Справа
№ 1-52/2008 рік
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2008 року Бориславський міський
суд

Львівської області

в
складі: головуючого судді Посисень Л.М.

при
секретарі
Шетерляк М.Є.

з
участю прокурорів Кандура Р.Я.,
Рибачука В.І.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Бориславі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Доброгостів, Дрогобицького району, Львівської
області, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, не військовозобов»язаний, до
взяття під варту проживав без реєстрації в м.Стебнику АДРЕСА_1, зареєстрований
в м.Тручкавець АДРЕСА_2, не працював, раніше судимий:

30.07.1997 року Бориславським міським
судом Львівської області за ст.229-6 ч.1
КК України на 1 рік і 6 місяців позбавлення волі;

06.12.2001 року Дрогобицьким міським
судом Львівської області за ст.185 ч.1 КК України на 1 рік і 6 місяців
виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в дохід держави,;

31.08.2004 рокуДрогобицьким міським
судом Львівської області за ст.ст.309 ч.1, 309 ч.2 КК України на 2 роки
позбавлення волі;

06.11.2006 року Бориславським міським
судом Львівської області за ст.186 ч.2 КК України на 5 років позбавлення волі,
за ст.395 КК України на 6 місяців арешту, за ст.296 ч.1 КК України на 3 роки обмеження волі.На підставі ст.70 КК
України остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим - 5 років позбавлення волі;

13.11.2007 року вироком колегії суддів
Судової пвлати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області
вирок Бориславського міського суду Львівської області від 06.11.2006 року змінено - виключено з
вироку суду засудження ОСОБА_2. за ч.1 ст.296 КК України та закрито провадження
по справі в цій частині.

Цей же вирок в частині призначення
ОСОБА_2. остаточного покарання скасовано.

На підставі ст.71 КК України, до
визначеного вироком Бориславського міського суду від 06.11.2006 року за ч.2
ст.186, 395,70 КК України покарання-п»ять років позбавлення волі, частково
приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 31.08.2004 року у вигляді одного місяця позбавлення
волі та остаточно призначено ОСОБА_2. покарання - п»ять років один місяць
позбавлення волі.

В решті вирок залишено без змін;

26.02.2008 року колегією суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України вирок Бориславського
міського суду Львівської області від 06.11.2006 року та вирок Апеляційного суду
Львівської області від 13 листопада 2007 року щодо ОСОБА_2 в частині засудження
за ч.2 ст.186 КК України, скасовано, справу направлено на новий судовий
розгляд.

В решті названі судові рішення залишено
без змін.

за
ч.2 ст.355 КК України

В
С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2. 23.12.2005 року
близько 12 години, знаходячись в під»їзді будинку АДРЕСА_3, де проживає
ОСОБА_4, примушував останнього повернути його дружині -ОСОБА_5. гроші в сумі
200 доларів США за ремонт квартириАДРЕСА_1 м.Стебник Львівської області, який
проводив ОСОБА_4, проте ремонт квартири до кінця не зробив і грошей не
повернув. Крім того, ОСОБА_2. примушував ОСОБА_4. повернути його
дружиніОСОБА_5. гроші в сумі 100 доларів США, які його дружина позичила матері
ОСОБА_4. Коли ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_2., що грошей у нього немає, ОСОБА_2.
вдарив рукою в обличчя ОСОБА_4., спричинивши останньому фізичний біль.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2.
в пред»явленому йому обвинуваченні свою вину визнав частково і показав, що коли
він перебував в місцях позбавлення волі, його дружина ОСОБА_5. розпочала
ремонт квартири по місцю їх проживання в
м.Стебнику, АДРЕСА_1. Ремонт квартири за домовленістю з дружиною проводив
потерпілий ОСОБА_4 Повернувшись з місць
позбавлення волі, він побачив, що ремонт квартири не завершений. Дружина
повідомила йому, що вона вже розплатилася з потерпілим за ремонт, заплативши йому
приблизно 550 доларів США, однак, потерпілий зник, ремонт не доробив і грошей не повернув.

Крім того, дружина повідомила його, що мама
потерпілого ще до проведення ремонту позичила в неї 100 доларів США, які
повинен був віддати потерпілий.

Тому він став шукати потерпілого
ОСОБА_4. і виясняти з ним за ці борги. Приїзджав до потерпілого, розмовляв з
ним, потерпілий обіцяв віддати гроші, однак, не віддавав. 23.12.2005 року
він в черговий раз приїхав у м.Борислав до
потерпілого ОСОБА_4., щоб останній віддав гроші за недороблений ремонт квартири
в сумі 200 доларів та 100 доларів США, які позичила його мамі його дружина
ОСОБА_5., однак, потерпілий сказав, що
грошей не має, тому з потерпілим дійшли усної згоди про те, що потерпілий
віддає йому свій мобільний телефон, а коли поверне борг, він поверне йому
телефон.

Жодного настильства до потерпілого він
23.12.2006 року не застосовував.

Після 23.12.2005 року на 2-й чи на
третій день він повернув потерпілому його мобільний телефон, оскільки до нього
передзвонила мама потерпілого і повідомила, що вона чи потерпілий звернулися в
міліцію.

Крім часткового визнання своєї вини
підсудним, його вина підтверджена показаннями потерпілого, свідків, протоколами
слідчих дій, іншими документами.

Зокрема, із оголошених і оцінених в
судовому засіданні показань потерпілого ОСОБА_4., даних ним під час досудового
слідства та в судовому засіданні
06.11.2006 року Бориславського міського суду Львівської області, встановлено,
що він по домовленості зОСОБА_5. проводив ремонт квартири ОСОБА_5. в м.Стебнику
і ОСОБА_5. заплатила за ремонт гроші вперед. Крім того, його мама позичила в
ОСОБА_5. 100 доларів США, які він мав віддати ОСОБА_5, після того, як мама
перешле йому гроші з Чехії. Ремонт квартири ОСОБА_5. він не доробив, тому, що
ОСОБА_5. перестала постачати його необхідними для ремонту матеріалами, гроші в
сумі 100 доларів США ОСОБА_5. не віддав також.

13.12.2005 року до нього додому прийшов
підсудний. Підсудний сказав віддати гроші за ремонт квартири та 100 доларів
США, які позичала його мама в його дружини ОСОБА_5. Він відповів ОСОБА_2., що грошей не має,
поверне через тиждень. 23.12.2005 року ОСОБА_2. знову прийшов до нього за
боргом. Він вийшов до ОСОБА_2. із своєї квартири в коридор, і коли ОСОБА_2.
сказав повернути борг, а він йому відповів, що гроші зичила його мама в його
дружини, а не в нього, ОСОБА_2., вдарив його рукою в обличчя. Після того, як
він пішов у квартиру і виніс свій мобільний телефон та став шукати на ньому
номер телефону хлопця по імені ОСОБА_6, з яким проводив ремонт квартири
ОСОБА_5., підсудний сказав показати йому телефон. Він передав ОСОБА_2. телефон
і підсудний його забрав.

24.12.2005 року він зателефонував
підсудному і повідомив, що звернувся в міліцію Наступного дня до нього приїхав
ОСОБА_2. і повернув йому його мобільний телефон.

/
Т.2 а.с.15/

Коли підсудний 23.12.2005 року біля 12
год. прийшов до нього додому і став
вимагав у нього 100 доларів США, які дружина ОСОБА_2. позичила його матері, а
він сказав, що не має грошей і, що це справа його матері і дружини ОСОБА_2.,
ОСОБА_2. став поводити себе агресивно, попросив у нього його мобільний телефон.
Він дав ОСОБА_2. мобільний телефон, ОСОБА_2. роздивився його та поклав собі
його в кишеню, і сказав, що забирає його, не зважаючи на його протести, і лише
повернув йому стартовий пакет до телефона.

/Т.2
а.с.127-128/

Свідок ОСОБА_5. в судовому засіданні
показала, що коли вона вирішила в серпні 2005 року зробити ремонт квартири в м.Стебнику, подруга
її сусідки в м,Бориславі порекомендувала їй потерпілого, як майстра, по ремонту
квартир.

Вона зустрілася з потерпілим.
Потерпілий обіцяв, що зробить разом із своїм знайомим ОСОБА_6 ремонт в їхній
квартирі в м.Стебнику за три тижні за 600 доларів США. Гроші за ремонт квартири
вона заплатила потерпілому ОСОБА_4. наперед. Ще до ремонту квартири мама
потерпілого позичила в неї 100 доларів США на дорогу в Чехію, які повинна була
переслати потерпілому, а потерпілий повернути їй.

Потерпілий ремонт квартири не зробив
навіть на 1/3 частину і зник.

З місць позбавлення волі повернувся
підсудний - її чоловік, якому вона все розповіла. Вони передзвонили до
потерпілого, який мав приїхати до них у м.Стебник, однак, потерпілий не
приїхав, сказав, щоб ОСОБА_2. приїхав до нього в м.Борислав. Підсудний мав
зустрітися з потерпілим і потерпілий мав повернути гроші за те, що не доробив
ремонт та повернути 100 доларів США, які вона позичала мамі потерпілого, а мама
потерпілого повинна була переслати потерпілому з Чехії, щоб потерпілий повернув
їй.

Зі слів підсудного їй відомо, що
потерпілий грошей не повернув, а дав її чоловікові свій мобільний телефон,
сказавши, що приїде до них, привезе гроші і забере свій мобільний телефон.

Однак, потерпілий, передзвонив на її
мобільний телефон, повідомив, що мама його сварить за те, що він віддав
теолефон, щоб підсудний повернув йому телефон, а мама вишле гроші і він поверне
борг Тому підсудний поїхав в м.Борислав до потерпілого і віддав потерпілому
мобільний телефон.

Із оголошених і оцінених в судовому
засіданні показань свідка ОСОБА_7., даних нею під час проведення досудового
слідства, встановлено, що 23.12.2005 року, вона знаходилась у потерпілого
ОСОБА_4. дома. Біля 12 год. до
потерпілого прийшов підсудний, з яким потерпілий розмовляв у коридорі. Про що
розмовляв потерпілий з підсудним вона не чула і чому підсудний забрав у
потерпілого мобільний телефон їй також невідомо. Потерпілий їй про це нічого не
розповідав.

/Т.2 а.с.45/

Аналізуючи наведені докази в їх
сукупності, суд дійшов висновку що вина підсудного ОСОБА_2. доведена повністю.

Вина підсудного ОСОБА_2. в тому, що він
23.12.2005 року близько 12 години, знаходячись в під»їзді будинку АДРЕСА_3, де
проживає ОСОБА_4, примушував останнього повернути його дружині -ОСОБА_5. гроші
в сумі 200 доларів США за ремонт квартириАДРЕСА_1 м.Стебник Львівської області,
який проводив ОСОБА_4, проте ремонт квартири до кінця не зробив і грошей не
повернув. Крім того, ОСОБА_2. примушував ОСОБА_4.повернути його дружиніОСОБА_5.
гроші в сумі 100 доларів США, які його дружина позичила матері ОСОБА_4. Коли
ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_2., що грошей у нього немає, ОСОБА_2. вдарив рукою в
обличчя ОСОБА_4., спричинивши останньому фізичний біль.

Тому суд кваліфікує дії підсудного
ОСОБА_2. ч.2 ст.355 КК України.

Показам підсудного в судовому засіданні
в тій частині, що він до потерпілого 23.12.2005 року насильсва не застосовував,
а просто розмовляв з ним за повернення потерпілим 200 доларів США за ремонт
квартири та 100 доларів США, які позичила його дружина ОСОБА_5. матері
потерпілого, і які повинен був повернути його дружині потерпілий і, що вони з
потерпілим дійшли усної згоди про те, що потерпілий дає йому свій мобільний
телефон, а коли поверне гроші, він поверне потерпілому мобільний телефон, суд
не надає віри і розцінює їх як такі, що дані з метою пом»якшити свою
відповідальність, оскільки ці покази підсудного спростовуються як показами
потерпілого, так і показами самого підсудного, даними ним в ході досудового
слідства: 29.12.2005 року - як підозрюваним;
29.12.2005 року та 21.02.2006 року - як обвинуваченим; 26.04.2006 року в ході
судового слідства - як підсудним, згідно яких підсудний стверджував, що
23.12.2005 року, коли він приїхав до потерпілого ОСОБА_4. в м.Борислав по
АДРЕСА_4 щоб останній віддав гроші в
сумі 100 доларів США, які його дружина ОСОБА_5. позичала його матері та
повернув гроші за ремонт квартири, розсердившись на потерпілого за те, що
потерпілий грошей не віддає, а відповів йому, що гроші зичила матері його
дружина, а не він, - вдарив потерпілого чи штовхнув його десь в обличчя чи
груди і ще раз сказав, щоб потерпілий віддав гроші та забрав телефон
потерпілого, який повернув потерпілому зразу ж після того, як потерпілий
повідомив йому по телефону, що звернувся із заявою в міліцію.

/ Т.2
а.с.22, 26,,44,70/

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує, ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину;

– щире каяття підсудного в скоєному, те, що
тяжких наслідків в результаті злочину не наступило, як обставини, які
пом»якшують покарання підсудного;

Разом з тим суд враховує і особу підсудного,
що він характеризується позитивно, на утриманні має двоє малолітніх дітей.

З врахуванням наведеного суд і прийшов
до висновку, що підсудному слід призначити покарання у виді позбавлення волі,
яке є необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередженням скоєння
ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст.323,
324 КПК України,

суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним за ч.2
ст.355 КК України і призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.355 КК
України 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_2 остаточне
покарання за сукупністю злочинів 3 /три/ роки позбавлення волі, помістивши його
на цей строк до кримінально-виконавяої установи.

Зарахувати ОСОБА_2 в строк відбування
покарання 6/шість/ місяців арешту і 1/один/ місяць позбавлення волі, а всього 7
місяців,за попереднім вироком.

Строк відбування покарання засудженому
ОСОБА_2. рахувати з 20.07.2006 року.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою
до набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_2. залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської
області протягом п»ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2. - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: