинуваченого ОСОБА_6 , проводили огляд в присутності двох понятих, батько обвинуваченого ОСОБА_7 , під час складання протоколу поясняв що "конопля" належить сину, та він її особисто викопував, щоб викинути, але його син ОСОБА_3 , його через це б`є. Понятих ОСОБА_8 , та ОСОБА_11 , допитував особисто, та записував усі обставини з їх слів. Щодо невідповідності показів ОСОБА_8 , та ОСОБА_11 , у судовому засіданні зазначив, що при допиті, на стадії досудового слідства, їх покази співпадали, а на даний час вони можуть не пам`ятати деталей.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , суду пояснила, що вказана подія могла відбутись 13.08.2014 року. Вона була запрошена працівниками міліції бути понятою, при огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , особисто бачила, як співробітники міліції спускали з горища коноплю, обвинувачений ОСОБА_3 , зазначив, що це його. Підписувала протокол, та зазначила що в ньому все вірно викладено.

Крім вищезазначеного, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні інкримінованого йому суспільно небезпечному діянні підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме.

- дозвіл на проведення огляду домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 13.08.2014р (т.1 а.п.6),

- протокол огляду від 13.08.2014р., із фото таблицею (т.1 а.п.7-9).

- висновок судово-хімічної експертизи № 175/15 від 15.08.2014 року, вилучене є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 166,348 г. (т.1 а.п. 22-25)

- акт судово-психіатричної експертизи № 265 від 18.12.2014 р. ОСОБА_3 , в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, не міг та не може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіях) та керувати ними; потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з загальним наглядом (Т.№2, а.п.74-78).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, твердження захисника-адвоката, щодо невідповідності дат проведення огляду та внесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не може бути прийнято судом, оскільки огляд домоволодіння проводився 13.08.2014 року, в період часу з 14-30год.., до 15-20год., а відомості про кримінальне правопорушення внесено 14.08.2014 року о 11-18год., тобто не було порушено строк встановлений КПК у добу (24години).

Ч.1, ч.2 ст. 237 передбачено що огляд проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Згідно ч.1 ст. 233 КПК України ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Допитані у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свідок ОСОБА_7 , підтвердили що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи та згідно показів сторін та інших учасників кримінального провадження, співробітниками Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 13.08.2014 було взято дозвіл на огляд житла розташованого за адресою АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_6 .

В ході судового розгляду кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, поведінка обвинуваченого була неадекватною, в зв`язку з чим захисником-адвокатом, думку якого підтримав обвинувачений було призначено судово-психіатричну експертизу, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , на його думку за своїм психічним станом потребує невідкладної госпіталізації.
Для визначення стану осудності обвинуваченого судом було призначено судову психіатричну експертизу, проведення якої доручено Комунальному закладу «Дніпропетровська обласна клінічна психіатрична лікарня».
Згідно акту судово-психіатричної експертизи № 265 від 18.12.2014 р. ОСОБА_3 , в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, не міг та не може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіях) та керувати ними; потребує за своїм психічним станом застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з загальним наглядом.
В зв`язку зі встановленим станом неосудності обвинуваченого прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого примусових заходів медичного характеру, у виді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.
Зазначене клопотання ним було підтримане в судовому засіданні.
Участь обвинуваченого у судовому розгляді визнана не обов`язковою, його захисник, та законний представник залучений до участі у кримінальному провадженні, не заперечували проти застосування до ОСОБА_3 , примусових заходів медичного характеру, у виді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом, і вважав, що саме такі заходи слід застосувати до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані неосудності.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження, що свідчать про вчинення ОСОБА_3 , суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, дійшов до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.
Згідно ст.ст. 19, 94 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки до такої особи, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їй може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Частиною 2 ст.19 КК України передбачено, що особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала у стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
У відповідності до ч.2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
В судовому за сіданні встановлено, що ОСОБА_3 , на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у стані неосудності, його психічна хвороба виключає можливість застосування до нього покарання в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України, за своїм психічним станом ОСОБА_3 , потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом.
Суд при визначенні виду міри медичного характеру, враховує не тільки характер душевного захворювання, та рекомендації експертів про тип лікувального закладу, але й те, що ОСОБА_3 , вчинив суспільно небезпечному діянні середньої тяжкості.

Вислухавши думку прокурора, захисника, законного представника обвинуваченого, які вважали, що ОСОБА_3 , потребує поміщення в психіатричну лікарню з загальним наглядом, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе та застосувати до ОСОБА_3 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з загальним наглядом.

Згідно вимог ст. 503 КПК України до особи застосовуються примусові заходи медичного характеру, якщо вчинено суспільно небезпечне діяння в стані неосудності.

Судом встановлено наявність обставин, які свідчать, про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню з загальним наглядом відносно ОСОБА_3 .

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 94 КК України, ст.ст.503-516 КПК України, ст. 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу», -

ухвалив:
Застосувати до ОСОБА_3 який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , у м.Дніпропетровську, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: - 16.08.2013 року Самарським районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст.121 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 звільнення від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, та покладенням на нього обов"язків передбачених ст.76 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна лікарня" Дніпропетровської обласної ради із звичайним наглядом.
Речові докази:
- 14 штук рослин які є рослинами роду "коноплі", які містять особливо небезпечні наркотичні засоби та психотропні речовини обіг яких допускається для промислових цілей; верхівкові частини з листями рослинного походження масою 182г., які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений "канабіс"; стебла рослинного походження масою 355г., - знищити.
Запобіжний захід до вступу ухвали в законну силу - залишити без змін, після чого скасувати.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом 7 (семи) днів з дня проголошення ухвали.
Суддя ОСОБА_1