Справа № 191/1436/15-к
Провадження № 1-кп/191/216/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000391 від 26 лютого 2015 року та угоду про визнання винуватості від 17 квітня 2015 року за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Привольне Луганської області, громадянина України, відбуває покарання в Синельниківській виправній колонії № 94, раніше судимого:

31.03.2003 року, Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.188 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, керуючись ст.104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

23.09.2005 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ст. 70 КК України, до позбавлення волі на 3 роки, керуючись ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за вироком суду від 31.03.2003 року, до відбування покарання строком 4 роки 3 місяці;

05.10.2011 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 310, ч.4 ст. 70, ст. 76 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, керуючись ст. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

17.04.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 263, ч.2 ст.309, ч.1 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за рішенням суду від 05.10.2011 року, до відбування покарання строком 3 роки 9 місяців.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 будучи раніше неодноразово судимим, останній раз будучи засудженим - 17.04.2012 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області, за ст. 185 ч. 2, 263 ч. 2, 309 ч.2, 70 ч. 1КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч. 1 КК України частково приєднано не відбуте покарання за рішенням суду від 05.10.2011 року, остаточно засуджено до відбування покарання строком 3 роки 9 місяців, відбуваючи покарання в Синельниківській виправній колонії № 94, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив умисний злочин.

Після набрання вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області законної сили ОСОБА_3 прибув для відбування покарання 21.05.2012 року до Синельниківської виправної колонії № 94, яка розташована у с. Шахтарське Синельниківського району, Дніпропетровської області, де систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не підкорявся законним вимогам представників адміністрації установи виконання покарань, на виховні та профілактичні заходи адміністрації СВК-94 не реагував.

За час відбування покарання в СВК-94, засуджений ОСОБА_3 за різні порушення режиму відбування покарання має 20 (двадцять) стягнень, з яких 7 (сім) разів поміщався в дисциплінарний ізолятор, 4 (чотири) рази був переведений до приміщення камерного типу.

Не зважаючи на застосовані дисциплінарні стягнення, засуджений ОСОБА_3 знову допустив порушення режиму утримання в установі виконання покарань, виявив злісну непокору законним вимогам представників адміністрації установи Синельниківської ВК - 94 за таких обставин:

26.02.2015 року о 08 годині 00 хвилин начальник дільниці посиленого контролю - старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 , якого призначено на посаду наказом начальника СВК - 94 № 464 від 23.10.2014 року «Про закріплення начальників відділень соціально - психологічної служби за конкретними відділеннями», перебуваючи у своєму службовому кабінеті ознайомлювався з графіком чергувань засуджених ДПК де виявив, що 26.02.2015 року черговими з прибирання коридору ДПК - є ОСОБА_3 ..

В наступному, близько 09 години 00 хвилин, ОСОБА_6 прийшов до камери № 8 ДПК, в якій утримується засуджений та повідомив ОСОБА_3 про те, що він є черговим з виконання робіт по благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, указавши засудженому територію для прибирання, забезпечивши його усім необхідним господарчим інвентарем. Однак засуджений в порушення законних вимог адміністрації установи, приступити до прибирання території визначеної адміністрацією установи, відкрито, неодноразово, в категоричній формі відмовився, хоча за станом здоров`я був придатний до виконання таких робіт, звільнення не мав про що свідчить медична довідка від 26.02.2015 року, чим висловив злісну непокору законним вимогам адміністрації Синельниківської виправної колонії № 94.

26.02.2015 року о 09 годині 20 хвилин начальник дільниці посиленого контролю старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_6 провів із засудженим профілактичну бесіду, в ході якої роз`яснив йому положення та вимоги ст. 118 КВК України, ст. 391 КК України, і попередив його про кримінальну відповідальність за невиконання законних вимог адміністрації установи виконання покарань. Не зважаючи на це засуджений, продовжуючи свої злочинні дії, відкрито, умисно в присутності інших представників адміністрації СВК № 94, з суб`єктивних причин, знову відмовився виконати законні вимоги адміністрації СВК № 94 щодо виконання робіт з благоустрою колонії, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених, згідно графіку чергування засуджених.

Суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Вина обвинуваченого підтверджена належними, допустимими та достатніми доказами, які перевірені судом, та не оспорються сторонами кримінального провадження.

Між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду від 17 квітня 2015 року по кримінальному провадженню № 0000391 про визнання винуватості.

Сторони погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , за ст. 391 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання з вироком Тернівського міського суду від 17.04.2012 року і остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 1 дня позбавлення волі. Строк покарання рахувати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні пояснив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Суд, заслухавши думки прокурора та обвинуваченого, та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, доходить таких висновків.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки її умови не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним; узгодженні сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, при призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 ..

Згідно ч.1 ст. 475 КПК України суд, переконавшись що угода може бути затверджена, ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє положення передбачені абзацом 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 472, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 квітня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000391, укладену між прокурором Синельниківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 17.04.2012 року і остаточно призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) дня позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 15.04.2015 року.

Запобіжний захід тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1