Справа № 180/884/15-к
У Х В А Л А

03 липня 2015 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

потерпілої: ОСОБА_6

захисника-адвоката: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

в судовому засіданні по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Марганецького міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, який перебуває під вартою.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , так як наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: ризик переховувавання від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків в цьому кримінальному провадженні.
В судовому засіданні обвинувачений надав клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
Колегія суддів, заслухавши думку прокурора з цього приводу, який вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила звільнити ОСОБА_8 з під варти, думку захисника ОСОБА_7 та самого обвинуваченого, які просили змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України, відсутні, приходить до наступного.
Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду від 06.01.2015 року до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який під час судового розгляду продовжувався. Ухвалою Марганецького міського суду від 27.05.2015 року продовжено дію запобіжного заходу ОСОБА_8 до 10.07.2015 року.
При вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів бере до уваги наступне:
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні.
Під час розгляду клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Кримінальне провадження призначалося до розгляду в судовому засіданні на 18.05.2015, 27.05.2015, 25.06.2015 року, 03.07.2015 року. Прокурором, в порушення статті 23 КПК України, не забезпечена явка свідків обвинувачення та не надано доказів на підтвердження поважності причини неявки свідків.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: тримання ОСОБА_8 під вартою протягом 6 місяців, відсутність у обвинуваченого судимостей, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації та проживання, а також недоведення стороною обвинувачення ризику переховування обвинуваченого від судового слідства, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.
Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 181, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 відмовити
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Застосувати у відношенні ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з застосуванням електронного засобу контролю.
Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:
- заборонити ОСОБА_8 залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
- за першим викликом чи вимогою, з`являтися до суду.
- носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Встановити строк домашнього арешту ОСОБА_8 до 15-00 години 31 серпня 2015 року включно.
Обвинуваченого ОСОБА_8 звільнити з під варти в залі суду.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Нікопольському міському відділу міліції (з обслуговування м.Нікополь та Нікопольського району) за місцем проживання обвинуваченого.
Нікопольському міському відділу міліції (з обслуговування м.Нікополь та Нікопольського району) негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3