АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/116/15 Справа № 183/5220/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060, за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська

Дніпропетровської області, громадянина України, який

зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

такого, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 249 КК України до покарання у виді штрафу на користь держави в сумі 1 700 грн., з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Дніпропетровській області 2 890 грн. у рахунок спричиненої шкоди.

Вирішено питання про речові докази.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок суду, звільнивши його від додаткового покарання: конфіскації знарядь і засобів промислу та всього добутого, а саме: металевого човна по типу «Казанка» з одним веслом. Посилається на те, що човен по типу «Казанка» належить не йому, а він взяв її у іншої особи в користування.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

08 липня 2014 року приблизно о 19.00 годині, ОСОБА_6 прибув на берег р. Самара поблизу будинку № 153 по вул. Самарській у м. Новомосковську Дніпропетровської області, де, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне зайняття рибним добувним промислом, на металевому човні по типу «Казанка» за допомогою одного весла вийшов на воду річки Самара та незаконно встановив дві жилкові рибальські сітки. Наступного дня, тобто 09 липня 2014 року приблизно о 06.00 годині, ОСОБА_6 знову вийшов на воду р. Самара, де зняв раніше встановлені ним жилкові рибальські сітки, тобто незаконно займаючись рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову - рибальської сітки, виловив рибу в кількості: судак - 3 шт., вартістю 510 грн. за один екземпляр на суму 1530 грн., щука - 3 шт., вартістю 340 грн. за один екземпляр на суму 1020 грн., плітка - 4 шт., вартістю 85 грн. за один екземпляр на суму 340 грн., заподіявши таким чином, згідно з додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 року №1209, істотної шкоди державі в особі Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у області на суму 2890 грн.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу поданої ним скарги, в якій він підтримав свою апеляційну скаргу і просив змінити вирок суду, звільнивши його від додаткового покарання у виді конфіскації знарядь і засобів промислу, а саме: металевого човна по типу "Казанка" з одним веслом, міркування прокурора ОСОБА_7 , яка вважала вирок законним і обгрунтованим, призначене покарання таким, що відповідає вимогам ст. 65 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга на вирок суду не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися в апеляційних скаргах, не перевіряються. Тому суд апеляційної інстанції виходить з того, що було встановлено вироком районного суду.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, підтверджені зібраними у провадженні доказами, які досліджені й правильно оцінені судом та обгрунтовано покладені ним в основу вироку, і в скарзі не заперечуються. Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 249 КК України також є правильною і обвинуваченим не оспорюється.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні йому додаткового покарання у виді конфіскації знарядь і засобів промислу, а саме: металевого човна по типу "Казанка" з одним веслом суд не врахував, що власником металевого човна типа "Казанка" є ОСОБА_8 , а тому необгрунтовано призначив йому додаткове покарання в цій частині, не заслуговують на увагу.

У ст. 59 КК України, на яку посилається у своїй скарзі обвинувачений, йдеться про те, що конфіскація майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яка є власністю засудженого.

В даному випадку застосована спеціальна конфіскація, яка є мірою процесуального примусу та розповсюджується на предмети, що визнані речовими доказами за справою і застосовується щодо знарядь та засобів вчинення злочину та інше. При тому ця міра процесуального примусу фігурує безпосередньо в санкції ст. 249 КК України і її застосування є обов`язковим для суду.

При цьому ОСОБА_8 не позбавлений можливості звернутися за вирішенням питання про виключення належного йому майна з опису майна, яке підлягає конфіскації, в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.
На судові рішення першої та апеляційної інстанцій щодо ОСОБА_6 може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4