Справа №1-26 за 2008 рік
ІМ”ЯМ УКРАЇНИ
2008 РОКУ ЛИПОВЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ
СУД
В складі: головуючого
судді МОЧУЛЬСЬКОЇ Л.Т.
прокурора КОКОТА
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в
справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянки України, освіта вища,
одруженого, працюючого керуючим Костянтинівським відділенням САТ
„Турбівське”, Липовецького району,
раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ст.191 ч.2 та 366 ч.1 КК України,
працюючи на посаді сільського голови
с.Костянтинівка Липовецького району, являючись
службовою особою органів місцевого самоврядування, після проведення 28
сесії 4 скликання Костянтинівської сільської ради від 26.01.2006 року, підробив
протокол засідання сесії та рішення вказаної сесії.
даному протоколі ОСОБА_1. вказав, що на сесії сільської ради розглядалось
питання про встановлення надбавок до посадового окладу сільському голові і
секретарю сільської ради та прийнято рішення
про встановлення вказаним працівникам надбавки за інтенсивність праці
в розмірі 70% посадового окладу з урахуванням рангу в межах фонду
заробітної плати, хоча в дійсності на
даній сесії зазначене питання не обговорювалось
та рішення не приймалось . На підставі вищевказаного незаконного
рішення, бухгалтерією Костянтинівської сільської ради ОСОБА_1. було
нараховано та виплачено відповідну
надбавку за січень- лютий 2006 року в розмірі 1107 грн.

Крім
цього, займаючи вищеназвану посаду, являючись службовою особою органів місцевого
самоврядування, ОСОБА_1., підробивши
рішення від 26.01.2006 року 28 сесії 4 скликання Костянтинівської сільської
ради, про встановлення йому та секретарю сільської ради надбавок до посадового
окладу, з січня 2006 року по лютий 2006 року незаконно отримав та привласнив з бюджету 1107 грн., якими в
подальшому розпорядився на власний розсуд, чим завдав збитків бюджету сільської
ради та економічним інтересам держави на загальну суму 1107 грн.

Підсудний вину свою визнав повністю. Суду пояснив, що працював сільським головою с.Костянтинівки з
1998 року по 2006 рік.

На сесію сільської ради, яка відбулась
26.01.2006 року, питання про
встановлення сільському голові та секретарю сільської ради надбавки за
інтенсивність праці в розмірі 70 % посадового окладу - не виносилось і рішення по ньому не приймалось. Проте він дав
вказівку секретарю сільської ради ОСОБА_2. дописати це питання в протокол та
рішення. Вона виконала його вказівку та
виготовила протокол і рішення, де вказала, що дане питання розглядалось та
приймалось. А він підписав зазначені
документи та завірив їх власноручно печаткою.

В
подальшому, на підставі даного рішення
сесії, ОСОБА_1. отримав надбавку до свого посадового окладу в розмірі 1107
гривень.

У
вчиненому він щиро розкаюється . Заподіяні збитки він повністю відшкодував,
повернувши 1107 гривень до місцевого бюджету Костянтинівської сільської ради.

Враховуючи думку учасників судового процесу,
суд, відповідно до ст.299 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших
доказів, оскільки фактичні обставини справи
ніким не оспорюються.

Дії
підсудного суд кваліфікує за ст. 366 ч.1 КК України, як службове
підроблення, тобто, внесення службовою особою до офіційних документів за
відомо неправдивих відомостей., а також за ст.191 ч. 2 КК України, як
привласнення чужого майна шляхом зловживання
службовою особою своїм службовим становищем. .

Призначаючи
покарання підсудному суд враховує
наступні обставини.

На підставі ст.12 КК України, злочин,
передбачений ст.191 ч.2 КК України - відноситься до злочинів середньої тяжкості, а злочин, передбачений
ст.366 ч.1 КК України - до злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, що обтяжують
покарання підсудного судом
не здобуто.

Пом'якшуючими покарання підсудного обставинами суд визнає щире каяття, визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину,
повне відшкодування заподіяних збитків.

ОСОБА_1.
вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи. Нагороджений за сумлінну працю почесними
грамотами обласної ради , обласної державної адміністрації, трьома грамотами районної ради та районної державної адміністрації, має подяку від районної державної адміністрації
та районної ради.

Враховуючи
викладене, наявність декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим, відповідно до ст.69 КК України
призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції
ст.191 ч.2 КК України, у вигляді штрафу в
розмірі 35 неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, та не
застосовувати додаткове покарання,
передбачене статтею 366 ч.1 КК України
у вигляді позбавлення спеціального права..

Керуючись
ст.ст.323,324 КПК України,

СУД

З А С
У Д И В

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.191 ч.2 КК України та
призначити йому покарання, відповідно до ст.69 КК України, у
вигляді штрафу в сумі 595 (п'ятсот дев”яносто п”ять) гривень, що
відповідає 35 неоподатковуваним
мінімумам доходів громадян.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.366 ч.1 КК України та
призначити йому покарання,
у вигляді штрафу в сумі 510 (п'ятсот десять) гривень, що відповідає 30 неоподатковуваним мінімумам доходів
громадян.

Відповідно
до ст.70 КК України, остаточне
покарання ОСОБА_1за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш суворого
покарання - більш суворим , у
вигляді штрафу в сумі 595 (п'ятсот дев”яносто
п”ять) гривень, що відповідає 35
неоподатковуваним мінімумам доходів громадян
.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - залишити попередню:
підписку про невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 15 діб.

Суддя
Липовецького

районного суду
Л.Т. МОЧУЛЬСЬКА