ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Ленінський районний суд м.Кіровограда в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за кримінальним провадженням № 0007326 від 07.09.2014 року та №008030 від 26.09.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, гр. України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім цього, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.

06 вересня 2014 року близько 23.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходився у домоволодінні свого знайомого ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , по запрошенню останнього. Знаходячись в гостьовій кімнаті ОСОБА_5 на грубі побачив ноутбук марки «Lenovo IdeaPad G580 G», який належав потерпілій ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 виник намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що знайомий ОСОБА_7 спав, діючи умисно, з корисливих спонукань, розуміючи, що за ним ніхто не спостерігає і його злочинні дії не будуть помічені ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, викрав ноутбук марки «Lenovo IdeaPad G580 G», вартістю 3475,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 25.09.2014 року близько 21.25 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи біля Краєзнавчого музею по вул. Дворцова, 40 у м. Кіровограді побачив розміщений біля входу в музей Державний прапор України. В цей час у ОСОБА_5 виник намір на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, розуміючи, що за ним ніхто не спостерігає і його злочинні дії не будуть помічені ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, таємно викрав Державний прапор України, вартість якого згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 1877 від 28.10.2014 року складає 175 грн.

З місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, не заперечив проти фактичних обставин справи і пояснив, що раніше дружив із ОСОБА_8 , сином потерпілої Заплітної. 06.09.2014 року відпочивав із ОСОБА_8 у себе вдома, вживали спиртні напої. Ввечері ОСОБА_8 пішов додому, через деякий час розмовляв із ним по телефону і ОСОБА_8 запросив його до себе додому. Приблизно в 23.00 години прийшов до ОСОБА_8 , двері в будинок були відчинені. Коли зайшов до кімнати побачив, що ОСОБА_8 спав, в будинку більше нікого не було. На кухні побачив ноутбук марки «Леново», в цей час виник намір на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що ОСОБА_8 спав і його ніхто не бачить викрав ноутбук, пішовши з будинку. В цей же вечір здав ноутбук на паспорт знайомої у ломбард за 600 грн., гроші витратив на власні потреби.

25.09.2014 року ввечері разом з друзями, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відпочивав біля під`їзду по АДРЕСА_3 . Потім вирішили прогулятись в центр, коли повертались назад, приблизно в 22.00 год., проходячи біля музею по вул. Дворцовій, 40, побачив біля дверей прапор України. Коли знайомі відійшли він повернувся до музею і зняв прапор, думав сфотографуватись, викрадений прапор залишив собі. В цей же вечір був затриманий та доставлений до міліції. В міліції прапор у нього було вилучено. У вчинених злочинах розкаявся. Цивільний позов ОСОБА_4 визнав частково, не згоден із сумою позову.

Діяння ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 2 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , пояснила, що у власності мала ноутбук «Леново», який придбала у 2014 році за суму більше 5000 грн. ОСОБА_9 навчався разом з її сином, бував у них вдома. 06.09.2014 року вона була в селі, її син залишався вдома, 07.09.2014 року від сина дізналась, що зник ноутбук, а також те, що вдома був ОСОБА_9 . З цього зрозуміла, що крадіжку міг вчинити ОСОБА_9 , так як він має погану славу. Коли вона прибула у ОСОБА_10 , то намагалась знайти ОСОБА_9 , але не змогла, вирішила звернутись до міліції. Зазначила, що на сьогоднішній день вартість ноутбука згідно прайс-листа становить 5 917 грн., програма забезпечення становить 1499 грн. Ствердила, що через крадіжку перенесла моральні страждання . В ноутбуці були зйомки випускного вечора сина, христин та інформація про бізнес чоловіка. Також морально страждала із-за того, що за викрадений ноутбук сплачувала кредит. Просила стягнути 6000 грн. вартість ноутбука і 5000 грн. моральної шкоди.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав фактичні обставини справи і проти них не заперечив, а також частково визнав цивільний позов, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпілою ОСОБА_4 заявлено цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди у сумі 6000 грн. та на відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн. Виходячи з того, що цивільний позов частково доведений в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 6 тис. грн. Суд прийшов до переконання, що між винними діями обвинуваченого ОСОБА_5 і тими негативними наслідками, які настали для потерпілої існує причинний зв`язок, а тому потерпіла могла переносити моральні страждання, які зазнала у зв`язку з викраденням її майна.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на суму 500 грн.

Вирішуючи питання щодо призначення міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не працюючий.

Обставинами, пом`якшуючими покарання, суд визнає щире каяття.

Обставинами, обтяжуючими покарання, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладені обставини, особу винного, суд вважає що виправлення ОСОБА_5 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі. Суд прийшов до висновку, що призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним за ч.1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст.185 КК України і призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 1(один) рік 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_5 на апеляційний період обрати тримання під вартою, взявши ОСОБА_5 під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 09 лютого 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 6 тис. грн. матеріальної шкоди та 500 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати у сумі 491,76 грн., пов`язані із залученням експерта.

Речові докази, що передані під розписку ОСОБА_11 повернути Краєзнавчому музею.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський райсуд м.Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1