Провадження №1-кп/522/180/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2015 року Місто Одеса

Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Арциз Одеської області,українки. громадянки України, освіта вища, незаміжньої, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

законний представник - ОСОБА_6

представника потерпілого- ОСОБА_7

обвинувачена - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом стосовно ОСОБА_3 , підозрюваної у вчиненні в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.185 КК України, за наступних обставин.

27 серпня 2014 року об 11 годині 07 хвилин, ОСОБА_3 , діючи навмисно, з корисливих мотивів, маючи намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, прийшла до магазину TOB «Таврія-В», який знаходиться на поверсі «-1» у ТЦ «Афіна», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, 3/4. Знаходячись у відділі з елітними спиртними напоями вказаного магазину, ОСОБА_3 , переконавшись в тому, що за нею ніхто не спостерігає та її дії залишаться для оточуючих непоміченими, продовжила свій злочинний намір та таємно викрала пляшку лікеру «Шеріданс», ємкістю 1 л., закупочною вартістю 287 грн., яка знаходилась на полиці вказаного відділу, чим заподіяла TOB «Таврія-В» матеріальний збиток на вказану суму.

Після цього, з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, пройшовши повз чек-поінт вказаного магазину, та розпорядилась викраденим майном на свій розсуд.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 перебувала на лікуванні в Одеській обласній психіатричній лікарні № 2, у зв`язку з чим, 14 жовтня 2014 року підозрюваній ОСОБА_3 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, в ході проведення якої встановлено, що ОСОБА_3 страждала і страждає в даний час хронічним стійким психічним розладом, у вигляді параноїдної шизофренії, загострення, яке позбавляло її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно висновку судово-психіатричного експерту №556 від 22.10.2014 ОСОБА_3 , страждає хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не здатна приймати участь в слідчих діях і постати перед судом. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Тому слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом стосовно ОСОБА_3 , підозрюваної у вчиненні в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання в повному обсязі.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , посилаючись на наступне. ОСОБА_3 не є суспільно небезпечною особою, позитивно характеризується, не визнавалась недієздатною або частково недієздатною, весь час працювала, лікувалась в Одеський обласній психіатричній лікарні № 2, де пройшла курс лікування. 13.10.2014 року ОСОБА_3 виписана з лікарні здоровою. Підозрювана має стабільний психічний стан, впорядкований в поведінці, правильно оцінює свій психічний стан, дотримується призначеного амбулаторного лікування за місцем проживання. Згідно довідки ДЗ «Іллічівська БЛ на ВТ» МОЗ України від 21.03.2015 року ОСОБА_8 на теперішній час не потребує лікування на психіатричному стаціонарі чи амбулаторних умовах, для профілактики захворювання може самостійно обстежуватись у психіатра 1-2 рази на рік.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового розгляду та перевіривши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ст.513 КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Аналізуючи зібрані в кримінальному провадженні докази в їх сукупності суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_3 ознак суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
Однак, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши докази, які характеризують психічний стан ОСОБА_6 , заслухавши клопотання захисника ОСОБА_5 приходить до наступного.

В силу ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання.

На момент вчинення суспільно небезпечного діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.185 КК України, ОСОБА_3 , згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №556 від 22.10.2014р. страждала хронічним психічним захворюванням - параноїдною шизофренією, за своїм психічним станом не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Під час судового розгляду клопотання судом отримано довідку від 21.03.2015 року про те, що ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні у психіатра поліклініки ДЗ «Іллічівська БЛ на ВТ» МОЗ України та на теперішній час не потребує лікування на психіатричному стаціонарі чи амбулаторних умовах, для профілактики захворювання може самостійно обстежуватись у психіатра 1-2 рази на рік.

Дана обставина вказує на те, що стороною обвинувачення станом на 22.04.2015 року не доведено, що ОСОБА_3 продовжує хворіти і потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

В Конституції України закріплено, що людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (ст.3) і кожен має право на повагу до його гідності (ст. 28).

Відповідно ст. 513 ч.4 КПК України, якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Таким чином, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 підлягає закриттю з наведених підстав.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 503, 512, 513 КПК України, ст.ст.93-94 КК України , суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 - задовольнити.

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , підозрюваної у вчиненні в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, закрити на підставі ч.4 ст.513 КПК України.

Речові докази по справі:

- лазерний диск із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- пляшку лікеру «Шеріданс» - вважати повернутою за належністю власнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:

22.04.2015