Справа
№1-138/07
ВИРОК

ім'ям України

смт. Кегичівка 2
жовтня 2007 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді
Криворотова СВ., при секретарі Куст Н.М.
, з участю сторін: з боку обвинувачення
- прокурора Новікова Ю.О. та представника цивільного позивача ОСОБА_3, з боку захисту - підсудного ОСОБА_1 та
адвоката ОСОБА_2розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду
справу, за якою

ОСОБА_1 який народився ІНФОРМАЦІЯ_1в
смт. Кегичівка Харківської області, українець,
громадянин України, державних
нагород не має, освіта спеціальна, неодружений,
працює охоронцем в охоронному агентстві „Сапсак" м. Дніпропетровськ, утриманців та інвалідності не має, проживає по АДРЕСА_1, не засуджений, у порядку
ст. 277 КПК України
обвинувачується за ч.1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2007 p., біля 15 год. ЗО хв., умисно,
таємно, із корисливих
спонукань, шляхом вільного доступу до
2-го км під'їзної залізничної ЗАТ СГП "Цукрове", здійснив крадіжку лінійного укріплення, а саме: підкладок Д-50, в кількості 20 шт., вартістю 22, 38 гра, 120 шт. костурів, вартістю 2, 16 за 1 шт., чим спричинив
підприємству збитки на суму 706, 8 грн.

Збитки не відшкодовані,
у зв'язку з чим власником заявлено цивільний позов, який представник позивача у судовому
засіданні підтримав у зазначеному розмірі.

У пред'явленому прокурором у судовому засіданні у порядку ст.
277 КПК України обвинуваченні, та
заявлений до нього позов, підсудний
визнав повністю, дати пояснення
погодився і пояснив:

16 червня 2007 p.,
приблизно о 15 год.,
він узяв з дому монтировку,
два порожніх мішки і поїхав велосипедом до 2-го км запасної
колії ЗАТ СГП "Цукрове", зняв
20 підкладок з костурами, склав до
мішків. Відвіз до автозаправки, здав на
металобрухт ОСОБА_4, братові
ОСОБА_5, у кількості 166 кг за 80
грн., про те, що вкрадене,
не говорив. Гроші потратив на спиртне та шоколад. Збитки відшкодує, у вчиненому щиро розкаюється.

Під час судового слідства досліджені докази, які мають безпосереднє відношення до
справи, зокрема:

· заява ЗАТ СГП „Цукрове" про крадіжку колійного кріплення - 20
підкладок Д-50 та 120 костурів до них всього на суму 706, 80 грн. акт про їх
нестачу та довідка про їх вартість (а.с. 15 -17);

· протокол відтворення обстановки та обставин події з фототаблицями, згідно з яким ОСОБА_1 безпосередньо на місці
події показав обставини вчинення крадіжки (а.с.
52-56);

· протоколи допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які були присутні при проведенні цієї слідчої
дії в якості понятих і підтвердили зафіксовані у протоколі обставини (а.с.
57-58);

· протокол допиту свідка ОСОБА_8, який підтвердив обставини продажу йому підсудним металевих предметів, про те,
що вони крадені, не говорив (а.с.
63);

· копія паспорту НОМЕР_1, яким
підтверджено анкетні дані підсудного (а.с. 65);

· довідки про те, що підсудний на
психоневрологічному та наркологічному обліку не перебуває (а.с. 66-67);

· довідка про те, що підсудний
судимостей не має (а.с. 68);

· довідка з місця проживання підсудного (а.с. 69);

· характеристика, за якою підсудний
зарекомендував себе посередньо як такий,
що за вчинення порушень не розглядався,
до відповідальності не притягувався (а.с. 70);

· копія військового квитка, згідно з
яким підсудний до військової служби придатний та її проходив (а.с. 70а);

За ініціативою та згодою учасників процесу,
суд, керуючись ст.
299 КПК України, визнав
недоцільним дослідження тих доказів по справі,
які ніким не оспорюються.

Заслухавши пояснення підсудного та представника цивільного позивача, дослідивши зазначені докази, суд вважає,
що пред'явлене обвинувачення у судовому засіданні доведене повністю.

Суд вважає доведеним, що підсудний
умисно, таємно, із корисливих спонукань, діючи неодноразово з єдиним умислом, вчинив крадіжку чужого майна із відкритої не
охоронюваної місцевості, отже, його дії правильно кваліфіковані зач.1 ст.
185 КК України.

Як обставина, що пом'якшує
покарання, відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України, визнається щире каяття, що підтверджується поведінкою та поясненням
підсудного як на досудовому слідстві,
так і в судовому засіданні. Обставин,
що обтяжують покарання підсудного,
згідно зі ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить із його класифікації згідно
зі ст.
12 КК України, а також із
особливостей викладених вище конкретних обставин, у зв'язку з чим визнано, що він є середньої тяжкості.

Призначаючи вид та розмір покарання у межах закону за скоєння цього
злочину, також береться до уваги, що його негативні наслідки не є непоправними
і можуть бути усунені. Суд враховує також особу підсудного, який до

2

вчинення злочину
засудженим не був, характеризується
посередньо, у вчиненому розкаявся.
Зазначені відомості, що характеризують
як обставини злочину, так і особу
підсудного, у сукупності свідчать про
можливість застосування стосовно нього у межах санкції ч.1 ст.
185 КК України передбаченого нею покарання у вигляді штрафу, з урахуванням вимог ст. 53
КПК України.

Враховуючи
згадані вище обставини щодо особи підсудного та його ставлення до
вчиненого, підстав для зміни стосовно
нього запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд суд не знаходить.

Розглядаючи
цивільний позов, суд виходить із
того, що відповідно до ч.1 ст. 28
КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі
пред'явити до обвинуваченого цивільний позов,
який розглядається судом разом із кримінальною справою. Права та
обов'язки сторін регулюються ч.1 ст.
1166 ЦК України, згідно з якою майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При розв'язанні позову
визнано правильним керуватись ч.1 ст.
328 КПК України, згідно з якою
постановляючи обвинувальний вирок,
суд, залежно від доведеності
підстав і розміру цивільного позову,
задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Тому, заслухавши пояснення
представника позивача та відповідача,
яким є підсудний, дослідивши
письмові докази, суд виходить з
того, що факт вчинення збитків
доведений, вони не відшкодовані а тому
доходить висновку, що заявлений позов
підлягає задоволенню у повному обсязі. Це підтверджується дослідженими судом
актом про виявлені нестачу та довідкою про вартість викраденого, протоколом відтворення обстановки, поясненням підсудного, показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, іншими доказами. Відповідно до ч.5 ст. 26
КПК України, цивільний позивач і
цивільний відповідач при розгляді цивільного позову в кримінальній справі
звільняються від сплати державного мита.

Розглядаючи
питання про речові докази, суд
констатує, що під час досудового
слідства воно не вирішувалось, оскільки
відповідні предмети, що могли мати
відношення до вчиненого злочину, такими
в цій якості не визнавались.

Виходячи з
викладеного, керуючись ст. ст.
323, 324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченому
ч.1 ст.
185 КК України, і призначити йому
покарання у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шістсот) грн.

Міру
запобіжного заходу стосовно засудженого,
до набрання вироком чинності,
залишити попередню - у вигляді підписки про невиїзд.

Заявлений
у справі цивільний позов задовольнити повністю,
та стягнути зі ОСОБА_1на користь закритого акціонерного товариства
сільськогосподарського підприємства „Цукрове" 706 (сімсот шість) грн. 80
коп.

Вирок
може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Вирок
віддруковано в нарадчій кімнаті.