Справа № 587/331/15-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ромни Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, особи без громадянства, з неповною середньою освітою, працездатного, неодруженого, учня 2 курсу ДПТНЗ «Хотинський ПАЛ», раніше судимого вироком Сумського районного суду Сумської області від 6 червня 2014 року за ч.1 ст. 189 КК України до 1 року позбавлення волі і звільненого від відбування призначеного покарання по амністії на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ст. 198 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 28.11.2014 року ОСОБА_7 перебував у гостях у свого знайомого ОСОБА_8 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Того ж дня, приблизно о 17 годині до даного домоволодіння на пропозицію господині квартири ОСОБА_9 прийшла ОСОБА_4 . В подальшому, ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та її цивільний чоловік ОСОБА_10 почали розпивати спиртні напої. Через деякий час, до даної квартири прийшли неповнолітні ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Під час спілкування ОСОБА_4 попросила ОСОБА_7 порахувати її гроші, та передала йому 2800 гривень. В цей час у ОСОБА_7 виник умисел на крадіжку належних ОСОБА_4 200 гривень. Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, бачачи, що ОСОБА_4 не дивиться, як він рахує гроші, ОСОБА_7 таємно викрав 200 грн., які засунув до рукава своєї куртки. Решту грошей в сумі 2600 грн. ОСОБА_7 віддав ОСОБА_4 . Викрадені гроші ОСОБА_7 витратив на власні потреби, розпорядившись ними на власний розсуд.
Не зупиняючись на скоєному, 28.11.2014 року неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , знаходячись в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 були присутніми під час скоєння ОСОБА_10 крадіжки барсетки з грошима в розмірі 2711 грн., що належить ОСОБА_4 , при цьому у неповнолітніх ОСОБА_12 та ОСОБА_7 спільного наміру з ОСОБА_10 , направленого на заволодіння майна потерпілої ОСОБА_4 , не було.
В подальшому, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_12 , маючи умисел на отримання, зберігання, збут майна, одержаного злочинним шляхом, 29.11.2014 року в першій половині дня, знаходячись в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 отримали від ОСОБА_10 барсетку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 2711 грн. При цьому ОСОБА_7 достовірно знав, що отримане ним майно здобуто злочинним шляхом. Після отримання грошей, ОСОБА_8 400 грн. віддав ОСОБА_7 , які той зберігав та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно 28.11.2014 року він перебував у гостях у свого знайомого ОСОБА_8 за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . Там же знаходились ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 . Через деякий час ОСОБА_4 попросила його порахувати її гроші, що знаходились в її барсетці та передала йому 2800 гривень. В цей час у нього виник умисел на крадіжку належних ОСОБА_4 200 гривень. Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, він, впевнившись, що його дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, бачачи, що ОСОБА_4 не дивиться, як він рахує гроші, таємно викрав 200 грн., які засунув до рукава своєї куртки. Решту грошей в сумі 2600 грн. він віддав ОСОБА_4 . Крім того, 28.11.2014 року він та ОСОБА_11 , знаходячись в домоволодінні за адресою АДРЕСА_2 , були присутніми під час скоєння ОСОБА_10 крадіжки барсетки з грошима в розмірі 2711 грн., що належить ОСОБА_4 .
В подальшому ОСОБА_13 віддав йому та ОСОБА_12 барсетку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 2711 грн. При цьому він, ОСОБА_7 , достовірно знав, що отримане ним майно здобуто злочинним шляхом. Після отримання грошей, ОСОБА_8 400 грн. віддав йому, а він їх витратив на власні потреби.
Таким чином, вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно скоїв таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_4 в розмірі 200 гривень.
Крім того, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст. 198 КК України, оскільки він вчинив заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання та збут майна, отриманого злочинним шляхом, а саме грошових коштів в сумі 400 грн.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який виключно негативно характеризується, є учнем; пом`якшуючі відповідальність обставини скоїв кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім і є таким на даний час, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального правопорушення і встановленню істини по справі, має статус дитини-сироти, тому з врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає за необхідне призначити покарання у виді арешту з врахуванням положень ст. 101 КК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374,376 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :
ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 185, ст. 198 КК України і призначити йому покарання: за ч.2 ст. 185 КК України 1 місяць або 30 діб арешту, за ст. 198 КК України - 1 місяць або 30 діб арешту.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити покарання у вигляді арешту строком на 1 місяць 5 діб або на 35 діб.
Речові докази: барсетку чорного кольору, передану на зберігання ОСОБА_4 , залишити в розпорядженні законного володільця - потерпілої ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя