Справа №1-13/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2007 p. Заставнівський
районний судЧернівецької області у складі:

головуючого
судді - Угриновської Л.Я.

при секретарі -
Ковалюк О.В.

за участю
прокурора - Близнюка С.П.

адвоката: -
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в
м.Заставна справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця
та мешканця с.Витилівка Кіцманського району Чернівецької області, українця,
громадянина України, не військовозобовязаного, із середньо-спеціальною освітою,
одруженого, утриманців немає, судженого Кіцманським районним судом 1)
20.12.1995 року Кіцманським райсудом за ст.86 -1 КК України до 4 років 6
місяців позбавлення волі із конфіскацією майна; 2) 20.01.1999 року Кіцманським
райсудом Чернівецької області за ст.81 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців з
конфіскацією майна, звільнився умовно-достроково на 5 місяців 3 дні, у вчиненні
злочинів, передбачених ст.185 ч.3, 355 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1, пербуваючи в попердньому зговорі із невстановленим
слідством особами, в ніч із 24 на 25 листопада 2005 року із приміщеннь стайні №
1, що розташована на тереторії молочно-товарної ферми ПСП
"Мамаївське" Кіцманського району викрали 3 коней: коня чорної масті
вагою 470 кг. Вартістю 2397 грн., коня чорної масті вагою 460 кг. Вартістю 2346
грн., коня темно-жовтої масті вагою 445 кг. Вартістю 2269, 50 грн., а всьго на
загальну суму 7012 грн, 50 коп..

Крім наведеного підсудний ОСОБА_1 13.12.2005 року біля 19 год. з метою
примушування до виконання цивільно-правових зобовязань, які виникли між ОСОБА_3
та ОСОБА_4, прибув до господарства ОСОБА_3, що розташоване в АДРЕСА_1, знаючи,
що ОСОБА_3проводив в будинку ОСОБА_4 ремонт і отримав за це 500 доларів США, що "ніби
ремонт неякісний і треба повернути гроші", підсудний ОСОБА_1 викликав
ОСОБА_3 із кухні на вулицю де почав предявляти до останього притензії з приводу
повернення грошей із-за неякисного ремонту будинку ОСОБА_4. Коли ОСОБА_3
відмовився повертати гроші, то між ними виникла сутичка, в ході якої підсудний
погрожував та наніс удар в обличчя ОСОБА_3, заподіявши останньому легкі телесні
пошкодження у вигляді гематоми забійної рани на обличчі.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні вини своєї в
інкримінованих йому злочинах не визнав. Пояснив, що 24.11.2005 року до нього
подзвонив знайомий його батька ОСОБА_5 і вони домовились про зустіч в
с.Мамаївці на кольцевій дорозі. Із ОСОБА_5 на грузовому автомобілі приїхали ще
двоє невідомих йому чоловіків. Підсудний показав суду, що ОСОБА_5 розпитував
його , як проїхати на ферму ПСП "Мамаївське", а тому він сів із ними
до машини, доїхав до АЗС с.Витилівка, пояснив як їхати далі, а сам залишився.
Через деякий час на АЗС приїхав ОСОБА_5, передав йому 400 грн. і 100 доларів.
Підсудний на

таксі повернувся
до дому, а ОСОБА_5 поїхав на Чернівці. Наступного дня він зателефонував і повідомив,
що має проблеми із міліцією.

Крім наведеного ОСОБА_1 показав, що знайомий із ОСОБА_3 поскільки останній
працює таксистом і він користувався його послугами підсудний вказав, що восени
2005 року він позичив ОСОБА_3 500 грн.. В грудні 2005 року він приїхав до нього
до дому, визвав ОСОБА_3 на вулицю і просив повернути позичині гроші, на що
останній почав кричати, вдарив його рукою, а потім палкою в обличчя. їх
розборонили ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Ніяких погроз на адрусу ОСОБА_3 підсудний не
висловлював, повертати гроші за ремонт не змушував.

Не дивлячись на невизнання вини самим підсудним, його вина в інкримінованих
йому злочинах підтверджується матеріалами справи, показами свідків, потерпілого.

Так, потерпілий ОСОБА_3 пояснив суду, що знайомий із
ОСОБА_1, поскільки працює таксистом і останній користувався його послугами.
Вказав, що раніше просив підсудного позичити йому гроші, проте той відмовив.

Потерпілий пояснив, що в грудні 2005 року він вечеряв із ОСОБА_6 у себе в
дома. На кухню зайшов ОСОБА_1, і викликав його на вулицю для розмови. ОСОБА_3
показав, що підсудний предявив йому притензію з приводу того, що він, ОСОБА_3,
зробив неякисний ремонт у ОСОБА_4, а тому останьому потрібно повернути гроші.
Потерпілий пояснив, що він відмовився і між ним та підсудним виник конфлікт, в
ході якого ОСОБА_1 погрожував, що поб"є його, спалить будинок, а після
цього вдарив рукою в обличчя. Потерпілий визнав, що захищаючись схопив деревяну
палицю від огорожі і наніс у відповідь удар підсудному. ОСОБА_4, котрий вийшов
із автомобіля та ОСОБА_6 котрий вийшов із будинку розборонили їх.

В даний час
потерпілий не має претензій до підсудного.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що працює таксистом і ОСОБА_1
неодноразово користувався його послугами. Свідок вказав, що ОСОБА_3 робив у
його будинку ремонт, і частина вийшла не якісно ОСОБА_4 звертався до ОСОБА_3,
щоб останній переробив, проте той відмовлявся. До ОСОБА_3 він відвозив ОСОБА_1
на прохання останнього розмови про те, щоб змусити ОСОБА_3 повернути йому гроші
між ними не було. Свідок вказав, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а він знаходився в
машині. Ніяких погроз він не чув.

Свідок ОСОБА_6 поснив, що в кінці 2005 року він знаходився в будинку
ОСОБА_3, розпивали спиртні напитки. ОСОБА_1 зайшов і визвав ОСОБА_3 на вулицю.
Коли свідок вийшов на вулицю то бачив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розмовляють біля
машини, а потім вони почали бити один одного. Свідок чув погрозу ОСОБА_1 про
те, що той спалить ОСОБА_3 хату, бачив, як ОСОБА_3 схопив дерев"яну палку
після того як його вдарив ОСОБА_1. Свідок пояснив, що він разом із
ОСОБА_4таксистом розборонили конфлікт.

Свідок ОСОБА_7пояснила, що в грудні 2005 року до неї додому приїзджав
ОСОБА_1 на таксі із ОСОБА_4. Вони їздили в Кіцмань на каву, а потім до будинку
ОСОБА_3. ОСОБА_1 заходив в будинок, а вона сиділа в машині. Яка розмова була
між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на вулиці вона не чула.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що знайомий із підсудним із
жовтня 2005 року. Вказав, що підсудний приїзджав до нього додому, представлявся
приватним підприємцем, займається заготівлею та продажом коней. Свідок показав,
що 23.11.2005 року ОСОБА_1 подзвонив до нього і сказав, що має на продаж коні і
що потрібно їх забрати. Свідок домовився із своїм знайомим заготівельником ВРХ
ОСОБА_8, знайомим ОСОБА_9 про поїздку. Із ОСОБА_1 зустрілись в с.Мамаївці, а
потім поїхали у с.Витилівку, де зачикали поки знайдуть місце для погрузки коней. Свідок
пояснив, що підсудний показав місце поряд із фермою, де були до дерев привязані
коні і було ще двоє незнайомих людей. ОСОБА_1 завів коней на кузов і ОСОБА_8.
заплатив останньому 4 тис. грн.. По дорозі одного коня розгрузили біля
господарства ОСОБА_9., а двох коней ОСОБА_8 мав намір здати на
м"ясокобінат в м.Хотин. Зранку, наступного дня до свідка зателефонував
ОСОБА_8. і повідомив, що їх затримали працівники міліції.

Крім наведеного свідок ОСОБА_5поясним, що до цього вони
купляли в ОСОБА_1 коні ще 4 рази. Це було в с.Витилівка, с.Лужани Кіцманського
району. Про те, що коні були крадені, він не знав.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що працював заготівельником ВРХ
на підставі доручення від дружини. Підсудного знає, як "ОСОБА_10", в
котрого він 4 рази купляв коней. 24.11.2005 року подзвонив ОСОБА_5 і сказав, що
ОСОБА_1 має коні і потібно їхати в с.Мамаївці. Свідок пояснив, що вони
зустрілись із підсудним на кільцевій дорозі в Мамаївцях, а потім поїхали за ним
у с.Витилівка, де ОСОБА_1 показав місце, де грузити коней. Свідок заплатив
підсудному гроші. Разом із ним при погузці було ще двоє чоловік. Пізніше на
посту с Атаки
автомобіль в якому вони перевозили коней зупинили працівники міліції.

Свідок ОСОБА_11суду пояснив, що в листопаді 2005 року ОСОБА_8. запропонував
йому поїхати в с.Мамаївці Кіцманського району, щоб подивитись коней, поскільки
свідок хотів придбати собі коня для господарства. В с.Мамаївці вони зустрілись
із підсудним, а потім поїхали у с.Витилівку, де підсудний показав місце де загрузите коней. Разом із
ОСОБА_1 було ше двоє чоловік. Після погрузки
поїхали в с.Молниця, де одного коня розгрузили в господарстві свідка.
Свідок пояснив, що пізніше від працівників міліції довідався, що коні крадені і
кінь у нього був вилучений.

Із показів ОСОБА_12 видно, що ОСОБА_3 проводив в 2003 році в їхньому домі
ремонт і за це йому було заплачено 500 доларів США. Ремонт був не якісний, а тому вона із чоловіком просили
ОСОБА_3 повернути гроші. Про конфлікт між ОСОБА_3 та підсудним свідку не
відомо.

Із показів свідка ОСОБА_13 видно, що він працюва ветлікарем в ПСП
"Мамаївське" в кінці 2005 року, прийшовши на роботу, побачив на
території коня із мотузкою і дізнався, що із ферми були вкрадені коні. Двох
коней повернули працівники міліції, а третій кінь знаходився в с.Молниця.
Свідок вважає, що одній особі не підсилу вивести із ферми четверо коней.

Крім наведеного вина підсудного підтверджується
матеріалами кримінальної справи: довідкою ПСП "Мамаївське" (т.1 а.с.
9) згідно якої вартість викрадених в ніч із 24 на 25 листопада 2005 року коней
становить 7012,50 грн., протоколом огляду місця події та фототаблиць до нього,
із якого видно що при огляді вантажного автомобіля марки "ГАЗ-3307"
держномерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_8 виявлено та вилучено кобилу
червоної масті, коня червоно-темної масті (т.1 а.с. 56-59); протоколом огляду
місця події та фототаблиць до нього, із якого видно, що в господарство ОСОБА_14
в с.Молниця Герцаївського району виявлено та вилучено коня червоної масті,
якого опізнав ОСОБА_13 як коня, викраденого із ПСП "Мамаївське"
згідно акту впізнання (т.1 а.с. а.с.62-65); висновком судово-медичної
еспертизи, згідно якого ОСОБА_3 заподіяні тілесні пошкодження у вигляді
гематоми та забійної рани на оболиччі, що виникли від дії твердого тупого
придмету, можливо при нанесенні удару кулаком, при цьому не виключається, що на
одному із пальців правої руки могла бути весільна каблучка і відносяться до
розряду легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу
здоров"я (т.2.а.с.3З).

Оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вина
ОСОБА_1 доведена, його дії кваліфіковані за ст.185 ч.3 КК України правильно,
поскільки він в зговорі із невстановленими слідством особами повторно викрав
майно, проникнувши у приміщення, по ст.355 ч.3 КК України кваліфіковані
правильно, поскільки він погрожуючи застосувати насильство та знищити майно,
примушував особу до виконання цивільно-правового зобов"язання.

При обранні виду і міри покарання підсудному суд враховую
тяжкість скоєних ним злочинів, дані, що характерезують його особу, обставини
справи: те, що він притягався до кримінальної відповідальності за скоєння
корисливих злочинів, негативно характеризується по місцю приживання , а також
суд враховує відношення підсудного до скоєного і вважає, що йому слід
призначити покарання у виді позбавлення волі.

Витрати,
повязанні з проведенням екпертизи на досудовому слідстві слід стягнути у винної
особи.

Керуючись
ст.ст.323, 324, 330, 337, 338 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.3, 355
ч.3 КК України і призначити йому покарання: за ст.185 ч.3 КК України - три роки
і шість місяців позбавлення волі; за ст. 355 ч.3 КК України - чотири роки
позбавлення волі;

Згідно ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначити
отаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим -
чотири роки позбавлення волі.

Строк покарання
засудженому відраховувати із 14.12.2005 року.

Запобіжний захід по відношенню до засудженого до вступу вироку в законну
силу залишити утримання під вартою.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру УМВС України в Чернівецькій області 47.08
грн. в рахунок витрат за проведення експертизи.

Речові докази по справі: мотузку, що зберігається у камері схову речових
доказів Кіцманського РВУМВС знищити; доручення, відомості, блокнот синього
кольору перекидний блокнот, три аркуші паперу із чорновими записами, світло
синій аркуш паперу, жовтий, які зберігають в камері схову речових доказів
Кіцманського РВУМВС повернути ОСОБА_8, мотузку зеленого кольору довжиною три
метри; мотузку загальною довжиною 8.90 м., ніж, які знаходяться в камері
зберігання речових доказів - знищити; деревяну рейку, яка зберігається у камері
схову речових доказів Кіцманського РВУМВС - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного
суд через районний суд протягом 15 діб з часу проголошення, а засудженим в той
же строк з часу вручення йому копії вироку.