В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі :

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за №0004849 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки с.Поляни Березнівського району Рівненської області, проживаючої АДРЕСА_1 , громадянки України, не одруженої, з середньою освітою, не працюючої, має пенсійний вік, раніше не судимої -

за ч.2 ст.125 КК України, -

В с т а н о в и в :

Приблизно о 14 год.00 хв. 31 серпня 2013 року ОСОБА_7 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, умисно, тримаючи в правій руці пластиковий ящик, яким нанесла ОСОБА_5 не менше одного удару в область голови та лівої кисті останній.

В наслідок вказаних дій обвинуваченої, потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці голови зліва та рани на тильній поверхні третього пальця лівої кисті, які згідно висновку судово - медичного експерта №984 від 02.09.2013р. відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 , в інкримінованому злочині вину не визнала .Суду пояснила, що у вказаний вище день та час, вона прийшла до дому, а саме до будинку АДРЕСА_1 щоб взяти свої речі. При цьому, вона прийшла із працівниками охоронної фірми «Альфа щит» з метою її охорони. Коли вона зайшла на подвір`я то побачила там ОСОБА_5 з іншими людьми. Проходячи повз потерпілу, остання до неї наблизилась та нецензурно стала лаятись в її сторону . Коли ОСОБА_5 до неї наблизилась, тримаючи пляшку в руці склянну пляшку, якою завдала їй удар по спині та схопила руками за волосся. З метою свого захисту, взяла пластиковий ящик який лежав поруч та стала ним відмахуватись. Вказаним ящиком можливо вдарила потерпілу, однак ця дія була виключно з метою самозахисту, оскільки дії ОСОБА_5 були агресивними. Крові на потерпілій вона не бачила. Вважає, що допитані свідки в судовому засіданні за її клопотанням, дали правдиві свідчення які спростують її вину в умисному заподіянні легких тілесних ушкодженнях потерпілій. Конфлікти із ОСОБА_5 у неї виникали і раніше до названої події . Оскільки її бувший чоловік проживає з ОСОБА_5 та відповідно остання користується її майном, чинять перешкоди у користуванні будинком. Що до перебування потерпілої у стані вагітності на час конфлікту, вона не знала про такий стан ОСОБА_5 .. Також, не визнала пред`явлений цивільний позов, вважає його безпідставним. Просила суд, щодо неї винести виправдувальний вирок.

Суд вважає, що не визнання вини ОСОБА_7 , є обраним нею способом захисту від предявленого обвинувачення.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_7 , її вина у вчиненні інкримінованого злочину повністю доведена зібраними кримінальним провадженням та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що протягом тривалого часу вона знайома та останній час проживає із ОСОБА_8 .. На даний час у них із ОСОБА_8 народилась спільна дитина. Обвинувачена є бувшою дружиною останнього, вони розлучились . Із ОСОБА_7 також знайома протягом тривалого часу. ОСОБА_7 постійно створює конфліктні ситуації які пов`язані із розподілом спільного майна бувшого подружжя . В зв`язку із цим, остання ображає її, переслідує та висловлює погрози. Зокрема, на час конфлікту обвинувачена знала про її вагітність. Був випадок раніше, коли обвинувачена напала на неї та намагалась спричинити тілесні ушкодження, в наслідок чого зверталась до органів міліції. 31.08.2013 року ОСОБА_8 попросив її поїхати в будинок АДРЕСА_1 , для того щоб копати картоплю . Картоплю копала вона, її син із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .. В обідній час всі стали відпочивати. Приблизно о 14 год. на подвір`я зайшла ОСОБА_7 в присутності двох невідомих чоловіків. Один із чоловіків став запитувати хто ми такі та що робимо на території будинку, на що вони отримали відповідь. В цей момент ОСОБА_7 почала створювати конфліктну ситуацію, нецензурно виражаючись, висловлювати погрози. Один із охоронців ( ОСОБА_11 ) обвинуваченої, став шарпати її за ліву руку примушуючи покинути двір будинку. Із за спини цього чоловіка ОСОБА_7 з лівої сторони з верху пластиковим ящиком тримаючи його в правій руці, несподівано нанесла їй удар в область голови, а саме в ліву частину та удар по лівій руці яка була на рівні голови. Відразу із рани яка утворилась на голові пішла кров, стала почувати себе погано, їй стали надавати медичну допомогу. Пізніше приїхали працівники ДСО, дільничий та швидка медична допомога. В травмпункті їй зашили палець, наклали шви на голові. В період даної події мала вагітність 22-23 тижні. Відповідно, від отриманих тілесних ушкоджень лікувалась, переживала за свій стан вагітності в наслідок чого зазнала душевних страждань. Тому, спільно із своїм представником підтримує свій цивільний позов в повному обсязі, просить його задовольнити. Ствердила суду, що свідчення обвинуваченої судовому засіданні, є не правдивими. ОСОБА_7 намагається уникнути відповідальності за скоєне. Також, зважаючи на дії обвинуваченої після того, що трапилось пробачити її не може. Погодилась із позицією прокурора з приводу призначеного покарання для обвинуваченої.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні суду пояснив, що обвинувачена ОСОБА_7 є його бувша дружина з якою розлучені в судовому порядку, а з потерпілою він спільно проживає та у них є спільна дитина. 31.08.2013р. він спільно із потерпілою та іншими особами копали картоплю за вказаною вище адресою, після чого біля 14 год. стали обідати. На подвір`я будинку зайшла його бувша дружина із охоронниками. Один із охоронників став виштовхувати ОСОБА_5 він пішов викликати охорону ВДСО з метою локалізувати конфлікт. Моменту удару обвинуваченої ящиком ОСОБА_5 не бачив, оскільки викликав міліцію .Свідків ОСОБА_12 на подвір`ї не було. На дворі будинку були ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , син потерпілої які були свідками події. У ОСОБА_5 була розсічена рука та голова. Остання розповіла йому, що обвинувачена вдарила її ящиком по голові.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що у вказаному вище місці, день та час, він разом із своєю матір`ю яка є потерпілою по справі за пропозицією ОСОБА_8 копали картоплю. В обідній час вони стояли біля стелажа на подвір`ї. В обідню пору на подвір`я із двома чоловіками зайшла ОСОБА_7 .. Один із чоловіків взяв матір за руку. Із за спини цього чоловіка ОСОБА_7 вдарила маму по голові пластиковим ящиком, після чого стала текти кров, викликали лікарів та працівників міліції.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вона працює найманим працівником у ОСОБА_8 із вказаними вище особами копали спільно картоплю, в обідню пору сиділи обідали. ОСОБА_5 їла яблука. З боку воріт на подвір`я зайшла ОСОБА_7 із двома чоловіками один з яких наблизився до ОСОБА_5 а обвинувачена взяла ящик пластиковий, який лежав поруч, та вдарила ним по голові потерпілу. Очевидцями цієї події була вона, син ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та двоє осіб які прийшли із ОСОБА_17 .. Зазначила, що саме обвинувачена вдарила потерпілу ящиком по голові тримаючи ящик в своїй правій руці, відповідно потерпіла не встигла ухилитись.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 ствердив суду, що він також за проханням ОСОБА_8 копав картоплю та відповідно бачив як обвинувачена, тримаючи пластиковий ящик в своїй правій руці нанесла удар потерпілій по голові.

Після допиту вказаного свідка, до суду надійшла заява від нього (за його підписом), із якої слідує, що названі вище свідчення в суді є частково невірними, оскільки їх давав в корегуванні ОСОБА_8 , тобто на його та потерпілої користь. Зазначив в заяві, що його свідчення в суді не повністю відповідають дійсності, дані на прохання ОСОБА_8 .. В заяві також вказав, що після взаємної словесної пере бранки, яку почала ОСОБА_5 , яка ж схопила за волосся ОСОБА_7 , почала її шарпати, пригінати до низу та штурхати якимось предметом по спині. ОСОБА_18 в нагнутій позі схопила ящик та замахнулась, пробуючи ним відбитись та попала в голову. Окрім нього на подвір`ї більше нікого не було. ОСОБА_7 фактично захищалась від нападу та насилля ОСОБА_5 .. Зазначив в заяві викликати його повторно до суду .

Судом викликався названий свідок до суду повторно, однак не прибув.

З приводу вказаної заяви яка надійшла до суду за підписом ОСОБА_13 та наведених в ній обставин, повторно судом був допитаний свідок ОСОБА_8 . Останній спростував заяву яка начебто подана до суду ОСОБА_13 .. Повідомив, що Слободзян у нього раніше працював як працівник, який на даний час самоусунувся від роботи. З його боку будь якого тиску з приводу давання показань на названого свідка не було. ОСОБА_13 давав свої свідчення також працівникам міліції. Даний свідок можливо образився на нього, через звільнення з роботи.

Встановлено, що пояснення свідка ОСОБА_13 в судовому засіданні не суперечать його свідченням даних слідчому в ході досудового розслідування.(а.к.п.29-31)

Отже, суд відхиляє та не бере до уваги заяву ОСОБА_13 яка невідомо ким підписана, та яка на думку обвинуваченої та захисника виключає як доказ пояснення названого свідка.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що він як дільничний інспектор ОВС приїхав на виклик до будинку ОСОБА_20 з приводу отриманих тілесних ушкоджень. На місці події були - ОСОБА_7 , потерпіла, її син, охоронці, ОСОБА_8 та двоє працівників цеху. На голові потерпілої він бачив рану з якої йшла кров та бачив рвану рану пальця. Потерпіла повідомила йому, що ОСОБА_7 вдарила її по голові пластиковим ящиком. Також на місці події він опитував інших громадян які були на місці події . Знає про те, що причиною конфлікту між вказаними особами є їх неприязні стосунки.

За клопотанням обвинуваченої та захисника в судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_11 .

Вказані свідки суду повідомили, що саме, ОСОБА_5 був спровокований конфлікт з ОСОБА_7 .. Оскільки ОСОБА_5 у названому місці, день та час підійшла до ОСОБА_7 та стала хапати останню за коси та пригнула до низу. Як наслідок, обвинувачена схопила пластиковий ящик, захищаючись стала ним махати, при цьому ним вдарила потерпілу.

Також, окремі із названих вище свідків, а саме, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 вказували, що крім названих вище дій ОСОБА_5 вдарила склянною пляшкою ОСОБА_7 , після чого остання оборонялась ящиком.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що приїхав до будинку ОСОБА_20 за проханням ОСОБА_28 . Як відбувалися події на дворі не бачив, однак зі слів своєї дружини ОСОБА_26 знає, що ОСОБА_5 схватила за коси ОСОБА_29 та пригнула її до низу, хотіла бити . Пізніше його дружині стало погано і вони поїхали автомобілем до дому.

До вказаних вище свідчень свідків захисту, суд відноситься критично, відповідно відхиляє їх. Вважає, що наведені свідчення не спростовують винності обвинуваченої в інкримінованому злочині.

Так, згідно висновку експерта №984 судово медичної експертизи від 02.09.2013р. у гр.-ки ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді рани в тім`яній ділянці голови зліва та рани на тильній поверхні 3-го пальця лівої кисті, які виникли від дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, могли утворитися у вказаний в обставинах термін, а саме 31 серпня 2013 року і, як кожне окремо, так і у своїй сукупності згідно п.2.3.3. «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.95р. №6, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. (а.к.п.23)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 21 листопада 2013 року, з участю ОСОБА_5 підтверджується механізм спричинення останній умисного легкого тілесного ушкодження. Пояснення потерпілої є послідовними, та узгоджуються із іншими дослідженими доказами. (а.к.п.70-84).

Довідкою №217 від 15.ХІ.2013р. виданої жіночою консультацією поліклініки №2 м. Рівне, стверджується вагітність ОСОБА_5 33-34 тижні.(а.к.п.20).

В судовому засіданні було задоволено клопотання захисника обвинуваченої з приводу допита експерта ОСОБА_30 ..

На запит суду 17.09.2014р. до суду надійшов лист із КЗ «ОБСМЕ» за підписом начальника бюро, в якому зазначено, що експерт ОСОБА_31 не зможе прибути в судове засідання 18.09.2014р. на 15.00 год. , оскільки із 16 червня 2014р. перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (наказ №51).

Сторони не заперечили про розгляд справи без допиту вказаного експерта.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 69 КПК України експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до ЗУ Про судову експертизу на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження обєктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Експерт ОСОБА_31 є працівником КЗ «Обласне бюро судово медичної експертизи» Рівненської обласної ради, має експертний стаж 2 роки та 5-й кваліфікаційний клас судового експерта, відповідає всім законним вимогам щодо експерта у тому числі ч.1,2 ст.10 ЗУ Про судову експертизу.

Обвинуваченим та його захисником в судовому засіданні не надано доказів яки б спростували висновок експерта .

Виходячи із наведеного, суд визнає даний висновок експерта належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 26 КПК України (Диспозитивність) визначено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

На думку суду не заслуговують на увагу також посилання захисника обвинуваченого як на обставину, яка вказує, що обвинувачена захищалась від нападу потерпілої яка вдарила її склянною пляшкою. Таких обставин не встановлено досудовим слідством та не надано належних та допустимих доказів в ході судового провадження.

Суд також відхилив клопотання обвинуваченої про призначення додаткової судово-медичної експертизи, оскільки у проведенні такої експертизи відсутні підстави визначених ст.242, 332 КПК України.

Проаналізувавши вищевказані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні факт вчинення злочину передбаченого за ч.2 ст.125 КК України обвинуваченою ОСОБА_7 доведено, оскільки нею було вчинено дії спрямовані на умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої.

Відповідно до ст.. 12 КК України вчинений злочини обвинуваченою відносяться до злочину невеликої тяжкості.

Помякшуючих обставин відповідно до ст.66 КК України, що помякшує покарання обвинуваченій судом не встановлено. Обставини які обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності. Така обставина слідує із пояснень потерпілої в тому числі в ході досудового розслідування.(а.к.п.15-17) Зокрема, обвинувачена погрожуючи потерпілій, вказує, що остання «не зможе доносити свою дитину». На час конфлікту потерпіла перебувала на шостому місяці вагітності, із пояснень свідків стан вагітності потерпілої був помітний.

ОСОБА_7 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась( а.к.п.54), згідно довідки характеристики органу міліції ОСОБА_7 зарекомендувала себе з посередньої сторони (а.к.п.53), у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває (а.к.п.55,56).

Головуючим в судовому засіданні було роз`яснино право ОСОБА_7 звільнити її від покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» оскільки вона є особою яка досягнула пенсійного віку.

Обвинувачена заперечила щодо застосування до неї цього закону, про що зазначила у своїй заяві.

Відповідно до ст. 9 названого вище закону України, застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

Суд погоджується із позицією прокурора з приводу призначення покарання обвинуваченій.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність небезпечних наслідків від злочину для потерпілої, особу ОСОБА_7 яка є пенсійного віку, суд дійшов висновку призначити їй необхідне та достатнє покарання для її виправлення та попередження нових злочинів, з обмеженням волі на рівні мінімального встановленого санкцією інкримінованого злочину, однак із звільненням від відбування покарання з випробовуванням, тобто із застосуванням ст.75 КК України.

Потерпілою в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди.

На думку суду вказаний цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п.1 ч.ч.2,3 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості

У відповідності до ч.1 ст..1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної лади , органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Згідно ст.61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, та яка в порядку встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Отже, обов"язок по відшкодуванню моральної шкоди в зв"язку із ушкодженням здоров`я, покладається на ОСОБА_7 як на особу яка вчинила злочин.

Суд вважає, що в звязку із злочином, ОСОБА_5 спричинено моральну (немайнову) шкоду, яка повязана із ушкодженням її здоров`я.

Зокрема, від дії злочину вона отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, при цьому була вагітною 22-23 тижні. Скаржилась на головну біль, головокружіння, нудоту , загальну слабкість. Діагноз ЗЧМТ, забій рани ІІІ пальця лівої кисті.(а.к.п.23).

Моральна шкода полягає у її душевних стражданнях з приводу ушкодженням здоров`я при наведених вище обставинах. Довелося додатково докладати зусилля для організації життя.

Виходячи з наведених доводів, принципу розумності та справедливості, з врахуванням ступеня вини обвинуваченої, оцінену позивачем моральну (немайнову) шкоду в сумі 30000 грн., суд зменшує її стягнення із ОСОБА_7 , до грошової суми в 7 000 (сім тисяч) грн..

Наведені судом докази, спростовують покликання представника відповідача, що стороною позивача не надано доказів обґрунтування заподіяної ОСОБА_5 моральної (немайнової) шкоди.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

З а с у д и в:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання за вказаний злочин у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України, обов`язку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції та періодично з`являтися в цей орган для реєстрації. Повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 судом не обирався.

Письмові речові докази (документи) залишити в матеріалах кримінального провадження №0004849 .

Витрати на залучення експерта відсутні.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 ( АДРЕСА_1 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , номер особового рахунку НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ), 7 000 (сім тисяч) гривень завданої моральної (немайнової) шкоди.

В решті стягнення заявленої моральної шкоди, відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1