АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/2013/15-к Головуючий у 1 інстанції :
Провадження № 11-сс/790/241/15 ОСОБА_1
Категорія: про продовження строку тримання Доповідач : ОСОБА_2 під вартою (ст.199 КПК України)
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2015 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 09 лютого 2015 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 . На думку апелянта,ухвала слідчого судді не відповідає вимогам КПК України, оскільки судом не повністю досліджені обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. Захисник, посилаючись на фактичні обставини кримінального правопорушення та дані про особу підозрюваного, вважає, що обставини, про які зазначає у клопотанні слідчий, щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, є недоведеними. Адвокат ОСОБА_8 також вважає необґрунтованою підозру ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна, та вказує, що підозрюваний до житла невідомої особи не проникав. Окрім того, апелянт зазначає, що підозрюваний є сиротою, єдиним онуком у бабусі, якій 79 років, та має можливість проживати разом з нею у м.Харкові, що, на думку адвоката ОСОБА_8 , не було враховано слідчим суддею.
Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_7 . Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не з*явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, повідомила про неможливість явки у зв*язку із участю в іншому судовому засіданні, просила розгляд апеляційної скарги провести без її участі, що за таких обставин не перешкоджає апеляційному розгляду за відсутності адвоката.
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає з наступних підстав:
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.184,199 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 умисного тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м*яких запобіжних заходів; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися. Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 15 грудня 2014 року, слідчий посилається на великий обсяг процесуальних дій у кримінальному провадженні, які майже всі виконані, проте зазначив про необхідність у отриманні додаткових доказів щодо причетності ОСОБА_7 та ОСОБА_10 до вчинення даного злочину, усунення протиріч між показами підозрюваних та свідків у кримінальному провадженні, оскільки під час перебування під вартою підозрюваний ОСОБА_7 через адміністрацію СІЗО подав до Київського РВ заяву, в якій він повністю відмовився від своїх показань за фактом крадіжки та зазначив про свою невинуватість. У зв*язку з цим виникла необхідність допитати в якості свідків працівників правоохоронного органу, які приймали участь у затриманні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з метою перевірки доводів ОСОБА_7 щодо застосування фізичного та морального примусу до останнього; встановити інших свідків та очевидців кримінального правопорушення; провести одночасні допити між працівниками правоохоронного органу та підозрюваними; та у разі отримання достатніх доказів для відкриття матеріалів досудового розслідування, ознайомити з ними потерпілу ОСОБА_12 ( а.с.2-5).
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчим суддею врахована сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 умисного тяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється. Судом першої інстанції була встановлена доведеність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшилися, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, що у сукупності виправдовує подальше перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, що відповідає вимогам ст.ст.196,199 КПК України (а.с.92-97).
Доводи апеляційної скарги захисника про необґрунтоване застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваного ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 15 грудня 2014 року, яка в апеляційному порядку не скасована та є чинною, а тому підстав для сумнівів у законності застосування саме такого запобіжного заходу не виникає. Обставини, що характеризують особу підозрюваного, на які посилається апелянт, а саме наявність у нього місця проживання та бабусі похилого віку, яка потребує стороннього догляду, досліджувались судом при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, а також при його продовженні; оцінка їм надана судовими рішеннями. Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, апеляційна скарга не містить. Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 тяжкого корисливого злочину проти власності, вчиненого у співучасті з іншими особами, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількості доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даними про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного тяжкого злочину проти власності, не одружений та не працює, тобто не має міцних соціальних зв*язків та офіційних джерел для існування, за місцем проживання не зареєстрований, спростовує доводи апелянта про необґрунтоване продовження застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об*єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , а доводи апеляційної скарги захисника правильності цього висновку не спростовують, підстав для скасування ухвали від 09 лютого 2015 року не вбачається.
Керуючись ст.ст.404,405, ч.3 ст.407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :