Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2191/15-к
Провадження № 1-в/644/197/15
№ 644/2184/15-к
1-в/644/190/15
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2015 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ХВК ОСОБА_4 ,

засудженого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції спільне подання адміністрації Харківської виправної колонії (№ 43) та Спостережної комісії в Орджонікідзевському районі м. Харкова про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває покарання у Харківській виправній колонії (№ 43),

В С Т А Н О В И В :

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2012 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 263 КК України, та за сукупністю вироків засуджено до покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 11 липня 2014 року до засудженого ОСОБА_5 було застосовано ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» і скорочено на половину невідбуту ним частину призначеного вироком суду покарання. Початок строку 29 січня 2012 року, кінець строку 08 вересня 2016 року.

Адміністрація Харківської виправної колонії (№ 43) та Спостережна комісія в Орджонікідзевському районі м. Харкова звернулися до суду зі спільним поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого посилаючись на те, що він відбув більше 2/3 призначеного йому строку покарання, під час відбування покарання характеризується позитивно, до праці ставиться добре, стягнень не мав, має два заохочення.

Вислухавши прокурора, представника колонії, засудженого, вивчивши матеріали особової справи засудженого суд вважає, що подання задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з особової справи засудженого ОСОБА_5 він має шість не погашених судимостей за вчинення виключно умисних злочинів і на теперішній час відбуває покарання за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що свідчить про стійку тенденцію поведінки засудженого і постійне підвищення тяжкості вчинених ним злочинів (а.с. 1).

На теперішній час з призначеного вироком суду покарання у вигляді 7 років позбавлення волі ОСОБА_5 загалом відбув лише 3 роки 1 місяць 26 днів. Запропонований в поданні строк умовно дострокового звільнення засудженого становить 1 рік 5 місяців 14 днів позбавлення волі. При цьому, ОСОБА_5 раніше вже 10 липня 2006 року звільнявся умовно-достроково на 1 рік 5 місяців 10 днів і знову вчинив умисний злочин протягом невідбутої частини покарання (а.с. 1).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Після застосування амністії строк призначеного ОСОБА_5 до відбування покарання становить 4 роки 7 місяців 10 днів. Три чверті від нього - 3 роки 5 місяців 15 днів. Фактично відбуто засудженим станом на 25 березня 2015 року 3 роки 1 місяць 26 днів, що менше ніж передбачено п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України.

З матеріалів особової справи засудженого також вбачається, що ще півроку тому, а саме: станом на серпень 2014 року, засуджений ОСОБА_5 характеризувався як засуджений, який за час відбування покарання на шлях виправлення не стає, характеризується посередньо, до праці взагалі ставиться байдуже, заходи виховного характеру хоча і відвідує, але не робить для себе позитивних висновків (особова справа а.с. 79).

Наказом начальника Харківської виправної колонії від 30 грудня 2014 року за сумлінну поведінку і ставлення до праці за підсумками четвертого кварталу 2014 року засудженому ОСОБА_5 було оголошено подяку (особова справа а.с. 85).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд вважає, що надані адміністрацією Харківської виправної колонії докази, а також матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 не свідчать про те, що він впевнено став на путь виправлення та своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів відсутність необхідності подальше відбування ним покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці раніше засудженого сім разів за вчинення умисних злочинів ОСОБА_5 протягом трьох місяців четвертого кварталу 2014 року не є тією обставиною, якої достатньо для висновку про те, що засуджений довів своє виправлення, а тому підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого від подальшого відбування призначеного вироком суду покарання у вигляді позбавлення волі, суд не вбачає.

Відповідно до ст.81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні спільного подання адміністрації Харківської виправної колонії (№ 43) та Спостережної комісії в Орджонікідзевському районі м. Харкова про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1