Справа № 751/2574/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/384/2015
Категорія - кримінальні Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2015 року, якою було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році»,

З участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника виправної установи ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2015 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволенні клопотання про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році».

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_6 має дві і більше не погашені судимості за злочини, які є тяжкими, раніше звільнявся з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинив умисний тяжкий злочин, крім того був звільнений судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин. При цьому, статтею 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» закріплено перелік випадків, коли амністія не застосовується, цей перелік може бути доповнений положеннями спеціального закону, а саме Законом про амністію на відповідний рік. На підставі викладено, суд визначив, що позбавлений законних підстав для застосування щодо ОСОБА_6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова та застосувати щодо нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що під час вирішення питання про можливість застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2014 році» не було враховано, що він являється інвалідом третьої групи та має ряд тяжких захворювань.

Заслухавши доповідача, думку представника виправного закладу який не вбачав підстав для застосування до засудженого Закону України «Про амністію у 2014 році» а тому вважав його апеляційну скаргу необгрунтованою, міркування прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно статті 6 Закону України „Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року суди мають право скоротити наполовину невідбуту частину покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк, та інші покарання, не пов`язані з позбавленням волі, які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 цього Закону.

При цьому, статтею 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні визначено перелік випадків, коли амністія не застосовується. Відповідно до пункту «в» частини першої зазначеної статті Законом про амністію визначено, що амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів.

Крім того, відповідно до пункту «б» статті 8 Закону України „Про амністію у 2014 році визначено, що амністія не застосовується до осіб, які раніше звільнялись з місць позбавлення волі умовно-достроково і знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Згідно з вимогами пункту «б» статті 8 вищевказаного Закону амністія також не застосовується до осіб, які були звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Так, з досліджених матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений 18 жовтня 2001 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч.2 ст. 81. ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України на три роки 3 місяці позбавлення волі.

В подальшому він був засуджений 27 вересня 2004 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України на 1 рік 7 місяців позбавлення волі.

24 січня 2007 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підстав ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки.

20 грудня 2007 року Деснянським районним судом м. Чернігова ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

31 січня 2011 року апеляційним судом Чернігівської області ОСОБА_6 знову засуджений за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2014 року обвинувачений ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання на підставі статті 70 КК України у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

24 вересня 2014 року ухвалою апеляційного суду Чернігівської області вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 липня 2014 року було змінено і ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та на підставі частини першої статті 70 КК України остаточно визначено покарання у виді трьох років двох місяців позбавлення волі.

З вищевикладеного вбачається, що засуджений ОСОБА_6 має дві і більше судимості за умисні тяжкі злочини, отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що у відношенні ОСОБА_6 відповідно до пункту «в» частини першої статті 4 Закону України „Про застосування амністії в Україні не може бути застосований Закон України „Про амністію у 2014 році.

Одночасно, суд першої інстанції також вірно вказав, що на підставі пункту «в» статті 8 Закону України „Про амністію у 2014 році амністія не може бути застосована до ОСОБА_6 , оскільки вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.01.2007 року останній був звільнений від відбуття призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, однак, до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинив умисний тяжкий злочин, що виключає можливість застосування щодо засудженого вищевказаного Закону.

Крім того, суд першої інстанції правильно визначив, що амністія до ОСОБА_6 не може бути застосована і на підставі пункту «б» статті 8 Закону України „Про амністію у 2014 році, так як він 22 вересня 2009 року на підставі постанови Машевського районного суду Полтавської області від 14 вересня 2009 року був звільнений з місць позбавлення волі умовно-достроково та знову вчинив умисний тяжкий злочин за частиною третьої статті 185 КК України, за який був засуджений 03 листопада 2010 року вироком Деснянського районного суду м. Чернігова із застосуванням вимог статті 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

Отже, доводи апеляційної скарги засудженого про те, що він підпадає під дію Закону України „Про амністію у 2014 році не заслуговують на увагу, а висновок суду про неможливість застосування вказаного Закону є законним та обґрунтованим.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи засудженого про те, що суд не прийняв до уваги, що він являється інвалідом третьої групи та страждає рядом хронічних захворювань, оскільки, навіть, при наявності цих обставин суд взагалі позбавлений можливості застосувати щодо нього вимоги Закону України „Про амністію у 2014 році.

З врахуванням вищевикладеного, ухвала суду про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України „Про амністію у 2014 році є законною, та такою, що відповідає вимогам Закону України „Про амністію у 2014 році, Закону України „Про застосування амністії в Україні та чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час розгляду матеріалів справи в суді, які були б підставою для скасування ухваленого судового рішення не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. ст. 404, 405, 407, 539, 376 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 березня 2015 року, якою у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» відмовлено, залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11