Справа № 646/5843/15-к
№ провадження 1-кс/646/2441/2015
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.05.15року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
заявника ОСОБА_4 ,
розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 15.04.2015р. про закриття кримінального провадження №0000272 від 03.06.2014р.,-
в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 15.04.2015р. про закриття кримінального провадження №0000272 від 03.06.2014р. та повернути матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування у іншому складі слідчого та прокурора.
Скарга обгрунтована тим, що слідчим не повно проведено досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Скарга була розглянута в дистанційному режимі відео конференції між Червонозаводським районним судом м.Харкова та Харківською ВК УДПтС України в Харківській області (№43), в якій відбуває покарання заявник.
Заявник в судовому засіданні підтримав свою скаргу.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скарги, посилаючись на те, що за результатами проведеного досудового розслідування слідчим прийняте обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.
Вислухавши сторони, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного.
Першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Харківської області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 03.06.2014р. за заявою ОСОБА_4 про кримінальні правопорушення, вчинені працівниками УБОЗ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також слідчим СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 , які на його думку, сфальсифікували кримінальне провадження №0001263 відносно заявника та притягнули до кримінальної відповідальності завідомо невинувату особу.
Постановою від 15.04.2015р. слідчий в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження №0000272 за відсутністю в діянні співробітників УБОЗ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.
Разом з тим, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що слідчим не в повномуобсязі було виконано вимоги ст.ст.2, 40, 93, 94 КПК України, не вичерпані всі процесуальні можливості та не проведені всі необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР у даному кримінальному провадженні та які викладені у заяві про кримінальне правопорушення.

Так, раніше слідчим вже приймалося рішення про закриття кримінального провадження, про що виносилася відповідна постанова від 28.07.2014р., яка ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.10.2014р. була скасована з підстав неповноти досудового розслідування та відсутності належного кримінально-правового обґрунтування прийнятого рішення по всіх зазначених заявником обставин, що, зокрема, полягає у тому, що слідчим не з`ясовано обставин фальсифікації матеріалів кримінального провадження, на які вказує заявник. Так, слідчим не було наведено обґрунтування, чому він прийняв як доказ показання працівників правоохоронних органів, які заперечували свою причетність до кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , і в той же час не прийняв як доказ показання останнього та не прийняв передбачених КПК заходів щодо усунення таких протиріч, у тому числі, шляхом проведення одночасних допитів цих осіб, а також перевірки їх показань іншими доказами.
Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим так і не були усунуті ці недоліки під час досудового розслідування, оскільки в ході одночасних допитів між заявником та працівниками правоохоронних органів такі розбіжності у їхніх показаннях усунуті не були, а інших належних процесуальних способів для цього слідчим вжито не було. І в оскаржуваній постанові слідчий знову ж таки не навів мотивів прийняття в якості доказів показань працівників правоохоонних органів та неприйняття показань ОСОБА_4 .
Крім того, слідчим не було отримано належним процесуальним шляхом доступ до матеріалів кримінального провадження №0001263 зі зняттям копій цих матеріалів з їх належним процесуальним закріпленням (протоколом огляду, постановою про визнання речовими доказами тощо). А ті копії матеріалів кримінального провадження №0001263, які долучені до матеріалів цього кримінального провадження, не містять належного процесуального оформлення, а тому не відповідають вимогам допустимості доказів.
Також слідчий не допитав в якості свідка гр.. ОСОБА_9 , на якого в своїх показаннях посилався ОСОБА_8 як на особу, якому ОСОБА_4 показував вилучену у нього в подальшому гранату Ф-1, і за наявності розбіжностей у показаннях ОСОБА_4 та ОСОБА_9 не провів їх одночасного допиту.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Але цих вимог слідчим під час досудового розслідування у повному обсязі виконано не було.
За таких обставин оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.
В той же час слід зауважити, що питання зміни слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні не відноситься до компетенції слідчого судді за результатами розгляду цієї категорії скарг.
За наявності для цього підстав та умов, передбачених КПК України, слідчому та прокурору може бути заявлений відвід шляхом подання відповідної вмотивованої заяви слідчому судді.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :
Задовольнити скаргу ОСОБА_4 .
Скасувати постанову слідчого в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 15.04.2015р. про закриття кримінального провадження №0000272 від 03.06.2014р.
Матеріали кримінального провадження повернути до прокуратури Харківської області для проведення досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1