154/304/15-к
1-кп/154/33/15

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 лютого 2015 року
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Відповідно до наказу № НОМЕР_2 військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10 .04 . 2014 року : Про призов на військову службу військовозобов`язаних по частковій мобілізації до військової частини НОМЕР_3 військовозобов`язаного старшого солдата ОСОБА_6 призвано на військову службу до складу Збройних Сил України у військову частину НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) .
Вищевказаним наказом обвинуваченого ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника розвідувальної роти військової частини НОМЕР_3 .
В подальшому , старший солдат ОСОБА_4 у період з 31 жовтня 2014 року до 16 грудня 2014 року , дня його прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону Волинського регіону за адресою м. Луцьк , вул. Стрілецька , 2 Волинської області , без поважних причин не з`явився на службу , і перебуваючи за місцем проживання в с. Мокрець , Турійського району , проводив час на власний розсуд .
Умисні дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст. 407 ч.3 КК України, нез`явлення військовослужбовцем ( крім строкової служби ) без поважних причин вчасно на службу , тривалістю понад один місяць .
26 грудня 2014 року між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою, прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого по ст. 407 ч.3 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ст.407 ч.3 КК України у вигляді позбавлення волі строком на
2 ( два ) роки . На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням , якщо він протягом іспитового строку в 1 ( один ) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки .
На підставі ч.1 п. п. 2 , 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції , повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи або навчання .
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю даного злочину. Відсутність тяжких наслідків . Визнав вину у вчиненому . Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і не судився, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину. По місцю проживання характеризується з позитивної сторони . Одружений . Проживає з батьками . На утриманні знаходиться неповнолітній син .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч.3 КК України , в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 407 ч.3 КК України є злочином середньої тяжкості , від якого потерпілих немає.
Суд , заслухавши пояснення сторін кримінального провадження , приходить до висновку , що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому , судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором прокуратури угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди , і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання .
Речових доказів не має .
Процесуальні витрати відсутні .
Керуючись ст.ст. 314, 469 , 373, 472, 469, 475 КПК України, суд, - ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 26 грудня 2014 року укладену між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ст.407 ч.3 КК України , та призначити йому узгоджене сторонами згідно угоди про визнання винуватості від 26 грудня 2014 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 ( два ) роки .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням , якщо він протягом іспитового строку в 1 ( один ) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки .
На підставі ч.1 п.п. 2 , 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції , повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання , роботи або навчання .
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області в порядку , передбаченому ч.4 ст.394 КПК України .
Головуючий