Справа № 339/363/14-к
Провадження № 11-кп/779/76/2015
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000358 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 за ч. 2 ст. 185 КК України за апеляційними скаргами обвинувачених на вирок Болехівського міського суду від 09 грудня 2014 року, з участю прокурора ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 просить змінити йому міру покарання з позбавлення волі на менш суворе, не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_6 просить призначити йому більш м`яке покарання.

За вказаним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання два роки позбавлення волі На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 27 листопада 2008 року і за сукупністю вироків остаточно призначено покарання два роки шість місяців позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнано винним у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло. Його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України і ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання : за ч. 2 ст. 185 КК України - один рік позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України - три роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання у виді трьох років позбавлення волі.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить змінити покарання з позбавлення волі на менш суворе, не пов`язане з позбавленням волі, мотивуючи свою позицію тим, що вину у вчиненні злочину він визнав повністю, допомагав слідству давав визнавальні покази, щиросердечно розкаявся і надалі зобов`язується вести гідне та чесне життя.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить призначити йому більш м`яке покарання, мотивуючи свою позицію тим, що він вину визнав повністю, допомагав слідству, давав визнавальні покази та щиросердечно розкаявся. Має постійне місце проживання, характеризується позитивно. Проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_10 , з якою має малолітню дитину і яка на даний час тимчасово не працює, сама доглядає дитину, яку не має на кого залишити за його відсутності.

Як вбачається з вироку суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 , будучи засудженим 27 листопада 2008 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, 13 вересня 2013 року умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі ( не відбутий строк покарання 2 роки 3 місяці 13 днів ), на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив корисливий злочин.

ОСОБА_11 14 травня 2008 року засуджений Болехівським міським судом за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. 11 серпня 2008 року Апеляційним судом Івано-Франківської області вирок Болехівського міського суду від 14 травня 2008 року змінено і за сукупністю вироків ОСОБА_12 призначено покарання 3 роки і 1 місяць позбавлення волі. Звільнившись з місць позбавлення волі, ОСОБА_11 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно вчинив корисливий злочин.

Так, 28 червня 2014 року близько 14 год., ОСОБА_11 спільно із ОСОБА_7 , перебуваючи на території ВК ТзОВ «Болехівська ремконтора», що в м. Болехів по вул. Петрушевича, 2, домовились вчинити крадіжку металевої труби, яка знаходилась на території підприємства. Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном в той же день близько 14 год., ОСОБА_11 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, викрали з території вказаного товариства металеву трубу діаметром 120 мм, довжиною 4 м вартістю 105 грн. за 1 м. загальною вартістю 420 грн.

В подальшому ОСОБА_11 та ОСОБА_7 мали намір продати металеву трубу і отримати за неї гроші, однак не продали, так як не знайшли покупця. А 02 липня 2014 року працівниками Долинського PB УМВС в обвинувачених було вилучено викрадену металеву трубу.

Окрім цього, ОСОБА_11 в кінця червня 2014 року, перебуваючи спільно з особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, на території господарства потерпілого ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_3 , вирішили вчинити крадіжку чужого майна та з метою реалізації свого злочинного умислу в денну пору доби в період часу з 20 по 30 червня 2014 року, ОСОБА_11 , перебуваючи в злочинній змові з особою, кримінальне провадження щодо якої виділено в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужими майном та особистого збагачення, підійшли до будинку ОСОБА_13 , що в АДРЕСА_3 , шляхом взлому навісного замка, проникли в будинок, звідки таємно викрали майно, а саме : дві сковорідки по ціні 60 грн., на суму 120 грн., алюмінієву каструлю ємкістю на 8 літрів вартістю 80 грн., алюмінієву каструлю ємкістю 5 літрів вартістю 60 грн., алюмінієвий таз ємкістю 20 літрів вартістю 120 грн., скляну рибницю вартістю 40 грн. та 4 скляні фужери вартістю кожний по 10 грн., на суму 40 грн., а всього на загальну суму 460 грн.

В ході апеляційного розгляду обвинувачені свої апеляційні скарги підтримали.

Прокурор вважає, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а вирок суду без змін.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оскільки правильність кваліфікації дій обвинувачених ніким не оспорюється, то в цій частині вирок суду не переглядається і колегія суддів виходить з того, що встановленими слід вважати викладені вище обставини.

Ст. 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, що він раніше судимий за умисний злочин, на шлях виправлення не став, і повторно вчинив корисливий злочин, не працює, характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнав повне визнання вини, щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання визнано рецидив злочинів.

Крім того, судом враховано зазначену вище судимість і що був умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на 2 роки 3 місяці 13 днів позбавлення волі.

Призначаючи покарання ОСОБА_11 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, що він раніше судимий, не працює. Обставинами, які пом`якшують покарання суд вважав визнання вини, щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Тобто, судом першої інстанції при призначенні покарання враховано всі ті обставини на які посилаються обвинувачені як на пом`якшуючі покарання.

Призначене ОСОБА_6 покарання є мінімальним в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Доказів того, що він є чоловіком гр. ОСОБА_10 та батьком її малолітньої дитини, не надав, а тому дана обставина не може бути врахована. Підстав для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України не вбачається.

А ОСОБА_7 , з врахуванням зазначеної вище невідбутої частини покарання за попереднім вироком у вигляді позбавлення волі, не може бути остаточно призначено покарання не пов`язане з позбавленням волі.

При викладених обставинах колегія суддів вважає, що судом першої інстанції покарання обвинуваченим призначено правильно і не вбачає підстав для задоволення їх апеляційних скарг та пом`якшення їм призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Болехівського міського суду від 09 грудня 2014 року щодо апелянтів без змін.

На ухвалу протягом трьох місяців з дня її оголошення, а обвинуваченими у той самий строк з дня вручення їм копії ухвали, може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

_______________ __________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом :
Суддя : ОСОБА_2