11.08.2015 Справа № 367/5498/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ноджихєві Хобського району республіки Грузія, громадянина України, офіційно непрацюючого, неодруженого, маючого вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України, -

в с т а н о в и в:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України, та підписана угода про примирення від 25.07.2015 р.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України - у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме в тому, що він 14.07.2015 р. приблизно о 16 год 00 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, шляхом відкриття задніх правих дверей, проник до салону автомобіля марки «Honda CRW», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та який знаходився на паркувальному майданчику біля залізничного вокзалу м. Ірпінь, що розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь вул. Центральна, 6, де із заднього сидіння взяв гаманець, який належить ОСОБА_5 , відкрив його та почав діставати звідти грошові кошти.

В цей час його побачив онук ОСОБА_5 ОСОБА_8 , але, не зважаючи на це, ОСОБА_6 продовжив свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами, дістав із гаманця грошові кошти у сумі 550,00 грн. і поклав їх у передній ліву кишеню, заволодівши ними відкрито, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток у сумі 550,00 грн.

Однак, ОСОБА_6 , з причин, які не залежали від його волі, при намаганні покинути місце вчинення злочину був зупинений очевидцями вказаної події.

Під час досудового розслідування 25.07.2015 р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України було укладено угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України, в обсязі підозри.

Сторони узгодили покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України - у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн.
Крім того, ОСОБА_6 зобов`язався відшкодувати завдану ОСОБА_5 шкоду в розмірі 550,00 грн. і попросити вибачення у потерпілої ОСОБА_5 .

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України, визнав повністю та просив суд затвердити угоду про примирення. При цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.

Потерпіла також просила затвердити угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити зазначену вище угоду. Такої ж думки притримався захисник.

Заслухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про примирення, перевіривши умови укладання угоди, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про примирення, виходячи з наступного.
Так, ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України, а саме: у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , відповідно до статті 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а тому укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 469 КПК України. Угода за своїм змістом відповідає вимогам статті 472 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого у виді домашнього арешту суд залишає без змін до набрання вироку законної сили. Доказів наявності у справі речових доказів та процесуальних витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України, ст.ст. 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 25.07.2015 р. між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186, ч. 3 ст. 15 КК України та призначити йому покарання у виді 100 (Ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 грн. (Одна тисяча сімсот гривень 00 коп.).

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у виді домашнього арешту залишити без змін.

На вирок до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.
Суддя: ОСОБА_1