Справа № 361/1735/15-к
Провадження № 1-кп/361/133/15
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
17 березня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
Під час підготовчого судового засідання, прокурор вважає за необхідне призначення кримінального провадження до судового розгляду, матеріали підсудні суду, підстав для закриття немає. Обвинувачений ОСОБА_5 стосовно призначення кримінального провадження до судового розгляду, покладається на думку суду, потерпілий не заперечив проти призначення провадження до судового розгляду, інших клопотань, заявлено не було.
Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового розгляду, приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Обвинувальний акт, направлений до суду, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 як того вимагає чинна норма кримінального-процесуального закону, не відповідає вищенаведеним вимогам. На думку суду, в обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, а потім зазначити конкретну підозру, щодо висунутого обвинувачення, для розмежування дій обвинуваченого, тобто вказати, в чому він підозрюється і вказати ознаки кваліфікації його протиправних дій, згідно з інкримінованою статтею КК України. Зокрема, в направленому обвинувальному акті, органом досудового розслідування вказано фактичні обставини кримінального правопорушення, а формулювання обвинувачення не конкретизовано за ознаками, (як та куди проник, яке сховище), дата вчинення злочину, не вказана вартість викраденого, сума спричиненої шкоди, а лише перечисленні назви електродвигунів.
Аналіз змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.3 КК України, вказує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором, не було дотримано вимог закону, оскільки направлений до суду обвинувальний акт, не містить у собі належним чином сформованого обвинувачення, оскільки обвинувальний акт містить у собі лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівки на підозру та правову кваліфікацію по статті КК України, пред`явлене обвинувачення є не конкретним та не повним. Так як, відповідно до матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_5 20.12.2015 року точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, незаконно проник на територію МП «Еліс» в м. Бровари вул. Кутузова звідки викрав три електродвигуни «АИР 180S4», «АИР 180М4», «АИР 132М4» належних ОСОБА_4 та розпорядився ними за власним розсудом. Саме перше, в обвинувальному акті не вказано, яким чином обвинувачений проник на місце вчинення злочину, чи є воно сховищем, дата вчинення злочину вказана - 20 грудня 2015 року, яка наступить лише через дев`ять місяців, в обвинуваченні не вказано вартість викраденого та сумма спричинених збитків. Речові докази в обвинувальному акті та в реєстрі не вказані, відсутні дані, по чому проводилась судово-товарознавча експертиза. Розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого належного обвинувачення, порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див.рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллас проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктами «b» п.3 ст.6 Конвенції (див.зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п.54, а також «Даллас проти Угорщини» п.47).
Крім цього, в порушення вимог ст.ст.109, 291 КПК України, у долученому до обвинувального акту реєстрі матеріалів досудового розслідування не в повному обсязі зазначені процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування, графи частково не заповнені, відсутні дані, коли органом досудового розслідування було оголошено про завершення досудового розслідування та кому надано доступ до матеріалів кримінального провадження.
Таким чином, на думку суду, допущені порушення чинного законодавства, грубо порушили права учасників судового провадження, унеможливлюють суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок відповідно вимогам ст. 374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст. ст. 109, 291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору, для усунення виявлених недоліків при його складанні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 291, п.3 ч.3 ст.314, 372, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 20 діб з дня проголошення ухвали.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.
Ухвала може бути оскаржена, учасниками процесу, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1