Дата документу Справа № 320/2673/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/2673/13-к Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/30/14 Доповідач ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 286 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палат з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

представника цивільного відповідача ПрАТ «СК «Юнівес» - ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2013 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Калініна Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого;

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до одного року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням строком на 1 рік. З покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в місцевий бюджет м. Мелітополя, на відшкодування витрат закладу охорони здоров`я, на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_10 1 551, 15 гривень.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок заподіяного злочином відшкодування матеріального збитку 887,73 гривень, в рахунок моральної шкоди 5 000 гривень.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно вироку, 24 січня 2013 року о 18-30 годині, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ВАЗ-2107, р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Кірова в м. Мелітополь в західному напрямку, де на перехресті вул. Кірова з вул. В. Інтернаціоналістів виконував поворот ліворуч на вулицю В. Інтернаціоналістів, на зелений сигнал світлофора.

В цей же час пішохід ОСОБА_10 перетинав проїзну частину вул. В. Інтернаціоналістів по регульованому пішохідному переходу, на зелений сигнал світлофора для пішоходів, в східному напрямку.

На шляху прямування водій ОСОБА_7 , при здійсненні повороту ліворуч на вул. В. Інтернаціоналістів не надав дорогу пішоходу ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину вул. В. Інтернаціоналістів, справа наліво по ходу руху автомобіля, і маючи технічну можливість запобігти дорожньо - транспортній пригоді на регульованому пішохідному переході вул.. В. Інтернаціоналістів здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 .

Під час дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі потерпілий, вважає вирок незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості. Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

Заслухавши доповідача; адвоката та обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечують проти задоволення апеляції ОСОБА_10 ; прокурора, який також заперечував проти задоволення апеляції потерпілого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежився дослідженням фактичних обставин провадження та допитом обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в пред`явленому обвинуваченні. Висновки суду про фактичні обставини провадження та кваліфікацію дій в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Покарання ОСОБА_7 , призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням того, що засудженим скоєно необережний злочин, даних про особу обвинуваченого, обставин пом`якшуючих відповідальність.

Так суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, визнав як пом`якшуючи обставини - щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, надання потерпілому термінової медичної допомоги, врахував його сімейний стан, позитивні характеристики за місцем проживання і роботи, часткове погашення матеріальних збитків, відсутність обтяжуючих обставин і обґрунтовано дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.. 75 КК України і на строк, визначений у вироку.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що судом ОСОБА_7 призначено покарання, яке не відповідає тяжкості ним скоєного і особі засудженого, внаслідок м`якості , і, що це покарання не є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, є безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ч.2 ст. 409 КПК України для скасування вироку за невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки не вбачається ознак явної несправедливості покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: