Провадження №1-кп/761/112/2015
В И Р О К
іменем України
13 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, грузин, освіта вища, неодружений, непрацюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Пісчане Кременчуцбкого району Полтавської області, громадянин України, українець, освіта вища незакінчена, одружений, працюючий начальником служби безпеки ТОВ Оберіг-2, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , в силу вимог ст.. 89 КК України раніше не судимий,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Очамчіре Абхазії, громадянин Грузії, грузин, освіта середня, неодружений, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимий

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_5

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_6

сторони захисту адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_11 ,

перекладача ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и в :
Так, 11.04.2014, приблизно о 18 годині 20 хвилин, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа, з проникненням у житло, а саме, в квартиру АДРЕСА_5 , таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_9

11.04.2014, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа на автомобілі ВАЗ 1117, дн.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна з квартир громадян прибули до буд. АДРЕСА_6 . Знаходячись біля вказаного будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа вирішили вчинити крадіжку чужого майна з квартири АДРЕСА_7 , розташованої на 6-му поверсі будинку, вступивши тим самим між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа, згідно чітко розподілених ролей з ОСОБА_3 , діючи погоджено між собою, приблизно о 18 годині 10 хвилин, піднялися на 6-й поверх будинку до квартири АДРЕСА_7 . В цей час ОСОБА_3 згідно раніше досягнутої домовленості з ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та невстановленою слідством особою, знаходився поряд із під`їздом будинку АДРЕСА_6 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі виникнення небезпеки бути виявленими при скоєнні злочину, мати можливість повідомити останніх та швидко втекти з місця події. Знаходячись поряд із вказаною квартирою ОСОБА_2 за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки та розвідного ключа, зламав серцевини двох замків вхідних дверей квартири АДРЕСА_7 та разом з невстановленою слідством особою проник в середину квартири. В цей час ОСОБА_11 , діючи погоджено з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановленою слідством особою, з метою приховування знарядь вчинення злочину, заніс сумку з інструментами, за допомогою яких відкрили вхідні двері квартири АДРЕСА_7 , до автомобіля ВАЗ 1117, д.н.з. НОМЕР_1 . Тим часом ОСОБА_2 разом з невстановленою слідством особою, діючи погоджено з ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , на загальну суму 39440 гривень.

З викраденим чужим майном ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 39440 гривень. В подальшому, того ж дня ОСОБА_4 ОСОБА_2 , Та ОСОБА_3 , які перебували біля будинку АДРЕСА_8 , затримано працівниками Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, а викрадене майно було у них вилучено.

Тобто, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна крадіжки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

11.04.2014, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа на автомобілі ВАЗ 1117, дн.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна з квартир громадян прибули до буд. АДРЕСА_6 . Знаходячись біля вказаного будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа вирішили вчинити крадіжку чужого майна з квартири АДРЕСА_7 , розташованої на 6-му поверсі будинку, вступивши тим самим між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа, згідно чітко розподілених ролей з ОСОБА_3 , діючи погоджено між собою, приблизно о 18 годині 10 хвилин, піднялися на 6-й поверх будинку до квартири АДРЕСА_7 . В цей час ОСОБА_3 згідно раніше досягнутої домовленості з ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та невстановленою слідством особою, знаходився поряд із під`їздом будинку АДРЕСА_6 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі виникнення небезпеки бути виявленими при скоєнні злочину, мати можливість повідомити останніх та швидко втекти з місця події. Знаходячись поряд із вказаною квартирою ОСОБА_2 за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки та розвідного ключа, зламав серцевини двох замків вхідних дверей квартири АДРЕСА_7 та разом з невстановленою слідством особою проник в середину квартири. В цей час ОСОБА_11 , діючи погоджено з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановленою слідством особою, з метою приховування знарядь вчинення злочину, заніс сумку з інструментами, за допомогою яких відкрили вхідні двері квартири АДРЕСА_7 , до автомобіля ВАЗ 1117, д.н.з. НОМЕР_1 . Тим часом ОСОБА_2 разом з невстановленою слідством особою, діючи погоджено з ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , на загальну суму 39440 гривень.

З викраденим чужим майном ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 39440 гривень. В подальшому, того ж дня ОСОБА_4 ОСОБА_2 , Та ОСОБА_3 , які перебували біля будинку АДРЕСА_8 , затримано працівниками Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, а викрадене майно було у них вилучено.

Тобто, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна крадіжки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

11.04.2014, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа на автомобілі ВАЗ 1117, дн.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна з квартир громадян прибули до буд. АДРЕСА_6 . Знаходячись біля вказаного будинку, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа вирішили вчинити крадіжку чужого майна з квартири АДРЕСА_7 , розташованої на 6-му поверсі будинку, вступивши тим самим між собою в попередню злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_11 , ОСОБА_2 та невстановлена слідством особа, згідно чітко розподілених ролей з ОСОБА_3 , діючи погоджено між собою, приблизно о 18 годині 10 хвилин, піднялися на 6-й поверх будинку до квартири АДРЕСА_7 . В цей час ОСОБА_3 згідно раніше досягнутої домовленості з ОСОБА_2 , ОСОБА_11 та невстановленою слідством особою, знаходився поряд із під`їздом будинку АДРЕСА_6 та спостерігав за навколишньою обстановкою, щоб в разі виникнення небезпеки бути виявленими при скоєнні злочину, мати можливість повідомити останніх та швидко втекти з місця події. Знаходячись поряд із вказаною квартирою ОСОБА_2 за допомогою заздалегідь підготовленої викрутки та розвідного ключа, зламав серцевини двох замків вхідних дверей квартири АДРЕСА_7 та разом з невстановленою слідством особою проник в середину квартири. В цей час ОСОБА_11 , діючи погоджено з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановленою слідством особою, з метою приховування знарядь вчинення злочину, заніс сумку з інструментами, за допомогою яких відкрили вхідні двері квартири АДРЕСА_7 , до автомобіля ВАЗ 1117, д.н.з. НОМЕР_1 . Тим часом ОСОБА_2 разом з невстановленою слідством особою, діючи погоджено з ОСОБА_11 та ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_5 , з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , на загальну суму 39440 гривень.

З викраденим чужим майном ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 39440 гривень. В подальшому, того ж дня ОСОБА_4 ОСОБА_2 , Та ОСОБА_3 , які перебували біля будинку АДРЕСА_8 , затримано працівниками Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, а викрадене майно було у них вилучено.

Тобто, ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна крадіжки, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_9 допитана у суді, надала показання, що 11 квітня о 07:00 ранку вона поїхала у Житомирську область, село Добринівка де проживала її мама. В той же день о 21:00 їй зателефонували з міліції і повідомили, що її квартиру пограбували. Після того, як вони приїхали і зайшли до квартири то побачила, що двері були вибиті, всі кімнати були перевернуті, всі шафи були відкриті та вивернуті. В першу чергу вона пішла перевіряти те місце де були заховання грошові кошти у сумі 20 тисяч 400 гривень, які вони збирали на лікування для сина, їх там не було.

Їй не повернули годинник чоловічий, чоловічі брюки, спортивний костюм, шкатулку з монетами в якій були дві купюри номіналом один та два долари, срібний жіночий браслет, флешку, штанген-циркуль, чоловіча сумка, картку киянина, карту ПриватБанку, джинси (дві пари). Вона повідомила слідчого про ці речі, щодо коштів, то обвинувачений ОСОБА_14 повернув 15 тисяч гривень. Також повідомила, що вхідні двері зроблені з дерева. На дверях було чотири замки, які були всі зламані. В обвинувальному акті все вірно вказано, щодо речей, які зникли. Грошові кошти були повернуті частково. Їй не повернули браслет, сережки, срібний ціпок з хрестиком, ціпок з прозорим каменем, дві срібні каблучки, банківську платіжну картку на якій було вісім тисяч гривень їй не повернули, але банківську карту вони заблокували.

Коли ОСОБА_14 повертав 15 тисяч гривень він не пояснював їй чому саме він їй їх повертає. Вона не зверталася до експерта з приводу встановлення розміру моральної шкоди. Розмір суми моральної шкоди 10 тисяч гривень вона визначила самостійно. Коли приїхала до квартири то в ній вже були співробітники міліції.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю, та надав показання, що точного часу та дати не пам`ятає, зранку перебував на вул. Артема, зайшов до будинку, підібрав квартиру та за допомогою розвідного ключа, зламав двері квартири та проник до житла. Після цього зібрав речі в пакети та сумки, було 5-6 пакетів. Забрав всі речі, окрім грошей. Всі речі що вказані в обвинувальному акті він викрав, а грошей було 400 грн. Спустився на вулицю, вийшов з підїзду та його затримали.

Він зустрічався з Місіком після крадіжки, але дзвонив до нього до крадіжки. Він спустився з пакетами до низу та подзвонив до Місіка та попросив допомоги, збирався відвезти це на Троєщину. До крадіжки він сказав Місіку, що йому потрібно перевезти речі до Троєщини та узгодили грошову винагороду. ОСОБА_15 він побачив в момент затримання, біля машини, якою керував Місік. Біля арки його зустрів Місік, вони пішли до машини, там стояв ОСОБА_15 , вони одразу були затримані працівниками міліції, їх було 5-6 осіб. Він приїхав з м. Ковеля на маршрутному таксі того дня.

Допит його як підозрюваного здійснювався без участі захисника, він не давав такі показання. Місіка він знав раніше як таксиста, мав його номер мобільного телефону. Користувався його послугами декілька разів в м. Києві.

Він зателефонував, дізнався де він та попросив його відвезти. ОСОБА_15 він також знав раніше, він опинився там випадково, він прийшов привітатися і їх в той момент затримали. В цей день з ОСОБА_15 контактів він не мав, вони спілкувалися близько місяця. Знає ОСОБА_15 як співвітчизника, познайомився з ним влітку минулого року.

Сам він виніс 5-6 пакетів, при його затриманні, відбулося фотографування з цими речами. Він подзвонив та постукав в двері квартири, ніхто не відкрив, тому він вирішив, що в квартирі нікого не має і вчинив там крадіжку. Замки в квартирі потерпілої були такі, що їх було легко зламати, а з інших квартир доносилися голоси, а в квартирі потерпілої було тихо.

Коли його допитував слідчий була ніч, адвоката не було, він прийшов пізніше, після складання протоколу, його били гумовим молотком, вилученого з автомобіля Місіка. Пізніше він дізнався, що має право на захисника та перекладача. Після затримання його працівниками міліції, він вирішив допомогти слідству, тому давав такі покази, у нього було погане самопочуття.

ОСОБА_15 та Місік в скоєнні злочину не приймали участь, вони тільки були затримані разом з ним.

Перелік та вартість викраденого не оспорює, лише що стосується грошей, то там не було 20 тисяч гривень, а всього 400 грн.
Обвинувачений ОСОБА_11 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.3 ст. 185 КК України не визнав повністю, та надав показання, що він приїхав до Києва зранку, хотів піти до посольства Грузії в Україні. У нього сильно боліла нога, він приймав ліки. Взяв таксі, на перехресті зупинився та купив мінеральну воду, що підтверджує відеозапис з супермаркету. Після цього, таксист попросив, якщо він має час, почекати, а він має зняти грошові кошти з банкомату. Він чекав таксі та побачив ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , який ніс пакети. Одразу він його не впізнав. Коли ОСОБА_14 вклав речі в багажник, підійшов до ОСОБА_14 , привітався. В цей момент їх затримали працівники міліції. Їх перевезли на іншу вулицю, просиділи в автомобілі приблизно дві години. Одразу він казав, що про кардіжку нічого не знає. Працівники міліції стверджували, що саме він спостерігав за місцем події, але в нього в цей момент не було мобільного телефону, він залишився у таксиста з яким він приїхав.

Він приїхав до ОСОБА_17 з Криму зранку в день коли його затримали. Коли приїхав до ОСОБА_17 ні з ким не зідзвонювався, повинен був вирішити питання у посольстві.

В ОСОБА_18 приїхав приблизно о 10.00, зайшов до ОСОБА_19 та запитував яким чином потрапити до посольства Грузії, хтось йому підказав номер маршрутки, але він поїхав не в той напрямок. Потім йому сказали номер таксі та він замовив таксі.

Грузинське посольство знаходиться на вул. Шевченка, 25, але він не знає вулиця це чи бульвар. Він взяв таксі та їхав до посольства, зупинився, щоб купити води, сигарети та прийняти ліки.

В цей час таксист, попросив почекати, оскільки йому потрібно зняти грошові кошти. Він чекав таксиста біля його автомобіля. Він їхав на таксі ОСОБА_20 ланос. На відстані 10 метрів від себе, побачив ОСОБА_14 .

Місіка він в день затримання побачив вперше. Ангуладзе він знав раніше влітку минулого року в Херсоні.

Представився під час затримання інакше, оскільки він не мав постійного місця проживання та в 1990 році його депортували, на цей час він порушив строки реєстрації та перебування на Україні, він боявся знову бути депортованим, тому назвав як своє прізвище матер.

Затримали його на вулиці ОСОБА_21 приблизно о 16.30, після цього вони сиділи в автомобілях працівників міліції. Їх перевезли на іншу вулицю і на іншій вулиці їх опитували з приводу того чи знає він затриманих, він казав, що йому не відомо у зв?язку з чим його затримали. Працівники міліції стверджували, що він нібито стояв на шухері, але на цей час він був без телефона, оскільки він залишився в автомобілі таксі. Йому не дозволили взяти з таксі свої речі. Працівники міліції погрожували його посадити до тюрьми. Бачив як працівники міліції били гумовим молотком ОСОБА_14 . Провели слідчий експеримент, сфотографували. Почали звинувачувати його у тому, що він також був учасником правопорушення. Працівники міліції пропонували визнати, що сумка із інструментами для взлому його. Але він цього не зробив, після чого його побили. Через деякий час прибули інші правоохоронці та відвезли їх до райвідділку міліції.

Обвинувачений ОСОБА_3 допитаний у суді, винуватість у вчиненні злочину за ч.3 ст. 185 КК України не визнав повністю, та на дав показання, що ОСОБА_15 він не знає. Йому подзвонив ОСОБА_14 і попросив під`їхати на адресу, яку він вказав. В момент затримання все було приблизно так як сказав ОСОБА_14 , до нього підійшли не знайомі йому люди, не представились працівниками міліції і сказали сидіти у автомобілі і нікуди не виходити. Під час затримання всі вони отримала молотком по голові. Потім приїхали люди із самооборони і били ОСОБА_14 і ОСОБА_22 , а він не дався, люди які їх затримали кудись зникли, а вже через деякий час приїхали офіційні працівники міліції у формі і з посвідченнями. Він відчуваю себе винним за те, що він там знаходився але злочин він не скоював.

По вулиці ОСОБА_21 він опинився, тому що йому зателефонував ОСОБА_14 , попросив відвести його речі та речі його дівчини і він туди під`їхав.

В ОСОБА_18 він приїхав по власних справах, постійно проживає у місті Кременчук але у зв`язку із своєю діяльність часто покидаю межі цього міста.

З ОСОБА_14 він бачився ще у ОСОБА_23 , в ОСОБА_17 він зустрівся із ним після його телефонного дзвінка.

Він таксистом не працює але у ОСОБА_17 міг у такий спосіб підзаробляти. Ангуладзе він чекав приблизно 40 хвилин. Коли ОСОБА_14 вийшов у нього в руках було декілька пакетів. В нього немає медичних документів, котрі підтверджують факт його побиття слідчими під час затримання. Молотком його били в різні частини тіла та в голову. Молоток був резиновий, тому він не залишив слідів. На допиті він говорив, що не знає ОСОБА_14 , тому що був наляканий і це був самозахист.

Працівники міліції вилучали викрадені речі із багажника, автомобіль був його хрещеного батька але ним керував він.

Затримали його приблизно о 16:00 а захисника йому забезпечили о 02:00. З ним проводили слідчі дії до прибуття адвоката, він написав про це скаргу але відповіді до сих пір немає. З ОСОБА_14 він познайомився випадково, коли його кудись підвозив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , надав показання, що в квітні 2014 року він із співробітниками ОСОБА_25 та ОСОБА_26 на вулиці ОСОБА_21 помітили двох раніше не відомих чоловіків кавказької зовнішності, які ходили та заглядали у вікна будинку, який там розташований. Згодом вони помітили, як цих двоє чоловіків зайшли в підз`їзд, а двоє залишились біля нього. Як вияснилось після затримання один із них був обвинувачений ОСОБА_13 , а другий невідомий, який втік в місця злочину. Потім туди зайшов ще один чоловік і вийшов звідти із сумкою і пішов в бік вулиці Некрасівська, який після затримання представився як ОСОБА_27 , вже в міліцейському відділку вони встановили що його справжня фамілія ОСОБА_11 , разом з ним йшов обвинувачений ОСОБА_3 в руках якого нічого не було, який відкрив багажник, а ОСОБА_11 сів на переднє сидіння. В той момент коли вони почали їх затримувати до машини з пакетами та сумками підійшли ще двоє чоловіків, один з яких кинув пакети та втік, а другий тобто ОСОБА_13 був затриманий його співробітником, він затримував обвинуваченого ОСОБА_3 .

При собі ОСОБА_13 мав сумки, точну кількість він не пам`ятає. Потім на місце затримання було викликано слідчо-оперативну групу для того щоб провести слідчі дії та допитува сусідів з метою встановити власника квартири, також були вилучені всі викрадені речі та сумку в обвинуваченого ОСОБА_11 в якій знаходились знаряддя для взлому замка.

Під час проведення слідчих дій обвинувачений ОСОБА_14 говорив, що це все скоїв він і ніхто інший, ОСОБА_3 говорив, що він таксист і не знає що тут відбувається, а обвинувачений ОСОБА_11 відмовився від дачі показів і сказав що його фамілія ОСОБА_28 .

Місік стояв в самому куті двора, щоб йому було видно і парадний вхід і вхід в арку. А автомобіль знаходився приблизно з 100 метрів від нього.

Обвинуваченого ОСОБА_11 було затримано прямо в машині, а обвинувачений ОСОБА_3 в той момент відкривав багажник.

ОСОБА_11 йшов з парадного входу із невеликою сумкою марки "adidas". Оперативна група не фотографувала ОСОБА_15 . Він не допускає, що з деякі сумки могли залишитись в квартирі але точну їх кількість при затриманні він не пам`ятає. Сумка, яку ви несли вилучила слідчо-оперативною групою. Обвинувачений ОСОБА_14 був затриманий біля автомобіля, але він його не затримував, а затримував ОСОБА_3 .

Після пограбування в квартирі не перебував. Квартира на 5 чи 6 поверсі, коли виходиш з парадного то арка знаходиться з лівого боку.

Розташування квартири знаходиться праворуч після того як піднятись сходами. ОСОБА_3 в під`їзд не заходив.

На місце затримання приїжджала ще самооборона майдану. В кожному відділі міліції є штаб самооборони, який виїжджає разом із слідчо-оперативною групою на місце скоєння злочину. Кількість автомобілів самооборони, яка приїхала після затримання він не пам`ятає. Затримання було на вулиці Некрасівській, номер будинку не пам`ятає. Під час затримання обвинувачених були застосовані наручники, жодних ударів їм не наносилось.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 , надав показання, що 11 квітня 2014 року він і його співробітники ОСОБА_26 та ОСОБА_24 по вулиці ОСОБА_21 помітили двох чоловіків, як вияснилось пізніше це був ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які знаходились біля будинку № 32/38 і дивились на вікна. Загалом їх було четверо але один при затриманні втік. Спочатку у під`їзд зайшов ОСОБА_13 та громадянин який втік а потім туди зайшов ОСОБА_11 та вийшов із сумкою "adidas" та пішов в сторону вулиці Некрасівська, після затримання з`ясувалось що там був набір для взлому замків. Згодом з під`їзду вийшли ОСОБА_13 та громадянин який втік з пакетами та сумками і пішли до автомобіля, водій ОСОБА_3 відчиняв багажнк для того щоб вони поставили пакети, а ОСОБА_11 сидів на передньому сидінні. Помітивши їх, ОСОБА_14 кинув пакети та почав втікати, він його догнав та затримав ОСОБА_3 та ОСОБА_11 затримали його колеги, ще один втік, тому що їх було троє, а затримуваних було четверо. Потім вони зайшли в під`їзд піднялись і побачили, що двері взаламані, подзвонили до сусідів і так встановили власника квартири. Викликали на місце слідчо- оперативну групу і вони вилучали те, що обвинувачені винесли з квартири.

ОСОБА_3 під час затримання казав, що він просто таксист, але під час пограбування весь час знаходився на території подвір`я.

Він заняв таку позицію, щоб бачити вхід через арку і через парадний вхід. При затриманні ОСОБА_14 казав, що так як він не судимий, він буде брати всю вину на себе.

Спочатку обвинувачений ОСОБА_11 представився як ОСОБА_27 , а вже у відділені міліції через фотографію вони встановили його справжню особу.

Фотозйомку проводив не він, а слідчо-оперативна група. Водій пакетів не ніс, він точно пам`ятає що в ОСОБА_14 було два пакета, які він кинув і почав втікати, він наздоганяв його, а не дивися хто ще і яку кількість пакетів несе. Точну кількість сумок назвати не може. Коли слідчо-оператвна група приїхала на місце злочину сумки були в багажнику. Точну годину затримання він не пам`ятає але це був вечірній час.

В квартиру після пограбування я не заходив. На місце затримання прибула ще самооборона майдану. Він пам`ятає, що їх приїхало два автомобілі приблизна 8-9 чоловік.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , надав показання, що приблизно рік назад він помітив раніше невідомих осіб по вулиці Аретма, які дивились на вікна, потім зайшли в двір, як вияснилось згодом це був ОСОБА_3 та ОСОБА_29 . Потім він помітив як ОСОБА_3 підійшов до парадного входу і передав ОСОБА_11 темну сумку з якою останній зайшов в середину. Водій то був ОСОБА_3 залишився на подвір`ї . Згодом він побачив як ще троє чоловіків вийшли з пакетами з під`їзду і пішли в напрямок машини, яка стояла на вулиці Некрасівська. Водій пішов наперед і відкрив багажник, а ОСОБА_11 сів в автомобіль. Під час затримання ОСОБА_11 чинив опір та викидав особисті речі. Під час затримання ОСОБА_15 сидів в автомобілі. Він викидав мобільний телефон та інші речі, які були в нього в руках. ОСОБА_11 свою фамілію не називав. Сумку, яку передавав ОСОБА_3 . ОСОБА_11 оглядала слідчо-оперативна група, що там було він не пам`ятає. При затриманні ОСОБА_3 казав, що він таксист і що він нічого не знає.

Під час того як ОСОБА_13 та ОСОБА_11 були в будинку ОСОБА_3 був на дворі і спостерігав. Автомобіль стояв на вулиці Некрасівська. Ангуладзе та особа, яка втекла при виході із парадного мали при собі пакунки точну кількість яких він не пам`ятає.

Водій відчинив багажник, а ОСОБА_14 почав туди ставити сумки і тоді ми їх затримали. Точну кількість сумок він не пам`ятає

Варіант що з квартири було винесено тільки дві сумки він не допускає, оскільки майно яке описувала слідчо-оперативна група було у великій кількості і воно не помістилося у двох сумках. Їх було три працівники правоохоронних органів. Так, він бачив як ОСОБА_14 виходи з парадного. Після пограбування він в квартирі не перебував.

Затримання відбувалось в другій половині дня, почало смеркати. Слідчо-оперативна група описувала речі приблизно дві години. Марка автомобіля була ОСОБА_30 , Седан, колір він не пам`ятає.

Як саме Місік відчиняв багажник він не бачив, коли він підходив Місік вже відчиняв багажник. Наскільки він пам`ятає то в`їзд та виїзд із двору є тільки один. У ОСОБА_14 було два пакунки, в особи, яка втекла також їх було дві, більше в його полі зору він не бачив нічого.

Точну кількість сумок які були винесені він не пам`ятає але їх було багато. Коли він помітив цих осіб вони були на вулиці ОСОБА_21 . Вони йшли пішки.

Вони самі помітили, щось підозріле в діях цих чоловіків.

Самооборона майдану лише запитала, що трапилось і спостерігала, ніяких дій з їхнього боку проведено не було. Вони перебували там до завершення всіх слідчих дій. Слідчо-оперативна група приїхала приблизно через годину після затримання. В час між затриманням і прибуттям групи вони і затримані стояли біля машини.

Самооборона приїхала приблизно в один і той самий час що і слідча група. Особа яка втекла кинула пакети на асфальт до приїзду групи ми їх не трогали.

На підтвердження події злочину та вини ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 у його вчиненні прокурором надані суду та безпосередньо у судовому засіданні дослідженні документи, а саме: протокол огляду місця події від 11.04.2014 року; протокол огляду місця події від 11.04.2014 року; протокол огляду місця події від 11.04.2014 року; протокол огляду місця події від 18.04.2014 року; протокол огляду від 13.04.2014 року; протокол огляду від 13.04.2014 року; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 22.04.2014 року; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 12.04.2014 року; протокол огляду від 13.04.2014 року; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання; висновок експерта №479 від 10.05.2013 року судово-трасологічної експертизи; постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 09.06.2014 року; ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28.05.2014 року; ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів; протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20.05.2014 року; ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів; лист відповідь на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2014 року від ПрАТ МТС Україна; Акт судово-психіатричного експерта №432 від 20.05.2014 року ОСОБА_2 ; Акт судово-психіатричного експерта № 448 від 22.05.2014 року ОСОБА_4 ; та характеризуючи документи.

Суд, допитавши обвинувачених, потерпілу, заслухавши показання свідків, дослідивши надані сторонами документи та речові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до наступних висновків.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Згідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 86 КПК України зазначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи вище наведене суд приходить до висновку, що надані сторонами документи є належними доказами оскільки відповідають вимогам КПК України.

Отже, аналізуючи та оцінюючи у сукупності докази та показання надані сторонами кримінального провадження, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їм злочину повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд враховує наступне. Так, обвинувачений ОСОБА_2 визнав вину повністю, однак надав показання, що він нібито сам скоїв вказаний злочин. Однак, з такою версією суд погодитись не може, оскільки свідки по справі беззаперечно вказують на те, що до під`їзду в якому знаходиться пограбована квартира, заходила невстановлена слідством особа, яку не вдалося затримати та ОСОБА_4 , який виходячи з під`їзду виносив сумку в якій при затриманні останнього були вилучені інструменти якими за допомогою яких були відчинені двері. Показання ОСОБА_4 що нібито він з ОСОБА_2 зустрівся випадково та в цей час його було затримано не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та показаннями свідків, та сприймаються судом як позиція захисту та намагання уникнути відповідальності. Також, їх вина підтверджується дослідженим безпосередньо в судовому засіданні доказами наданими стороною обвинувачення.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_3 , то його причетність до вказаного злочину викликає обґрунтовані сумніви. Так, відповідно матеріалів провадження ОСОБА_3 також був затриманий біля місця вчинення злочину, та викрадені речі завантажувалися в автомобіль яким ОСОБА_3 керував та на якому привіз ОСОБА_2 . Однак, з показань свідків та матеріалів провадження не вбачається, що ОСОБА_3 приймав участь у викраденні майна, до будинку він не заходив, ніяких речей не виносив, доказів що він діяв спільно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та невстановленою особою в матеріалах провадження відсутні. Те, що він постійно знаходився на вулиці біля будинку, що підтверджують усі свідки та нібито наблюдав за навколишнім середовищем не може слугувати тою обставиною яка безпосередньо та беззаперечно вказує на його причетність до скоєння злочину та наявність у нього умислу, а тому ОСОБА_3 повинен бути виправданий.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, а саме, таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднаною з проникненням у житло, передбачене ч.3 ст. 185 КК України, доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинувачених та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що обвинувачений визнав свою вину, є особою раніше не судимою, характеризується посередньо, частково відшкодував шкоду потерпілій, остання просила його суворо не карати. Тому, суд приходить до висновку, про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що обвинувачений не визнав свою вину, є особою раніше судимою, характеризується посередньо, згоден відшкодувати шкоду потерпілій, остання просила його суворо не карати, а також враховуючи стан здоров?я, а саме стан після металоостеосинтеза зламу лівої стегнової кістки, ускладнений її скороченням, з больовим синдромом. Хронічний нефрит та показаннями для проведення реконструктивної операції на лівому стегні у спеціалізованому травматологічному відділенні, суд приходить до висновку, про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов заявлений по справі позивачем ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме стягнення 21730 гривень матеріальної та 10000 тисяч моральної шкоди, враховуючи обставини встановлені у кримінальному провадженні слід задовольнити частково, а саме стягнути вказані суми з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 солідарно на користь позивачки, у частині стягнення з ОСОБА_3 відмовити.

Судові витрати необхідно стягнути з обвинувачених на користь держави.

Речові докази: які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 дозволити останній використовувати на власний розсуд. Речові докази які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , повернути власникам та дозволити використовувати на власний розсуд. Речові докази які зберігаються в кімнаті речових доказі Шевченківського РУ ГУ МВС України знищити за втратою потреби.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 5 (п?ять) років.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 , від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з?являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 , у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 5 (п?ять) років.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном в - 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з?являтися в ці органи для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, змінити на особисте зобов?язання. Зобов?язати останнього прибувати за викликом слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи. Звільнити останнього з під варти у залі суду.

ОСОБА_3 , визнати невинуватим та виправдати за пред`явленим обвинуваченням за ч.3 ст.185 КК України.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 солідарно судові витрати на користь держави у сумі 393 (триста дев`яносто три) гривні 12 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 солідарно на користь ОСОБА_9 21730 (двадцять одну тисячу сімсот тридцять) гривень матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.

Речові докази: які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 дозволити останній використовувати на власний розсуд. Речові докази які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , повернути власникам та дозволити використовувати на власний розсуд. Речові докази які зберігаються в кімнаті речових доказі Шевченківського РУ ГУ МВС України знищити за втратою потреби.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_33