Ухвала

іменем україни

09 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_4.,

суддів ОСОБА_5., ОСОБА_6,

при секретарі ОСОБА_7.,

за участю прокурора ОСОБА_8.,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000088 щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у апеляційному розгляді провадження, на вирок Апеляційного суду Рівненської області від 28 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 23 травня 2014 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Костополя Рівненської області, мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, раніше судимого,

визнано винуватим за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187 КК та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

за ч. 1 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і 1 місяць.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Вирішено питання про речові докази.

Апеляційний суд Рівненської області скасував зазначений вирок місцевого суду в частині призначеного покарання і ухвалив свій вирок, яким ОСОБА_1 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК на 4 роки позбавлення волі, за ч. 1 ст. 187 КК на 4 роки і 1 місяць позбавлення. На підставі ч. 1 ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді 4 років і 1 місяця позбавлення волі. В решті вирок місцевого суду залишений без зміни.

Як наведено у вироку апеляційного суду ОСОБА_1 06 лютого 2014 року, приблизно о 23 год. 50 хв., будучи раніше судимим за корисливі злочини та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, неподалік приміщення житлового будинку АДРЕСА_2 з метою заволодіння майном ОСОБА_2, яка рухалась по іншій стороні вулиці в протилежному напрямку, наздогнав потерпілу та застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я, штовхнувши її руками. Від поштовху ОСОБА_2 впала на землю, і ОСОБА_1 заволодів майном потерпілої на загальну суму 278 грн.

13 лютого 2014 року, приблизно біля 21 год. 50 хв. ОСОБА_1, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на вул. Рівненській в м.Костопіль, біля приміщення магазину «Каштан», з метою заволодіння чужим майном, здійснив напад на гр. ОСОБА_3 В ході нападу ОСОБА_1, застосувавши насильство, небезпечне для життя чи здоров'я, яке виразилось у спричиненні потерпілій легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я шляхом нанесення їй не менше 2 ударів кулаками рук в область голови від яких вона впала на землю, заволодів майном потерпілої на загальну суму 1065 грн. 55 коп.

У касаційній скарзі прокурор просить вирок апеляційного суду скасувати через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому посилається на те, що суд апеляційної інстанції у резолютивній частині вироку не зазначив рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у пред'явленому йому обвинуваченні. Крім того зазначає, що суд апеляційної інстанції, призначаючи ОСОБА_1 покарання за ч. 1 ст. 187 КК, не призначив той вид покарання, який передбачений санкцією ч. 1 ст. 187 КК.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, вирок апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 та ч. 1 ст. 187 КК, і призначив йому відповідне покарання з подальшим звільненням його на підставі ст. 75 цього Кодексу від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оскаржуючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, порушував питання про скасування цього вироку та постановлення апеляційним судом свого вироку через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок м'якості, також вказував на необґрунтоване застосування судом першої інстанції положень ст. 75 КК.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 420 КПК вирок суду апеляційної інстанції повинен відповідати загальним вимогам до вироків. Крім того, у вироку суду апеляційної інстанції зазначається зміст вироку суду першої інстанції, мотиви ухваленого рішення та рішення по суті вимог апеляційної скарги.

За положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, має бути зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення та у резолютивній частині вироку -

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається прізвище, ім'я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред'явленому обвинуваченні, і відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Вказаних вимог кримінального процесуального закону апеляційний суд не виконав.

В мотивувальній частині вироку апеляційний суд виклав зміст вироку суду першої інстанції, проте формулювання обвинувачення, яке суд апеляційної інстанції визнав доведеним, вирок апеляційного суду, всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК, не містить.

Поряд з наведеним, резолютивна частина вироку апеляційного суду не відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у пред'явленому йому обвинуваченні.

Крім цього санкцією ч. 1 ст. 187 КК передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Апеляційний суд вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність не виконав.

Засуджуючи ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 187 КК, суд апеляційної інстанції не призначив йому покарання, яке передбачено санкцією зазначеної норми закону.

Зазначені порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у кримінальному провадженні в апеляційній інстанції.

З огляду на наведене вирок апеляційного суду, який постановлений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора - задоволенню.

Під час нового розгляду необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, постановити законне та мотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Оскільки вирок апеляційного суду, на підставі якого засуджений ОСОБА_1 тримається під вартою, скасовується, останній підлягає звільненню з-під варти.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 376, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Рівненської області від 28 серпня 2014 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

З - під варти засудженого ОСОБА_1 звільнити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6