Справа № 278/806/15-к
В И Р О К
іменем України
20 квітня 2015 року, Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21 лютого 2015 року за № 0000229 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 10 жовтня 2014 року Житомирським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2014 року засуджено за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання 200 годин громадських робіт.

29 січня 2015 року працівниками Житомирського МРВ КВІ УДПтСУ в Житомирській області ОСОБА_4 , у відповідності до ст.ст. 36, 37 КВК України, ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від виконання громадських робіт та відібрано підписку з роз`ясненням умов і порядку відбування покарання у виді громадських робіт з встановленням днів явки на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Цього ж дня, ОСОБА_4 у Житомирському МРВ КВІ УДПтСУ в Житомирській області отримав направлення №159 від 29 січня 2015 року для відбування громадських робіт при Вересівській сільській раді Житомирського району Житомирської області, однак до сільської ради з вказаним направленням , з метою ухилення від відбування покарання, на протязі лютого 2015 року умисно не з`явився.

В подальшому, усвідомлюючи свої дії та ігноруючи рішення суду, ОСОБА_4 не з`явився до Вересівської сільської ради Житомирського району та умисно, безпідставно не приступив до відпрацювання громадських робіт призначених йому вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 10 жовтня 2014 року і таким чином умисно ухилився від відбування покарання, не відпрацювавши жодної години громадських робіт.

11 березня 2015 року між прокурором Житомирського району та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України, який у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді арештом на строк 5 місяців та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважає, що при укладенні даних угод дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив ці угоди затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угодах міру та розмір покарання та інші передбачені угодами заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену йому міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Житомирського району та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинені умисні дії, які полягали в ухиленні від відбування громадських робіт, особою засудженою до цього покарання за ч.2 ст.389 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджений сторонами угоди про визнання винуватості вид та розмір покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити у кримінальному провадженні за №0000229 від 21 лютого 2015 року угоду про визнання винуватості між прокурором Житомирського району та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на п`ять місяців.

Вирок на підставі угоди, може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1