Справа № 509/1299/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2015 року смт Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Долинське Ананьївського району одеської області, українця, громадянина України, освіта вища, вдівця, пенсіонера, інваліда 2-ї групи, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,
19 грудня 2014 року, приблизно о 16 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_6 допустив порушення вимог п. 2.3 б), п. 12.1, п. 12.2 та п. 18,1 «Правил дорожнього руху» України, які зобов`язують водія:
п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов 'язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
п. 12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»;п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення виразилося в тому, що ОСОБА_6 у зазначений день та час, керуючи технічно справним особистим автомобілем «SKODA FORMAN», р/н НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Одеса-Білгород-Дністровський-Монаші», з боку м.Одеси у напрямку смт.Овідіополь, зі швидкістю близько 60 км/год.
Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», що ОСОБА_6 завчасно був спроможний побачити, уважним не був, за дорожньою обстановкою не стежив, не переконався в безпеці, і відсутності на вказаному пішохідному переході пішоходів, не зменшив швидкості та не зупинив вчасно керований ним автомобіль, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка на 12 км. + 100 м. вказаної автодороги в с.Прилиманське Овідіопольського району Одеської області перетинала проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з права наліво по ходу руху автомобіля, в темпі кроку, та яку водій об`єктивно був спроможний виявити, тим самим спричинив останній тілесні ушкодження, від яких 30.12.2014 року в КУ «Міська клінічна лікарня № 1» настала її смерть.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 34-4201/2014 від 29.01.2015 року, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: забитої рани голови, синця обличчя, крововиливу в м`які тканини голови, переломів кісток склепіння та основи черепу, крововиливу під тверду і м`яку мозкові оболонки, забою головного мозку, закритого перелому виростку правої стегнової кістки, саден кінцівок, синця правого колінного суглобу, саден спини і лівої сідниці. Безпосередньою причиною смерті є набряк головного мозку.
Своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються, заявлений до нього цивільний позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 2000000 грн. визнав частково, в сумі 100000 грн.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються та крім пояснень ОСОБА_6 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.
Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України повністю доведеною.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України.
Призначення покарання ОСОБА_6 підлягає в межах санкції ст.286 ч.2 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, а у відповідності зі ст.12 КК України скоєний ОСОБА_6 злочин відноситься до тяжких злочинів.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:
- раніше обвинувачений ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності не притягувався, вдівець, пенсіонер, інвалід 2-гої групи, характеризується тільки з позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Також при призначенні покарання суд враховує:
відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст.67 КК України),
наявність обставин, що пом`якшують покарання:
- щире розкаяння (п.1 ч.1 ст.66 КК України);
- часткове добровільне відшкодування заподіяної шкоди (п.2 ч.1 ст.66 КК України).
З урахуванням наявності двох обставин, що суттєво пом`якшують покарання, позитивних характеристик особи обвинуваченого, позиції представника потерпілої та прокурора, які вважають можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Запобіжний захід не застосовувався.
Речовий доказ, автомобіль «SCODA FORMAN», р/н НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.100 КПК України слід вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі, відшкодовується особою, що його заподіяло, при наявності його провини.
Суд вважає доведеним факт наявності заподіяної потерпілій ОСОБА_8 моральної шкоди у вигляді страждань, пов`язаних з загибеллю її єдиної дочки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які продовжуються і на час розгляду справи, а також наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями, але вважає заявлену суму відшкодування моральної шкоди у 2000000 грн. такою, що не відповідає обставинам кримінального провадження.
З урахуванням характеру злочину, глибини душевних страждань потерпілої, інших обставин, які мають істотне значення, а саме докладання обвинуваченим усіх можливих зусиль для збереження життя загиблій під час її знаходження в лікарні та враховуючи вимогу розумності і справедливості, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 400000 грн., що є адекватним моральним стражданням потерпілої, в зв`язку з чим задовольняє цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди частково.
Процесуальні витрати по справі на залучення експертів в сумі 1523,76 грн. відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .
Керуючись ст.ст.349, 370, 373, 374 КПК України, ст.1167 ЦК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.
Речовий доказ, автомобіль «SCODA FORMAN», р/н НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.100 КПК України вважати повернутим власнику ОСОБА_6 .
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення з останнього на її користь моральної шкоди в розмірі 2000000 грн. задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 400000 грн. заподіяної моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави 1523,76 грн. процесуальних витрат по справі на залучення експертів.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.
Суддя ОСОБА_1 .