Справа №11-71, 2008 року
Головуючий в 1-й інстанції Завадська О.П. Категорія ст. 121 ч.2 КК України
Доповідач Ващенко С.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

30 січня 2008 року
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Хмельницької області в складі:

головуючого
судді Шершуна В.В.,

суддів Ващенка С.Є.,
Лінника П.О.,

з участю
прокурора Бантюка І.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому
кримінальну справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_1. ОСОБА_2 на вирок
Старокостянтинівського районного суду від 12 листопада 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1, з
неповною середньою освітою, неодруженого, який не працює, в силу ст.89 КК
України раніше не судимого,

засуджено за ч.2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід
засудженому залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання
постановлено обчислювати з 28 травня 2007 року.

Доля речових доказів вирішена
відповідно до закону.

За вироком суду ОСОБА_1. засуджено за те, що він в період
з 22 по 23 годину 27 травня 2007 року на вул. Радянській в с. Іршики Старокостянтинівського
району Хмельницької області під час сварки на ґрунті неприязних відносин,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, наніс ОСОБА_3 біля 10 ударів
дерев'яною палкою по голові та різним частинам тіла, внаслідок чого заподіяв
тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

За змістом апеляції захисник засудженого просить вирок
суду змінити: перекваліфікувати дії ОСОБА_1. на ст.124 КК України і призначити
йому покарання в межах санкції цієї статті. В обґрунтування своїх вимог
посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та
неправильне застосування кримінального закону. На її думку засуджений захищався
від нападу ОСОБА_3., який першим накинувся на нього, але при цьому перевищив
межі необхідної оборони.

Заслухавши суддю-доповідача, міркування прокурора про законність та
обґрунтованість вироку, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні злочину за
вказаних у вироку обставин відповідають матеріалам справи, підтверджуються
дослідженими у судовому засіданні доказами і засудженим не оспорюються.

Так, свідок ОСОБА_5. на досудовому слідстві і в суді давав послідовні
показання, за якими сварка між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виникла у зв'язку з тим, що
ОСОБА_3 відмовився йти до ОСОБА_4. і розповісти за яких обставин було розбите
вікно у її літній кухні. Під час цієї сваркиОСОБА_1 взяв з кучі дров палку і
почав бити ОСОБА_3 по різних частинах тіла. При цьомуОСОБА_1 був знервований,
наносив сидячому на лавці ОСОБА_3 удари періодично, зупинявся, а потім знову
бив. ОСОБА_6., його дружинаОСОБА_7 та
ОСОБА_8., які вибігли на шум, просили ОСОБА_1 припинити бійку.

Такі показання ОСОБА_5 узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_6,ОСОБА_7
та ОСОБА_8. За поясненнями цих свідків на досудовому слідстві та в судовому
засіданні, коли вони на стук і крик вийшли на вулицю, то бачили, що ОСОБА_3
сидів на лавці весь в крові, аОСОБА_1 поводив себе агресивно, метушився і бив
палицею об паркан.

Свідок ОСОБА_6., крім того, пояснив, що, коли він першим вийшов на шум, то
бачив якОСОБА_1 розігнався до ОСОБА_3, щоб нанести йому удар. А за показаннями
ОСОБА_6 на досудовому слідстві, які досліджувалися в судовому засіданні, на
його запитання навіщо він б'є ОСОБА_3ОСОБА_1 зухвало та збуджено сказав, що
„зараз получить і він”.

А допитаний на досудовому слідстві свідокОСОБА_9., показання якого
досліджені в судовому засіданні, пояснив, що його братОСОБА_1. після 23 години
27 травня 2007 року розповів йому, що він побив ОСОБА_3 за те, що ОСОБА_4.
запідозрила його (ОСОБА_1.) у розбитті
скла в її літній кухні, хоча він цього не робив. Будь-які дані про те, що
ОСОБА_3 напав на ОСОБА_1., а останній захищався, в показаннях цього свідка
відсутні.

Сам же підсудний не заперечив, що тягнув ОСОБА_3. за руку, оскільки той
відмовлявся йти до ОСОБА_4. та розповісти, що це він закрив ОСОБА_5 в її літній
кухні, тому останній, щоб вилізти, розбив скло у вікні; визнав, що тоді був
дуже розлючений і, взявши з кучі дров палку, наніс нею декілька ударів ОСОБА_3
по голові і по плечах.

З проколу відтворення ОСОБА_1 обстановки і обставин події та фототаблиці до
нього видно, що, колиОСОБА_1 стоячи наносив удари дерев'яним брусом ОСОБА_3,
останній сидів на дошці, яка лежала на землі і використовувалась як лавка, а
також, що, тримаючи двома руками брус, він спрямовував удари по шиї та в голову
ОСОБА_3, тобто у життєво важливі органи.

З протоколів огляду місця події та протоколу огляду речового доказу
вбачається, щоОСОБА_1 наносив потерпілому удари дерев'яним брусом розмірами
116см х 9см х 6см та що ОСОБА_3 і на місці його побиття, і вдома втратив багато
крові.

За висновком судово-медичної експертизи, смерть ОСОБА_3 настала від
геморагічного шоку, який являється наслідком гострої крововтрати, яка в свою
чергу виникла із-за забійної рани тім'яної ділянки голови. При дослідженні
трупа виявлено тілесне ушкодження у вигляді забійної рани тім'яної ділянки
голови зліва, що знаходиться у прямому причинному зв'язку з настанням смерті і
відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що причинило стан,
який призвів до настання смерті. На трупі також виявлено тілесні ушкодження у
вигляді саден у виличній ділянці зліва з переходом на вушну раковину, в лобній
ділянці голови, крововиливу по боковій поверхні грудної клітки зліва в проекції
6 ребра по середньо-підмишечній лінії, які в прямому причинному зв'язку з
настанням смерті не знаходяться і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Зазначені
тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого твердого предмета в строк та
за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи
(тобто 27 травня 2007 року біля 21 год.30 хв. під час побиття дерев'яним
брусом).

Наведені докази не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки
узгоджуються між собою, і в сукупності спростовують доводи апелянта про те, що
свідок ОСОБА_5. давав непослідовні показання та про те, щоОСОБА_1. заподіяв
ОСОБА_3 тілесні ушкодження внаслідок перевищення меж необхідної оборони. Мотиви
нанесення ударів, механізм та предмет, яким наносилися у дари, їх кількість та
спрямованість свідчать про те, щоОСОБА_1. діяв умисно як щодо своїх дій, так і
щодо наслідків від них.

Місцевий суд правильно оцінив досліджені в судовому засіданні докази з
точки зору належності, достовірності, допустимості та достатності, врахувавши
при цьому легку розумову відсталість підсудного, і вірно кваліфікував дії
ОСОБА_1. за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило
смерть потерпілого.

Призначене йому покарання є мінімальним, що передбачене санкцією вказаного
закону, і відповідає вимога ст.65 КК України. Підстав для його пом'якшення
колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Вирок Старокостянтинівського районного суду від 12
листопада 2007 року залишити без зміни, а апеляцію захисника засудженого - без
задоволення.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна :

Суддя апеляційного суду С.Є.Ващенко