Справа № 585/3606/14-к
Номер провадження 1-кп/585/15/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ромни матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001018 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, уродженця і мешканця

АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого,

працюючого охоронцем ФОП ОСОБА_7 , не судимого,

військовозобов`язаного

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження за таких обставин:

В ніч з 30.07.2014 року на 31.07.2014 року поблизу будинків по АДРЕСА_2 ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_8 проходив біля двору ОСОБА_5 . В цей час з двору останнього вибіг пес та вкусив ОСОБА_6 за руку, спричинивши йому тілесні ушкодження. ОСОБА_6 взяв в своєму дворі дерев`яну палку і почав відганяти від себе собаку. У цей час до воріт господарства прибіг власник собаки ОСОБА_5 . Між ним та ОСОБА_6 виникла словесна сварка в ході якої ОСОБА_8 дерев`яною палкою умисно вдарив останнього по голові, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тяжке тілесне ушкодження і був госпіталізований до лікарні.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 386 від 28.08.2014 р ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, перелому лобної кістки справа, забій головного мозку легкого ступеню, кровопідтік в тім`яній ділянці голови справа, які в сукупності кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину визнав і суду пояснив, що в ніч на 31.07.2014 року він разом зі своєю дружиною йшов повз будинок АДРЕСА_3 . В цей час з двору будинку АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_5 , вискочив собака останнього і вкусив його ( ОСОБА_6 ) за руку. З метою самозахисту він у своєму дворі за адресою АДРЕСА_1 взяв дерев`яну палку і почав відмахуватись від собаки. В цей час до місця інциденту підійшов сусід ОСОБА_5 . Між ним ( ОСОБА_6 ), з одного боку, і ОСОБА_5 , з іншого боку, виникла словесна перепалка, в ході якої ОСОБА_6 хотів вдарити гавкаючу собаку сусіда, а сам якимсь чином попав палкою по голові ОСОБА_5 , від чого останній впав, а потім був госпіталізований і лікувався в ЦРЛ. Обвинувачений щиро розкаявся в скоєному, пояснивши, що він жалкує з приводу того, що заподіяв потерпілому тяжке тілесне ушкодження, але вважає, що спричинив його з необережності.

Провина ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення також підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що в ніч на 31.07.2014 року він знаходився у дворі свого будинку, де перебував неприв`язаний його собака. В цей час у нього був ОСОБА_9 , з яким вони збиралися на рибалку. Почувши гавкіт свого собаки та нецензурні висловлювання зі сторони вулиці, він підійшов до свого паркану, побачив свого сусіда ОСОБА_6 зі своєю дружиною. ОСОБА_6 чомусь вдарив його палицею по голові, від чого він впав і втратив свідомість. До тями прийшов, коли приїхали працівники швидкої допомоги, яким він сказав, що впав сам і вдарився головою.

- показами свідка ОСОБА_10 , яка є матір`ю потерпілого ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що в ніч на 31.07.2014 року вона лягла спати. Згодом почула крик цивільної дружини сина ОСОБА_11 , яка повідомила, що ОСОБА_5 в дворі втратив свідомість. Вона ( ОСОБА_10 ) прив`язала собаку, який був неприв`язаний, а ОСОБА_9 разом з ОСОБА_11 ввели ОСОБА_5 до хати, в останнього була закривавлена голова. Син їй нічого не говорив, а ОСОБА_9 повідомив, що сусід ОСОБА_6 вдарив палицею по голові її сина за те, що собака не так себе вела. ОСОБА_5 викликали швидку медичну допомогу, яка забрала його в лікарню.

- показами свідка ОСОБА_9 , який суду пояснив, що в ніч на 31.07.2014 року він перебував вдома у свого знайомого ОСОБА_5 , з яким вони збиралися на рибалку. Ввечері, близько 23 24 год. 00 хв., коли він був у сараї господарства з ОСОБА_5 , почув лай собаки та крик сусіда ОСОБА_6 , який кричав, щоб ОСОБА_5 забрав свого собаку. Останній вийшов, після чого він ( ОСОБА_9 ) з сараю чув крики. Згодом він почув як на допомогу почала кликати ОСОБА_12 - дружина ОСОБА_5 , він вийшов до хвіртки і побачив ОСОБА_5 , який напівсидів із закривавленою головою. Після того як ОСОБА_5 прийшов до тями, він ( ОСОБА_9 ) допоміг йому піднятися. ОСОБА_5 викликали швидку допомогу, яка його забрала в ЦРЛ.

- показами свідка ОСОБА_13 , яка пояснила, що є цивільною дружиною ОСОБА_5 . В ніч на 31.07.2014 року після 24 год. 00 хв., перебуваючи у будинку вона почула лайку на вулиці. Вийшовши з хати, вона побачила, що її чоловік, ОСОБА_5 , без свідомості лежав у дворі біля хвіртки, яка була зачинена. Прийшовши до свідомості, він пояснив їй, що сусід ОСОБА_6 вдарив його палицею по голові.

- показами свідка ОСОБА_14 - фельдшера швидкої медичної допомоги, яка суду пояснила, що в ніч на 31.07.2014 року вона приїздила на виклик на АДРЕСА_3 , звідки було госпіталізовано ОСОБА_5 , в якого була розбита голова. Потерпілий говорив, що впав і розбив голову

- показами свідка ОСОБА_15 лікаря швидкої медичної допомоги, яка суду пояснила, що вона разом з фельдшером ОСОБА_14 виїздила на виклик на АДРЕСА_3 . Потерпілого ОСОБА_5 було госпіталізовано. Йому встановили діагноз закрита черепно-мозкова травма, забійна рана тім`яної частини голови, відкрита рана по центру голови. Потерпілий сказав, що впав у дворі і розбив голову, але було очевидно, що він щось приховує.

- показами свідка ОСОБА_8 дружини ОСОБА_6 , яка суду пояснила, що коли вони з чоловіком йшли додому на АДРЕСА_1 з двору ОСОБА_5 вибігла собака (вівчарка), яка покусала її чоловіка. Останній відмахувався від собаки палкою, але попав по голові господарю собаки ОСОБА_5 .

Провина ОСОБА_6 також підтверджується письмовими доказами:

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 26.09.2014 року, за участю потерпілого ОСОБА_5 , на якому потерпілий продемонстрував механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_6 (а.с. 111 113).

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею до нього від 26.09.2014 року, за участю ОСОБА_6 , під час якого обвинувачений ОСОБА_6 фактично визнав, що наніс удар палицею по голові ОСОБА_5 , хоча хотів поцілити в собаку (а.с.116-118).

- висновком судово-медичної експертизи № 386 від 28.08.2014 р. згідно якого ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Роменської ЦРЛ з 31.07.2014 року по 11.08.2014 року з діагнозом: відкрита черепно-мозкова травма. Перелом лобної кістки справа. Забій головного мозку легкого ступеню, кровопідтік в тім`яній ділянці голови справа. Вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя. За часом ушкодження можуть відповідати 31.07.2014 року. Характер ушкоджень свідчить про те, що вони могли утворитися в результаті травматичного контакту з тупими твердими предметами (а.с. 71-72).

Будучи допитаним у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_16 фактично спростував версію про те, що ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження внаслідок свого падіння. При цьому судово-медичний експерт виходив із характеру і локалізації цих тілесних ушкоджень. Ставити під сумнів висновок цього висококваліфікованого фахівця у суду немає жодних підстав.

Зокрема суд враховує, що згідно п.3 висновку судово-медичної експертизи № 386 від 28.08.2014 р. вбачається, що утворення комплексу тілесних ушкоджень, утворених в різних анатомічних областях в результаті падіння освідуваного ОСОБА_5 з висоти власного зросту з положення стоячи малоймовірно.

Сам обвинувачений ОСОБА_6 , будучи допитаним у судовому засіданні, не заперечував, що удар, який він наніс палицею потерпілому ОСОБА_5 прийшовся на голову потерпілого. Це свідчить про те, що ОСОБА_6 наніс удар з великою силою, усвідомлюючи в цій конкретній ситуації суспільно-небезпечний характер свого діяння і передбачав його наслідки. При цьому суд враховує, що незважаючи на те, що на місці інциденту було темно, ОСОБА_6 мав реальну можливість відрізнити силует тварини (собаки) від силуету людини (потерпілого) внаслідок різниці у зрості, динаміці рухів, тощо.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, свідків, потерпілого, дослідивши і проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, і давши їм належну оцінку вважає, що провина обвинуваченого доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесено до категорії тяжких, особу винного, який раніше не судимий, та обставини, передбачені ст. ст. 66-67 КК.

Обставинами, які пом`якшують призначення покарання ОСОБА_6 суд визнає фактичне визнання обвинуваченим, який раніше не судимий, своєї провини в заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, його щире каяття, часткове відшкодування заподіяних збитків, виключно позитивну характеристику за місцем проживання і роботи, наявність хворої дружини, що підтверджується довідкою І ОСЛ від 20.01.2015 року (а.с. 141).

Обставин, які обтяжують призначення покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_5 з приводу міри покарання поклався на розсуд суду.

Суд також не може залишити поза увагою і ту обставину, що безпосередньо перед заподіянням тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, обвинувачений ОСОБА_6 дійсно отримав укус від собаки, власником якої є потерпілий. Ця обставина підтверджується Актом судово-медичного обстеження № 336 від 01.08.2014 року з якого вбачається, що його вкусила собака за праву руку; згідно вказаного медичного висновку у ОСОБА_6 було виявлено одну садну розгинаючої поверхні правого передпліччя в нижній третині. Характер тілесного ушкодження свідчить про те, що воно могло утворитися внаслідок травматичного контакту з тупими твердими предметами (предметом) з обмеженою діючою поверхнею, можливо зубами тварини (а.с.144-145). Вказана обставина також підтверджується і постановою від 27.12.2014 року про закриття кримінального провадження № 0001017 від 01.08.2014 року зі змісту якої вбачається, що в ніч з 30.07.2014 року на 31.07.2014 року поблизу вул. Щорса. 8 в м. Ромни, ОСОБА_6 зі своєю дружиною проходив біля двору ОСОБА_5 , з двору вибіг пес останнього та вкусив ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у виді садна розгинаючої поверхні правого передпліччя в нижній третині, яке згідно висновку судово-медичного експерта відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с.143). Вказана постанова є чинною і не скасованою.

Таким чином, не спростованим фактом є те, що ОСОБА_6 , перед заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , сам став об`єктом раптового нападу собаки потерпілого. Суд не може не врахувати цієї обставини при визначенні міри покарання.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування ним реального покарання в місцях позбавлення волі. Тому, призначаючи покарання ОСОБА_6 у вигляді позбавлення волі, суд вважає, що слід застосувати ст. ст. 75-76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього ряд обов`язків.

На думку суду, саме таке покарання у вигляді позбавлення волі, але з іспитовим строком, буде достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів, а також справедливим у співвідношенні із тяжкістю та конкретними обставинами скоєного і особою винного, який до цього випадку був виключно законослухняною особою.

Цивільний позов ОСОБА_5

ОСОБА_5 заявив цивільний позов в якому прохав стягнути з обвинуваченого на свою користь 882,80 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 800 грн. витрат по оплат юридичної допомоги, а всього 101682,80 грн. Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок спричинення тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_6 він перебував на стаціонарному лікуванні в період з 31.07.2014 року по 11.08.2014 року, в зв`язку з чим витратив 708,80 грн. на придбання медикаментів та медичних препаратів для стаціонарного лікуванні. Крім того, у зв`язку із необхідністю відвідування лікарні в м. Суми, обмеженнями у можливості вільного пересування, він ( ОСОБА_5 ) був змушений замовляти послуги таксі, на що витратив 174 грн. Також зазначає, що неправомірними діями ОСОБА_6 , потерпілому була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та стражданнях після побиття. Тривалий час лікуючись, потерпілий не мав змоги працювати і заробляти кошти для забезпечення своєї життєдіяльності. Отримані тілесні ушкодження голови (наслідки черепно-мозкової травми) викликають у потерпілого занепокоєння щодо його стану здоров`я в майбутньому.

Обвинувачений ОСОБА_6 заявлений цивільний позов визнав частково, пояснивши, що ним сплачено потерпілому 2000 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної і моральної шкоди.

Розв`язуючи цивільний позов, заявлений потерпілим суд виходить з вимог ст. ст. 1166- 1167 ЦК України.

Що стосується матеріальної шкоди в сумі 882,80 грн., суд дійшов висновку, що вказана сума об`єктивно підтверджується матеріалами справи (а.с. 14-15, 18-26), але заподіяний розмір матеріальної шкоди вже відшкодовано потерпілому добровільно, як і розмір витрат на правову допомогу в сумі 800 грн., що підтверджується розпискою потерпілого про отримання ним від обвинуваченого 2000 грн. (а.с. 140).

Дослідивши докази, які підтверджують заподіяння моральної шкоди потерпілому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Зокрема, не спростованим фактом є те, що ОСОБА_6 перед заподіянням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 сам став об`єктом раптового нападу собаки потерпілого і суд не може не врахувати цієї обставини і при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди. Також суд враховує, що як вбачається з медичних документів (а.с. 72), ОСОБА_5 самовільно пішов з лікарні, фактично з власної ініціативи припинивши курс лікування.

Таким чином, враховуючи реальні моральні страждання потерпілого, якому було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого він перебував на лікуванні, дійсно зазнав емоційного стресу, а також інші негативні внаслідок цього наслідки, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373 -374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 10000 (десять тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СУДДЯ: підпис ...

КОПІЯ ВІРНА:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1