Справа № 605/246/15-к
ВИРОК
Іменем України
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачуються в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в тому що 19 березня 2015 року, приблизно 16 години, обвинувачений, перебуваючи за адресою в с. Сльце Підгаєцького району Тернопільської області у житлому будинку, що належить сімї ОСОБА_5 у одній із кімнат,скориставшись що ОСОБА_5 спить та
відсутністю інших сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, , вчинив крадіжку майна ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки « Soni Ericsson» W810 А серійний номер НОМЕР_1 вартістю 275 гри та стартовий пакет «Київстарт» вартістю 20 грн., який знаходився на тумбочці в цій кімнаті.., тим самим спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму- 295 грн. .
Обвинувальний акт надійшов до суду разом з угодою про примирення укладеною 30 квітня 2015 року на досудовому слідстві між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , згідно якої сторони дійшли згоди щодо примирення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Крім того, зазначеною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 80 годин громадських робіт. Відповідно до вказаної угоди,потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання,
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоди про примирення. Обвинувачений ОСОБА_4 , надав у судовому засіданні послідовні, логічно-узгоджені показання, які повністю підтверджують фактичні обставини скоєного ним злочину, що викладені в обвинувальному акті, та в угоді про примирення.
В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення.
Також в підготовчому судовому засідання сторони угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вказали, що наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України їм зрозумілі та роз`яснені наслідки невиконання угоди та заявили клопотання про її затвердження судом.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілого щодо затвердження угоди про примирення з призначенням покаранням, яке визначене сторонами угоди.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку потерпілого та обвинуваченого., перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст. 472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно ч. 5 ст.469 КПК України -укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватись в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Заслухавши потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 , які підтримали укладену між ними угоду про примирення від 30.04.2015 року та заявили клопотання про її затвердження судом, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст. 471 КПК України, укладена стосовно кримінального правопорушення , яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст. ст. 394 та 424 КПК України та обмеження у зв*язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах. та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Угода ініційована сторонами, міра покарання визначена ними у відповідності до санкції ч.1 ст. 185 КК України і є обґрунтованою. Згідно угоди сторни дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, а також, що він має понести покарання у виді громадських робіт строком вісімдесять годин. Вид та міра покарання передбачені санкцією ч.1 ст.185 КК України, на яке обвинувачений погоджується, обране з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. При цьому враховано повне визнання вини обвинуваченим, його щире каяття у вчиненому у якості обставини, що пом*якшує покарання, повне відшкодування спричиненої шкоди, що підтверджено потерпілим в підготовчому судовому засіданні. Також підлягає врахуванню обставини, що претензій матеріального та морального характеру у потерпілого ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 немає. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.
Дійшовши висновку про відповідність умов угоди вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, суд виходить з правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України як вчинення умисного таємного викрадення чужого майна ( крадіжка).
Узгоджене сторонами покарання за своїм видом та мірою повністю відповідає характеру, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Таким чином, суд вважає, що затвердження вказаної угоди про примирення відповідає вимогам закону та інтересам сторін кримінального провадження і відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом постановляється обвинувальний вирок та призначається міра покарання, визначена сторонами в угоді у виді громадських робіт стороком 80 годин..
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило
Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Суд також вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 93 КПК України, стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи № 6-174/15 від 22.04.2015 р.. в сумі 307,20 грн.
Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 80( вісімдесяти) годин громадських робіт.
Речові докази у справі: що зберігається у потерпілого ОСОБА_5 залишити в його розпорядженні.
Цивільний позов не пред`являвся. Заходи забезпечення кримінального провадження обвинуваченому на досудовому слідстві не обирався
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави:307 (триста сім) гривні 20 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-174/15 від 22.04.2015 р..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Тернопільської області через Підгаєцький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий: підпис ОСОБА_1