Кримінальне провадження
№1-кп/311/318/2014
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014 року

м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

головуючого судді
Степаненко Ю.А.

при секретареві
Шак О.В.

за участю прокурора
Арустамян Д.Ю.

обвинуваченого
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
містаЗапоріжжя, Запорізької області,
громадянина України, українця, має
середню спеціальну освіту, не
працюючого, не одруженого, на утримані
малолітніх та неповнолітніх дітей не
має, проживаючого без реєстрації за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого, -
обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України,
-

ВСТАНОВИВ:

18.09.2014 року, приблизно о 17 годині 00
хвилин, в селі Приморське
Василівського району Запорізької
області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
знаходячись на цвинтарі, розташованому
по вулиці Східній, діючи з прямим
умислом, направленим на заволодіння
чужим майном, яке знаходиться в місті
поховання, грубо порушуючи суспільні
відносини, що забезпечують
загальноприйняті моральні принципи та
релігійні традиції щодо поховання
померлих, з корисливих мотивів, таємно
заволодів металевою лавочкою, яка
лежала на склоні могили ОСОБА_2, після
чого зник з викраденим майном, яким в
подальшому розпорядився на свій
розсуд, чим спричинив потерпілій
ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну
суму 150 гривень.

Потерпілою ОСОБА_3 заявлено цивільний
позов про відшкодування матеріальної
шкоди в сумі 150 грн. та моральної шкоди
в сумі 150 грн., позов не відшкодовано.

Крім того, 18.09.2014 року, приблизно о 17
годин 30 хвилин, в селі Приморське
Василівського району Запорізької
області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
знаходячись на цвинтарі розташованому
по вулиці Східній, діючи з прямим
умислом направленим на заволодіння
чужим майном, яке знаходиться в місті
поховання, грубо порушуючи суспільні
відносини, що забезпечують
загальноприйняті моральні принципи та
релігійні традиції щодо поховання
померлих, з корисливих мотивів, таємно,
повторно заволодів двома металевими
стовпчиками, які були невід'ємною
складовою лавочки для кріплення до
землі, які було вкопано в землю біля
могили ОСОБА_4 та ОСОБА_5, чим спричинив
потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду
на загальну суму 400 грн., після чого
зник з викраденим майном, яким в
подальшому розпорядився на свій
розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 свою провину
визнав повністю та суду пояснив, що
дійсно, 18 вересня 2014 року, приблизно о 17
годині 00 хвилин та о 17 годині 30 хвилин, в
селі Приморське Василівського району
Запорізької області, він, знаходячись
на цвинтарі, розташованому по вулиці
Східній, з корисливих мотивів, таємно,
викрав металеву лавочку та два
металеві стовпчики, які були
невід'ємною складовою лавочки, якими
розпорядився за власним розсудом .

Заподіяну шкоду потерпілій ОСОБА_6
відшкодував у повному обсязі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 не
відшкодовано, але позов визнає у
повному обсязі.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ст.349
КПК України. При цьому, судом з'ясовано,
що учасники судового провадження
правильно розуміють зміст цих
обставин, їх позиції є добровільними, а
також роз'яснено, що у такому випадку
вони будуть позбавлені права
оскаржувати ці обставини в
апеляційному суді.

Із роз'яснень, викладених в п. 19
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 01.11.1996 року № 9 «Про
застосування Конституції України при
здійсненні правосуддя», вбачається, що
визнання особи винуватою у вчиненні
злочину може мати місце лише за умови
доведеності її вини.

Вина обвинуваченого знайшла своє повне
підтвердження в судовому засіданні,
підтверджується його повним визнанням
своєї вини, його показаннями.

Суд, відповідно до вимог ст.ст.84-86, 91, 94
КПК України, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному й неупередженому
досліджені всіх обставин
кримінального провадження, керуючись
законом, оцінивши всі докази з точки
зору належності, допустимості,
достовірності, а сукупність зібраних
доказів-з точки зору достатності та
взаємозв'язку для прийняття
відповідного процесуального рішення,
вважає, що вина ОСОБА_1 знайшла своє
повне підтвердження в судовому
засіданні та кваліфікує дії
обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України,
кваліфікуючими ознаками якого є:
незаконне заволодіння предметами, що
знаходяться на могилі, з корисливих
мотивів, вчинене повторно.

При цьому, в судовому засіданні не
знайшла свого підтвердження
кваліфікуюча ознака вказаного складу
злочину, зазначена слідчим у
обвинувальному акті за фактом вчинення
злочину з могили ОСОБА_2, а саме -
«наруга над могилою», яку необхідно
виключити із обвинувачення.

При призначенні обвинуваченому
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчинених злочинів,
дані, які характеризують його особу,
стан здоров'я, матеріальний та
сімейний стан, його щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину, те,
що він раніше не судимий, - та вважає
можливим призначити йому покарання, не
пов'язане з позбавленням волі, із
застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

Запобіжний захід відносно
обвинуваченого до набрання вироком
суду законної сили суд вважає
необхідним залишити без змін у вигляді
особистого зобов'язання.

Позов потерпілої ОСОБА_3 про стягнення
з обвинуваченого матеріальної та
моральної шкоди у розмірі 300 гривень,
який знайшов своє підтвердження в
судовому засіданні, визнаний
обвинуваченим, суд вважає можливим
задовольнити у повному обсязі,
стягнувши з обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.100, 128, 129, 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374,375,
376, 395, 532, КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК
України та призначити йому покарання у
вигляді 4-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік.

Зобов'язати ОСОБА_1, у відповідності до
ст.76 п.3,4 КК України, повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи та
періодично з'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої
інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 до
набрання вироком суду законної сили -
залишити без змін у вигляді особистого
зобов'язання.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
матеріальну та моральну шкоду у
розмірі 300 гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду може
бути подана протягом тридцяти днів з
дня його проголошення, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя Василівського

районного суду
Ю.А.
Степаненко