Справа № 191/5030/14-к
Провадження № 1-кп/191/61/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червона Долина, Новотроїцького району, Херсонської області, циган, громадянин України, без освіти, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

02.04.1997 року Каменсько-Дніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.296 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

11.11.1999 року Каменсько-Дніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року з конфіскацією майна;

01.02.2005 року Каменсько-Дніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту;

02.03.2007 року Великобілозірським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

28.07.2010 року Великобілозірським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

12.11.2010 року Великобілозірським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком від 28.07.2010 року та встановлено 4 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 25.09.2013 року з Софіїфської ВК № 55 Запорізької області на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.09.2013 року у порядку ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Повторно, ОСОБА_5 20.08.2014 року у не встановлену слідством годину, слідував в одному з вагонів приміського електропотягу сполученням «Лозова - Дніпропетровськ», де познайомився з гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який слідував у даному вагоні, з яким на шляху слідування потягу від ст. Павлоград спілкувався на вільні теми. В цей же день (20.08.2014 року) приблизно о 20-00 годин, після прибуття приміського електропотягу сполученням «Лозова - Дніпропетровськ» на ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці, ОСОБА_5 разом з гр. ОСОБА_6 покинули приміський електропотяг та попрямували до кафе «Експрес», розташоване на пероні вокзалу ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці, в м. Синельникове Дніпропетровської області, де придбавши по 100 гр. горілки та по пляшці 0,5 л. пива, вживали дані алкогольні напої. В подальшому, після вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6 , покинули приміщення кафе «Експрес» та розмістились на бордюрі поблизу пам`ятника ОСОБА_7 , що на пероні вокзалу ст. Синельникове-1, де продовжили спілкування, в ході якого гр. ОСОБА_6 діставши зі свого поліетиленового пакету свій мобільний телефон моделі «Nokia» у корпусі білого кольору, вийняв з нього сім-карту оператора мобільного зв`язку «МТС», поклав даний мобільний телефон знову до свого поліетиленового пакету, при цьому ОСОБА_5 постійно знаходився поряд з гр. ОСОБА_6 .

В цей же день, (20.08.2014 року) приблизно о 21-00 годин, коли гр. ОСОБА_6 вставляв вказану сім-карту до іншого свого мобільного телефону, ОСОБА_5 маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, рукою дістав з вищевказаного поліетиленового пакету мобільний телефон «Nokia» в корпусі білого кольору з перебуваючої в ньому картою пам`яті на 2 Гб, та побіг по території ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці, при цьому потерпілий гр. ОСОБА_6 , виявивши злочинні дії ОСОБА_5 , став наздоганяти останнього та у словесній формі просити повернути викрадений у нього його мобільний телефон, на що ОСОБА_5 , який бачив своє переслідування потерпілим гр. ОСОБА_6 , на прохання останнього не відреагував, з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився за власними розсудом.

Таким чином, ОСОБА_5 повторно, відкрито викрав мобільний телефон моделі «Nokia» в корпусі білого кольору з перебуваючою в ньому картою пам`яті на 2 Гб, чим спричинив потерпілому гр. ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 350 гривень.

Повторно, ОСОБА_5 25.09.2014 року приблизно о 11-45 годин перебуваючи в приміщенні залу очікування залізничного вокзалу ст. Синельникове-1 Придніпровської залізниці, в м. Синельникове Дніпропетровської області, маючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, переслідуючи при цьому ціль незаконного збагачення, скориставшись тим, що в приміщенні залу очікування вокзалу пасажирів було обмаль, а сидівший на сидінні гр. ОСОБА_8 , 1991 р.н. відволікся, покладаючись, що його злочинні дії не замічені оточуючими, таємно, повторно викрав перебуваючу біля гр. ОСОБА_8 його чоловічу барсетку чорного кольору вартістю відповідно до висновку експерта №209/38 від 30.09.2014 року 253,40 гривень, з перебуваючими в ній мобільним телефоном марки «NOKIA» моделі "С2-00" вартістю відповідно до висновку експерта №309/38 від 30.09.2014 року 185,60 гривень з SIM-карткою оператора стільникового зв`язку «КиївСтар» яка для потерпілого цінності не представляє, новою електричною розеткою вартістю відповідно до висновку експерта №309/38 від 30.09.2014 року 18,00 гривень та грошима в сумі 100 гривень НБУ, тим самим спричинивши потерпілому гр. ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 557,00 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_5 з місця злочину зник, викраденим майном розпорядився за власним розсудом.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містять склад кримінальних правопорушень, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та пояснив, що підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. Також пояснив, що 20.08.2014 року потерпілий запропонував йому вжити спиртні напої. Із свого пакету він дістав мобільний телефон, подзвонив, потім поклав на тротуар. Він забрав цей телефон та покалв собі в карман. Після цього він продав цей телефон за 100 грн. 25.09.2014 року він побачив барсетку на лавочці в приміщенні вокзалу. Взяв цю барсетку та пішов з вокзалу, а слідом за ним пішли мужчина та двоє працівників міліції. Потім він вернув їм барсетку. Також пояснив, що мав на меті продати телефон та барсетку, оскільки на той час хворіла його мати, а він не має постійного заробітку.

Показання обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину за ч. 2 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середнього ступеню тяжкості, а за ч. 2 ст. 186 КК України до тяжкого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, судимості не зняті та непогашені в установленому законом порядку, вчинив злочини в період умовного-дострокового звільнення, за місцем проживання та за місцем відбування покарання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та відшкодував заподіяну шкоду шляхом повернення майна.

В якості пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття обвинуваченого.

В якості обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України суд враховує рецидив злочинів, оскільки він не є ознакою, що впливає на кваліфікацію вчиненого, як попередній так і знову вчинений злочин є умисними та на час вчинення нового злочину судимість за попередній ще не була погашена чи знята.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 неможливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованих статтей Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. 70, 71 КК України. Крім того, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

На підставі ч. 1 ст.. 71 КК України при сукупності вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Великобілозірського районного суду Запорізької області від 12.11.2010 року у вигляді 1 (одного) місяця та остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, тобто з 26.09.2014 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Червона Долина, Новотроїцького району, Херсонської області, на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 393 грн. 12 коп.

Речові докази, що знаходяться в камері схову ЛВ на ст.. Синельникове згідно квитанцій № 001815 та № 001365 повернути потерпілому ОСОБА_8 ; згідно квитанції № 001809 та № 001366 повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_5 в той же строк та в тому ж порядку з моменту вручення йому копії даного вироку.

Суддя: ОСОБА_1