Справа № 0432/358/2012
Провадження № 1/0432/64/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2012 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Ніколаєвої І.К.

При секретарі Карпенко С.М.

З участю захисника ОСОБА_1В

Представника потерпілої ОСОБА_2.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Петропавлівка кримінальну справу по обвинуваченню.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Хороше, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, мешканка с. Старий Колодязь, Петропавлівського району Дніпропетровської області, громадянка України, пенсіонерка, раніше не судима

обвинувачується ОСОБА_4 в скоєні злочину, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України

ВСТАНОВИВ :

На підставі скарги приватного обвинувачення ОСОБА_4 відносно ОСОБА_3 13.03.2012 року за Постановою суду була порушена кримінальна справа за ч.1 ст. 125 КК України.

Скаргою приватного обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 26 жовтня 2011 року близько 17.00 годин знаходилась біля домоволодіння вул. Гагаріна будинок 56 в с. Старий Колодязь Петропавлівського району Дніпропетровської області , з дерев'яною палицею в руках, почала висловлюватись в адресу ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою та погрожувати їй фізичною розправою, а саме погрожувала побити її дерев'яною палицею яку тримала в руках почала висловлюватися на адресу ОСОБА_4 грубою нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою, а саме погрожувала побити ОСОБА_4 дерев'яною палицею. ОСОБА_3 вела себе агресивно та грубо, створюючи конфліктну ситуацію, вході якої нанесла ОСОБА_4 удари по голові та по обличчю, також била ОСОБА_4 по лівій нозі палицею., що потягло за собою короткочасний розлад здоров'я.

28.10.2011 року потерпіла звернулась до Межівського відділення ОКЗ «бюро судово- медичних експертиз» . Відповідно до Акту судово-медичного обстеження № 229 у неї були виявлені на шкіряних покровах лівої сідничної ділянки гематома брудно синього кольору з нечіткими зеленистими контурами овальної форми, розміром 5,0 х 4,0см. Схожий за характером синець на шкіряних покровах верхньої межі передньо - внутрішньої поверхні правої гомілки на півовальної форми, розміром 3,0 х 2,0 см. На шкіряних покровах середньої межі зовнішньої поверхні лівого стегна синець синього кольору з чіткими межами дугоподібної форми, розміром 6,0 х 1,0 см. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_3 не визнала себе винною в умисному спричиненні потерпілій легких тілесних ушкоджень та пояснила, що дійсно між нею та потерпілою 26 жовтня 2011 року близько 17.00 годин біля домоволодіння № 56 по вул. Гагаріна в с. Старий Колодязь Петропавлівського району Дніпропетровської області відбулась сварка, яка виникла через те, що вона зробила зауваження потерпілій з приводу випасу останньої біля її будинку індиків. Але ніяких ударів потерпілій вона не наносила, а навпаки, захищалась від нападів потерпілої. Після того як вона зробила зауваження потерпілій, та повернулась до неї і погрожувала палицею, якою випасала індиків, виколоти їй очі. Потерпіла ОСОБА_4 почала підходити до неї з палицею, яку вона вихопила та встигла зламати, після чого потерпіла ударила її у плече і вони впали на землю недалеко від паркану її домоволодіння. Потерпіла, сіла на неї і схопила її за горло а потім розбила ліхтарик який був у неї на лобі. Перебуваючи на ній, лежачій на землі, потерпіла товкла її колінами у бік не реагуючи на її крики. Побиття продовжувалось хвилин 15. На її крики про допомогу, разом з коровами, до двору почав повертатися її чоловік і побачивши стадо корів, потерпіла припинила її побиття та піднялась з неї. В цей час до них підійшов співмешканець потерпілої і він побачив, що ОСОБА_4 перебуває зверху на ній лежачій на землі і продовжує її товкти, і після того як потерпіла показала йому якою палицею наче її хотіла побити підсудна, він взяв палицю, яка стояла біля паркану, при цьому він пояснив, що палиця буде доказом того, що підсудна наносила нею удари його співмешканці. Через отримані побої підсудна відчувала фізичний біль через отримані синці на лівому боці і була змушена звернутися до лікарні за допомогою.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 26.10.2011 року вона дійсно вигнала індиків і випасала їх напроти будинку підсудної. Підсудна вийшла з двору з палицею і хотіла її вдарити, але вона вихопила палицю і закинула її у двір підсудної. Після чого ОСОБА_3 взяла іншу палицю і вдарила її по нозі після чого вони впали і почали качатися по землі, потерпіла гукала свого співмешканця щоб він допоміг. Потім вони побачили, що по вулиці повертаються корови і індики втекли. ОСОБА_5 підійшов і забрав палицю якою її вдарила підсудна. Після удару підсудної у неї залишився синець на лівій нозі. Також потерпіла повідомила, що 23.10.2011 року підсудна також побила її держаком грабарки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 - співмешканець потерпілої, пояснив, що між їх родинами існують давні неприязні стосунки, через що часто виникають сварки. 26.10.2011 року він прибіг на крик співмешканки до домоволодіння підсудної і побачив, що вони вдвох з підсудною лежали на землі. Хто кому наносив вдари він не бачив, про удар палицею по лівій нозі його співмешканки він дізнався з її слів. Також підтвердив, що 23.10.2011 року була бійка між співмешканкою та підсудною.

Свідок ОСОБА_6 будучи допитаний в судовому засіданні в якості свідка пояснив, що 26.10.2011 року він побачив як ОСОБА_5 та потерпіла йшли по вулиці від будинку підсудної, ОСОБА_5 тримав в руках деревяну палицю. Про обставини бійки йому нічого невідомо.

Оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що вина підсудної ОСОБА_3 у вчиненні злочину за ч.1 ст. 125 КК України в умисному нанесені ОСОБА_4 навмисних тілесних ушкоджень в судовому засіданні не доведена, так як ґрунтується лише на показаннях потерпілої, свідка ОСОБА_5, який пояснив суду, що про нанесення тілесних ушкоджень він дізнався зі слів потерпілої, сам він бійки не бачив. Свідка ОСОБА_6 який в судовому засіданні не підтвердив нанесення підсудною тілесних ушкоджень потерпілій.

Так згідно скарги приватного обвинувачення підсудна обвинувачується в тому, що нанесла ОСОБА_4 удари по голові та по обличчю, також била ОСОБА_4 по лівій нозі палицею, але сама потерпіла в судовому засіданні не підтвердила, що їй наносились удари по голові та обличчю, а стверджувала, що начеб то підсудна її ударила палицею по лівій нозі.

Також суд приймає до уваги, що в показаннях потерпілої є суттєві розбіжності, а саме в своїх поясненнях, ( а.с.3) у відмовному матеріалі № 1349, потерпіла не вказувала про те, що підсудна нанесла їй хоча б один удар палицею. Також вона не вказує про нанесення їй ударів з боку підсудної і в письмовій заяві про злочин від 27.10.2011 року ( а.с.1 ) вказаного відмовного матеріалу . Враховуючі, що судом встановлена наявність довгих неприязних стосунків між родинами ОСОБА_3 та Безміліциної суд розцінює поведінку потерпілої як бажання помститися та засудити ОСОБА_3 за надуманим обвинуваченням.

Підсудна своєї вини не визнала та заперечує, що в її діях був склад злочину ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Сам факт нанесення вказаного удару в судовому засіданні підтвердження не знайшов. Згідно висновку експерта № 46 від 26.03.2012 року при огляді потерпілої було виявлено гематома шкіряних покровів лівої сідничної ділянки, синець шкіряних покровів правої гомілки, синець шкіряних покровів лівого стегна. Експерт вказав, що вказані тілесні ушкодження могли утворитися від дії чи при ударі об тупі тверді предмети.

Отже, постільки в судовому засіданні встановлено, що потерпіла разом з підсудною падали на землю, суд не виключає можливості отримання вказаних ушкоджень під час падіння з висоти власного росту і дана обставина не була спростована під час судового слідства.

Більш того в матеріалах справи є висновок медичного експерта про те що підсудна 26.10.2011 року також отримала легкі тілесні ушкодження у виді забою поперекового відділу хребта, синець шкіряних покровів поперекової ділянки ліворуч, що також дає підстави вважати що підсудна та потерпіла дійсно падали на землю.

Крім того сама потерпіла та свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердили, що під час сварки з підсудною 23.10.2011 року , вона також отримувала тілесні ушкодження від дій підсудної. Тому потерпіла не довела в судовому засіданні, що тілесні ушкодження вона отримала саме через навмисні дії підсудної саме 26.10.2011 року.

Отже, дослідженні в судовому засіданні матеріали справи та свідчення свідків суд не може взяти до уваги як доказ у справі.

Згідно з ч.1 ст.27 КПК України справи про злочини, передбачені статтею 125 Кримінального кодексу України, порушуються не інакше як за скаргою потерпілого, якому і належить в такому разі право підтримувати обвинувачення. Інших, належних доказів вини підсудної ОСОБА_3 в заподіянні потерпілої навмисних легких тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні не надала.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.11 Кримінального кодексу України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене субєктом злочину.

Відповідно до ч.1 ст. 275 Кримінально-процесуального кодексу України розгляд справи судом проводиться тільки відносно підсудного і тільки в межах предявленого йому обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.323 та ч.4 ст.327 Кримінально-процесуального кодексу України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, а у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину постановляється виправдувальний вирок.

На підставі вказаних вище положень діючого законодавства суд, враховуючи обставини справи і результати судового слідства по ній, прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_3 за висунутим їй обвинуваченням за відсутністю в її діях складу злочину.

Відповідно до ч.3 ст. 328 Кримінально-процесуального кодексу України при виправданні підсудного за відсутністю в його діях складу злочину суд залишає позов без розгляду, а тому заявлений по справі ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування матеріальної і моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Запобіжний захід відносно підсудної ОСОБА_3 суд вважає за необхідне скасувати.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.6, ст.ст.323, 324, 328, 349, 401 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, визнати невинною і виправдати за відсутності в її діях складу даного злочину.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишити без розгляду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 15 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7