У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні 15 липня 2015 року в м. Києві заяви засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1, засуджений вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 13 червня 2013 року за злочини, передбачені ч. 3 ст. 368 та ч. 1 ст. 366 КК України, звернувся до Верховного Суду України з заявами від 27 червня та 10 липня 2015 року, які ідентичні за змістом, про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року.

Як на підставу своїх вимог посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм права, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

При цьому засуджений просить допустити справу до провадження Верховним Судом України, перекваліфікувати його дії з ч. 3 на ч. 1 ст. 368 КК України та призначити покарання із застосуванням положень ст. 75 цього Кодексу, врахувавши обставини, що пом'якшують покарання.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяви та долучені до них копії судових рішень, колегія суддів вважає, що передбачені законом підстави для відкриття провадження відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Ця процесуальна норма також містить застереження про те, що із зазначених у ній підстав не переглядаються судові рішення з питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання.

Водночас, засуджений у своїх заявах наводить доводи, які, на його думку, дають можливість застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання, що з огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України виходить за межі визначеного законом предмета перегляду Верховним Судом України судових рішень, а тому не можуть слугувати підставою для їх зміни чи скасування.

Також ОСОБА_1 у заявах зазначає, що, оскільки, він отримав хабар за дії, які фактично не мав права та не міг фізично вчинити, то його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 368 КК України. На обґрунтування такого твердження заявник посилається на копію ухвали від 12 квітня 2011 року, ухвалену Верховним Судом України, як судом касаційної інстанції.

Отже, ОСОБА_1 вказує тільки на помилкову кваліфікацію його дій за ч.3 ст. 368 КК України, що відповідно до ст. 445 КПК України не є підставою для перегляду судових рішень Верховним Судом України.

Вихід за межі визначених законом предмета та умов перегляду Верховним Судом України рішень призведе до повторного касаційного перегляду, що не відповідатиме положенням п. 1 ч. 1 ст. 445 КПК України і буде суперечити принципу правової визначеності.

З огляду на викладене, колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вважає, що подані ОСОБА_1 заяви про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року є необґрунтованими, і не вбачає підстав для допуску справи щодо нього до провадження Верховного Суду України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 445, 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити ОСОБА_1 у допуску справи до провадження за його заявами про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_2ОСОБА_4