Ухвала

іменем україни

24 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого - судді
Квасневської Н.Д.,

суддів
Пойди М.Ф., Бех М.О.,

при секретарі
Петрику В.В.,

за участю прокурора
Вергізової Л.А.,

засудженого
ОСОБА_1,

захисника
ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000056, за
обвинуваченням

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

уродженця Оратівського району
Вінницької області,

мешканця АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 3 ст. 364; ч. 1 ст. 190 КК
України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Вінницького міського суду
Вінницької області від 03 вересня 2013
року ОСОБА_1 визнано невинуватим у
зв'язку з не доведенням вчинення
інкримінованих кримінальних
правопорушень та виправдано за ч. 3 ст.
364, ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 20 грудня 2013 року вирок щодо
ОСОБА_1 залишено без зміни.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Вінницької області порушує
питання про скасування судових рішень
щодо ОСОБА_1 із призначенням нового
розгляду у суді першої інстанції.
Посилається на істотні порушення
кримінального процесуального закону
та неправильне застосування закону
України про кримінальну
відповідальність. Стверджує, що суд
першої інстанції припустився
однобічності та неповноти у
дослідженні доказів, не надав доказам
належної оцінки, не зазначив у вироку
відповідних мотивів, чому взяв до уваги
одні докази та відкинув інші, що
призвело до безпідставного
виправдання ОСОБА_1 Звертає увагу на
порушення процесуальних прав
прокурора судом першої інстанції.
Вказує, що наведені порушення
залишилися поза увагою суду
апеляційної інстанції, який
необгрунтовано залишив вирок щодо
ОСОБА_1 без зміни.

У запереченні на касаційну скаргу
прокурора захисник ОСОБА_2 просить
залишити судові рішення щодо ОСОБА_1
без зміни, а касаційну скаргу прокурора
без задоволення.

Органами досудового розслідування
ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що він,
будучи працівником правоохоронного
органу та суб'єктом відповідальності
за корупційні правопорушення,
обіймаючи посаду дільничного
інспектора міліції сектору дільничних
інспекторів міліції 1-го ВМ ВМВ УМВС
України у Вінницькій області, діючи
умисно та усвідомлюючи протиправність
своїх дій, зловживаючи своїм службовим
становищем, з корисливих мотивів,
всупереч інтересам служби, 13 листопада
2012 року повідомив ОСОБА_3, що передає у
Вінницький міський суд Вінницької
області матеріали про вчинення ним
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та
шляхом обману запевнив останнього, що
може посприяти у вирішенні питання про
призначення йому судом за вчинене
правопорушення покарання у виді
адміністративного штрафу, а не іншого,
більш тяжкого виду покарання.

14 листопада 2012 року приблизно о 10.20 год.,
ОСОБА_1 у сквері Козицького в м. Вінниці
зустрівся з ОСОБА_3 та його знайомим
ОСОБА_4, та, дізнавшись про наявність у
ОСОБА_3 коштів в сумі 2000 грн., які
фактично зберігались у ОСОБА_4,
погодився вирішити раніше обговорене
питання за умови передачі йому
грошових коштів.

ОСОБА_3, розуміючи, що ОСОБА_1 являється
працівником правоохоронного органу,
службовою особою - представником влади,
будучи введеним останнім в оману,
реально сприймав спроможність ОСОБА_1
вплинути на рішення суду, погодився на
виконання вищевказаної пропозиції
ОСОБА_1 і того ж дня близько 10.30 год.
поблизу приміщення Вінницького
міського суду Вінницької області,
розташованого за адресою м. Вінниця,
вул. Грушевського, 17, ОСОБА_1 заволодів
грошовими коштами ОСОБА_3 в сумі 2000 грн.,
які в присутності останнього передав
йому ОСОБА_4, чим вчинив підрив
авторитету органів державної влади,
тим самим заподіявши істотну шкоду
охоронюваним законом державним
інтересам.

Заслухавши доповідь судді, думку
прокурора на підтримання касаційної
скарги,перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечення, колегія суддів вважає,
що скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове
рішення повинно бути законним,
обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 419 КПК України в
ухвалі суду апеляційної інстанції,
зокрема, мають бути зазначені мотиви, з
яких суд апеляційної інстанції виходив
при постановленні ухвали; при
залишенні апеляційної скарги без
задоволення в ухвалі мають бути
зазначені підстави, з яких апеляційну
скаргу визнано необґрунтованою.

При розгляді кримінального
провадження щодо ОСОБА_1 за апеляційною
скаргою заступника прокурора
Вінницької області апеляційним судом
не дотримано вимог кримінального
процесуального закону.

Так, з матеріалів кримінального
провадження вбачається, що заступник
прокурора області подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати вирок
щодо ОСОБА_1 з підстав порушення
кримінального процесуального закону,
невідповідності висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильного застосування закону про
кримінальну відповідальність. При
цьому він наводив доводи, які є
аналогічними тим, які наведені у
касаційній скарзі.

Залишаючи апеляцію прокурора без
задоволення, суд апеляційної
інстанції, всупереч вимогам ст. 419 КПК
України, не навів у своїй ухвалі
докладних мотивів прийнятого рішення,
не зазначив підстави, через які визнав
необґрунтованою апеляцію прокурора,
не зазначив переконливих мотивів на її
спростування.

Зі змісту ухвали убачається, що
апеляційний суд дійшов висновку про те,
що подана прокурором апеляційна скарга
не мотивована з огляду на вимоги ст. ст.
412, 415 КПК України, не містить посилань
на істотні порушення КПК України, які є
підставами для призначення нового
розгляду судом першої інстанції, а тому
не підлягає задоволенню. Поза увагою
апеляційного суду залишилось те, що
згідно ст. 399 КПК України, в разі подачі
апеляційної скарги без додержання
вимог, передбачених ст. 396 КПК України,
вона може бути залишена без руху із
наданням апелянту строку для усунення
недоліків апеляційної скарги.
Залишення апеляційної скарги без
задоволення з підстав неналежного
обгрунтування апелянтом своїх вимог
свідчить про суперечливість ухвали
апеляційного суду.

В той же час, як убачається зі змісту
ухвали, без належної уваги суду
апеляційної інстанції залишилися
доводи апеляційної скарги, у яких
прокурор посилався на допущені судом
першої інстанції однобічність та
неповноту у дослідженні доказів,
залишення доказів у справі та показань
свідків без належної оцінки судом,
відсутність у вироку відповідних
мотивів, з яких суд взяв до уваги одні
докази та відкинув інші, що, на
переконання прокурора, призвело до
безпідставного виправдання ОСОБА_1

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд апеляційної інстанції
допустив такі істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, які
є підставою для скасування ухвали
апеляційного суду на підставі п. 1 ч. 1
ст. 438 КПК України і з призначенням
нового розгляду в суді апеляційної
інстанції.

Під час нового апеляційного розгляду
суду відповідно до ст. 439 КПК України,
необхідно врахувати вищенаведене, інші
доводи, викладені у касаційній скарзі
прокурора, зокрема, що стосуються
обмеження процесуальних прав
прокурора в суді першої інстанції, та
залежно від встановлених обставин,
прийняти законне та обґрунтоване
рішення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.
ст. 433-438, 376 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Вінницької області задовольнити
частково.

Ухвалу Апеляційного суду Вінницької
області від 20 грудня 2013 року щодо
ОСОБА_1 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді
апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції
відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України
набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Судді:

Пойда М.Ф. Квасневська Н.Д.
Бех М.О.