Провадження № 1-кп/742/4/15
Єдиний унікальний № 731/501/13-к
ВИРОК
Іменем України
15 січня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000012 про обвинувачення:

ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гагра, Республіка Абхазія, проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого адвокатом Чернігівської обласної колегії адвокатів України, депутата Варвинської районної ради, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта, досудовим розслідуванням встановлено, що 07 березня 2008 року, близько 22 години, ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки Тойота Кемрі д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миру в с. Воскресенське Варвинського району, Чернігівської області, в напрямку смт.Варва, біля будинку №11, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перевищив максимально дозволену швидкість руху в межах населеного пункту, виконуючи маневр обгону автомобіля марки Шкода Октавія, виїхав на праве узбіччя, де здійснив наїзд на залізобетонну електроопору, збивши її продовжив рух та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який знаходився перед парканом вищевказаного господарства. В результаті даної ДТП ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого стегна з розміжженням підшкірної клітковини, правосторонній пневмоторакс, переломів ребер зправа, синця правого стегна, забійних ран нижніх кінцівок, котрі у своєму перебігу ускладнились гострим тромбозом лівої стегнової вени, що в подальшому призвело до тромбоемболії легеневої артерії, від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у Варвинській центральній районній лікарні. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 1.5., 2.3.б),12.1. ПДР України, що стало причиною виникнення і настання даної ДТП і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Дії ОСОБА_8 , органами досудового розслідування кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть ОСОБА_10 .

Як на підставу доведеності вини ОСОБА_8 сторона обвинувачення посилається на показання свідків та висновки експертів, копії протоколів огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, огляду транспортного засобу, відтворення. Проте, таке обвинувачення визнається судом недоведеним виходячи з наступних підстав :

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , винним себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав повністю, та дав показання суду про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 07 березня 2008 року близько 22 години, зазначивши, що не мав технічної можливості уникнути ДТП зважаючи на наступні обставини, так він керуючи автомобілем марки Тойота Кемрі д.р.н. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю дозволеною в населеному пункті, в с. Воскресенське Варвинського району, Чернігівської області в напрямку смт. Варва, попереду помітив легковий автомобіль Шкода Октавія, який наздогнавши та впевнившись, що зустрічна смуга вільна, увімкнувши лівий показник повороту розпочав маневр обгону, завершивши ж його та ввімкнувши дальнє світло фар повернувся на праву смугу руху, після чого на заокругленні дороги помітив мопедиста, який рухався ОСОБА_8 назустріч по середині дороги без освітлювальних приборів, переключивши відразу ближнє світло фар, з метою уникнення зіткнення з мопедистом, він застосував гальмування, але автомобіль з незрозумілих йому причин став некерованим та його понесло у праву сторону, де виїхавши на узбіччя автомобіль передньою правою частиною зіткнувся з бетонною електроопорою. Від удару в подальшому автомобіль розвернуло і він задньою частиною зіткнувся з парканом господарства, після чого ОСОБА_8 вийшовши з автомобіля помітив чоловіка який ходив і кульгав як з`ясувалося свідка ОСОБА_11 та покійного ОСОБА_10 який лежав за парканом на подвір`ї господарства та тримався за ногу, як потім з`ясувалося останні та ще один свідок ОСОБА_12 якому не було заподіяно тілесних ушкоджень знаходилися біля воріт даного господарства. Після чого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 швидка повезла до лікарні.

Крім цього обвинувачений повідомив суд, про пошкодження двох передніх і однієї задньої шини в автомобілі, одна з який (права передня) взагалі не піддалася накачуванню, та яка через наявні у ній з внутрішньої сторони пошкодження у вигляді розрізу чи розриву була замінена в цілому запасним колесом, що не було внесено до протоколу огляду транспортного засобу, крім того пошкоджений автомобіль певний час перебував після ДТП на території Варвинського РВ УМВС і ОСОБА_8 пропонував працівникам міліції провести його повне дослідження з приводу несправностей, які могли призвести до ДТП, яке не було проведено, після чого 17.03.2008 р. відносно нього було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, та повернуто автомобіль, який він перевіз до м. Києва для ремонту, де під час такого було замінено ряд вузлів і агрегатів у зв`язку з їх пошкодженням, в тому числі рульової системи, підвіски про що маються всі відповідні документи. Але все вищенаведене залишилося без належного дослідження, та по за увагою слідчого, не з`ясовано причини таких пошкоджень та відповідно і взаємозв`язок із даною ДТП та смертю ОСОБА_10 . Обвинувачений вважає, що причиною смерті ОСОБА_10 є неналежне та несвоєчасне надання медичної допомоги, виходячи з отриманих під час ДТП тілесних ушкоджень, які відносилися до категорії легких тілесних ушкоджень. Крім того зазначив, що він кожного дня приходив до лікарні та цікавився станом здоров`я ОСОБА_10 . В лікарні лікарі його запевняли, що все буде добре. Хоча ОСОБА_8 з першого дня пропонував рідним покійного на лікуванні та особистій оплаті такого в м. Києві .

Обвинувачений у своїх показах вказував на незаконність притягнення його до кримінальної відповідальності, на недопустимості певних доказів, як таких, що зібрані з порушенням вимог КПК України, крім того заявлявши відповідні клопотання (т.5 а.п.96-113).

Також обвинувачений вказав на проведення ним оплати лікування ОСОБА_10 у Варвинській лікарні та повідомив про постійне утримання і по даний час його дружини та дітей, які залишилися без батьківського піклування.

Потерпілий ОСОБА_6 рідний брат покійного ОСОБА_10 в судовому засіданні дав показання, що про обставини ДТП дізнався 07 березня 2008 року по телефону, від кого - вже не пам`ятає. Прибув до лікарні, коли брат вже там знаходився. Зважаючи на тяжкий стан здоров`я, лікарі заборонили транспортування брата перші 3 дні. В подальшому були запрошені для консультації лікарі з м.Чернігова. На 4 день стан здоров`я брата покращився і на лікуванні в інших лікувальних закладах більше ніхто не наполягав. На даний час вимагає справедливості ради себе та пристарілих батьків, які тяжко переживають смерть сина. В той же час потерпілий підтвердив обставини проведення оплати обвинуваченим лікування його брата в лікарні, оплати пам`ятника, та відсутність до нього на даний час претензій матеріального та морального характеру.

Як встановлено в судовому засіданні, свідками (очевидцями) даної дорожньо-транспортної пригоди є лише громадяни ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також водій автомобіля Шкода Октавія ОСОБА_13 . Всі інші особи, які були допитані в судовому засіданні як зі сторони обвинувачення, так і захисту, давали свідчення з приводу обставин, що мали місце вже після даної події .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , дав показання, що 07.03.2008 року у вечірній час до нього приїздили колеги по роботі покійний ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Він вийшов з будинку на вулицю щоб провести гостей та чув як по дорозі, яка проходить повз його господарство, на значній швидкості, рухається автомобіль, двір і вулиця не освітлювались. Швидкість він визначав виходячи з того, як автомобіль проїжджав бетонні стики. В подальшому автомобіль він побачив на власні очі, коли той з`явився із-за повороту та через кілька метрів в`їхав в електроопору, а потім автомобіль відкинуло в їх сторону який здійснив наїзд на них, від чого свідок упав . Куди прийшовся удар автомобіля ОСОБА_10 він не бачив, але від чого останній відлетів у двір господарства разом з хвірткою та впав на неї. Потім побачив як підйіхали якісь машини. Також свідок зазначив, що він певний час перебував на лікуванні із ОСОБА_10 в одній палаті та підтвердив ті обставини, що той скаржився лікарям на болі в нозі, грудній клітці та на важкість дихання. Особисто йому також були заподіяні тілесні ушкодження, з приводу яких він проходив лікування у Варвинській лікарні та був визнаний потерпілим по справі, але на даний час його процесуальний статус визначено як статус свідка.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 , дав показання, що 07.03.2008 року у вечірній час приїздили разом із ОСОБА_10 до ОСОБА_11 . Вийшовши з господарства, вони зупинилися біля воріт, де стояли та розмовляли, чули як по дорозі рухається автомобіль. Коли йому зателефонувала дружина - він відійшов трохи вбік та бачив, як по дорозі проїхав чи велосипедист чи мопедист, він точно не пам`ятає. Закінчивши розмову зі своєю дружиною він повертався до своїх співробітників, в цей час покійний ОСОБА_10 сказав дивись їде машина, і свідок побачив одну машину за світлом фар , яка їхала прямо на стовб, розуміючи, що відстань є досить малою, і тікати просто нікуди, він просто закрив очі, та почув удар. Коли відкрив очі побачив перед собою автомобіль, лежачих на землі ОСОБА_10 який знаходився на місці фіртки та ОСОБА_11 . Куди був заподіяний удар останнім автомобілем він не бачив. Після ДТП бачив ОСОБА_8 який запитував як їхній стан. Крім того вказав, що у автомобіля переднє праве колесо було на ободі, та якісь чоловіки шукали домкрат, також свідок вказав на відсутність освітлення біля двора ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання суду, що у 2008 році він перебував на посаді прокурора Варвинського району, дійсно 27.03.2008 р. ним було скасовано постанову про відмову в порушенні кримінальної справи та було порушено кримінальну справу за фактом ДТП яка мала місце 07.03.2008 р. в с. Воскресенське . Дана постанова була оскаржена ОСОБА_8 і неодноразово розглядалася у Варвинському районному суді та в Апеляційному суді Чернігівської області. Не заперечує факту, що востаннє постановою Варвинського районного суду від 07.07.2008 р. скарга ОСОБА_8 була задоволена, а постанова від 27.03.2008 р. в частині порушення кримінальної справи за фактом ДТП № 04/02695, що спричинила смерть потерпілого за ч.2 ст.286 КК України була скасована. Не заперечує факту, що дана постанова ним та ОСОБА_8 була оскаржена, після чого апеляція свідком була відкликана з апеляційного суду, як і відкликана ОСОБА_8 , а апеляційне провадження ухвалою апеляційного суду 22.07.2008 р. закрито. Після чого він не пам`ятає чи поверталися вказані матеріали кримінальної справи до прокуратури Варвинського району, чи приймав він якесь процесуальне рішення по даному факту, не пам`ятає можливо вказані матеріали направлялися в прокуратуру Чернігівської області, хто і де приймав остаточне рішення по вказаним матеріалам не пам`ятає .

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні дав показання суду, що з травня 2010 р. він перебуває на посаді прокурора Варвинського району. Під час звернення представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_16 , ним були витребувані із архіву вказані матеріали кримінальної справи за фактом ДТП яка мала місце 07.03.2008 р. в с. Воскресенське, в них вже знаходилися ксерокопії протоколів ОМП,огляду ТЗ та схеми ДТП. По матеріалам цієї кримінальної справи було прийняте якесь процесуальне рішення, яке він не пам`ятає, він його не скасовував. Він визнав, що двічі помилково, без порушення кримінальної справи, в період червня 2011 року по 9 вересня 2011 року призначав автотехнічні експертизи і вносив в постанову про призначення експертиз номер кримінальної справи № 04/02695 яка напевно була закрита. Потім матеріали після повернення від експертів було направлено до Прокуратури Чернігівської області для прийняття відповідного рішення . Вважає, що не є суттєвим порушенням призначення експертизи без порушення кримінальної справи. Крім того, свідок повідомив суду, коли та куди поділися оригінали вказаних документів йому не відомо .

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні дав показання суду, що 07.03.2008 р. у складі слідчо-оперативної групи виїздив на місце ДТП у с. Воскресенське. На місці, задом до двору, стояв автомобіль, який був пошкоджений. Пошкоджені також були паркан та хвіртка господарства. Між учасниками слідчо-оперативної групи були розподілені обов`язки і він особисто займався складанням протоколу огляду транспортного засобу. Оглянувши автомобіль, він відповідні дані заніс до протоколу. Крім того, свідок суду повідомив, що у пошкодженому авто мінялося колесо але яке і ким саме не пам`ятає. Але на момент огляду колеса були в нормі, можливо спустило якесь із них вже після огляду. Біля пошкодженого авто він бачив ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . На запитання ОСОБА_8 про показання які він давав під час судового розгляду справи під головуванням судді ОСОБА_20 , а саме вказував про те, що зважаючи на ті обставини, що перед проведенням огляду накачувалися шини у пошкодженому авто та переднє праве колесо мінялося, проте оскільки на момент огляду такі були поміняні, вказані дані до протоколу свідком не заносилися, ОСОБА_17 вказав суду , що детально всих обставин того огляду за збігом часу вже не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні дав показання суду, що 07.03.2008 року у вечірній час, разом із ОСОБА_18 проїжджали с. Воскресенське та помітили аварію. Вийшовши із автомобіля з`ясували, що в ДТП потрапив ОСОБА_8 . Автомобіль був пошкоджений та спущені два лівих колеса, та переднє праве. Так як автомобіль потрібно було транспортувати до міліції, вони з ОСОБА_18 намагалися їх накачати, але накачуванню піддалося тільки 2 шини, а переднє праве колесо прийшлось замінити запасним, оскільки як з`ясувалося, таке мало із внутрішньої сторони чи то розрив чи поріз(дірку) . На час накачування шин та заміни колеса були присутні працівники міліції, але ніяких зауважень чи заборон з цього приводу не висловлювали.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні дав показання суду, що 07.03.2008 року у вечірній час, разом із ОСОБА_21 проїжджали с. Воскресенське та помітили аварію. Вийшовши із автомобіля з`ясували, що в ДТП потрапив ОСОБА_8 . Автомобіль був пошкоджений та спущені два лівих колеса, та переднє праве. Так як автомобіль потрібно було транспортувати до міліції, вони з ОСОБА_21 намагалися їх накачати, але накачуванню піддалося тільки 2 шини, а переднє праве колесо прийшлось замінити запасним, оскільки як з`ясувалося, таке мало із внутрішньої сторони чи то розрив чи поріз(дірку) . На час накачування шин та заміни колеса були присутні працівники міліції, але ніяких зауважень чи заборон з цього приводу не висловлювали.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні дав показання суду, що 07.03.2008 року у вечірній час, був запрошений працівниками ДАІ понятим під час складання протоколів ОМП, огляду транспортного засобу, схеми дорожньо-транспортної пригоди. Детально всіх обставин того дня вже не пам`ятає, проте зазначив, що допомагав проводити заміри на місці ДТП. Також свідок повідомив суд про те, що під час складання схеми ДТП особисто бачив сліди юзу (гальмування) на асфальті, але чому такі не занесені до схеми ДТП йому не відомо .Чи хтось качав шини чи міняв колесо він не бачив .

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні дав показання суду, що працюючи на посаді слідчого, 07.03.2008 року з чергової частини отримав дзвінок про виїзд на місце ДТП в с.Воскресенське. Приїхавши на місце побачив розбите авто та багато людей. Бачив, як двоє людей, а саме ОСОБА_18 та ОСОБА_21 накачували шини в пошкодженому автомобілі та міняли переднє колесо. Після цього він проводив огляд місця події та складав відповідні документи. Не пам`ятає чи фотографував місце події. Де такі підписувалися точно не пригадує, можливо і у черговій частині міліції. Конкретні пошкодження авто не пам`ятає, оскільки з того часу минув значний строк і дана справа в його провадженні не перебувала. Крім того вказав, що не може з впевненістю стверджувати, що саме його підписи на всіх ксерокопіях протоколу ОМП які були пред`явлені останньому судом (т.1 а.п.30, т.2 а.п. 92,93, 131) та щодо розбіжностей в них пояснити також не зміг.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні дав показання суду, що 07 березня 2008 року у вечірній час йому передзвонив ОСОБА_19 та повідомив, що ОСОБА_8 потравив у ДТП, а тому з метою будь-якої допомоги він прибув на місце ДТП, де на той час було багато людей, серед яких вже були працівники міліції та відбувався процес оформлення ДТП. Яким чином все там відбувалося на даний час пригадати не може, проте свідок суду повідомив, що особисто бачив, як присутні там ОСОБА_18 та ОСОБА_21 , яких він знає , накачували шини пошкодженого автомобіля обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні дав показання, що на прохання обвинуваченого приїздив із водієм на місце ДТП та належним йому мікроавтобусом здійснював транспортування (буксирування) автомобіля після ДТП. Також свідок підтвердив ті обставини, що присутні там ОСОБА_18 та ОСОБА_21 намагалися накачати шини пошкодженого в аварії автомобіля , чи замінювали якесь колесо не пам`ятає за давністю часу.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні дав показання, що у червні 2012 року він працював заступником начальника Варвинського РВ УМВС, так того місяця йому зателефонували на мобільний телефон з чергової частини міліції та сказали, що по вказівці начальника Варвинського РВ УМВС Требух, останній повинен на службовому авто привезти понятого колишнього співробітника міліції ОСОБА_26 для проведення відтворення ДТП в с. Воскресенське. На місце він приїхав близько першої години ночі, чув як водій Шкода Октавія сказав, оскільки пройшов значний час він не пам`ятає з якою він швидкістю рухався, але Требух вказав останньому про те, щоб швидкість при відтворенні була більше 60 км/год.

Свідок бачив як водій автомобіля Шкода Октавія, поняті та слідчий один раз проїхали деяку незначну відстань до кінця с. Воскресенське, та розвернувшись повернулись, також він чув як слідчий та свідок розмовляли про обставини ДТП. У проведенні відтворення приймав участь лише один автомобіль Шкода Октавія. Крім того повертаючись назад, його безпосередній керівник Требух попереджав його про нерозголошення вказаної інформації про відтворення ОСОБА_8 .
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні дав показання, що у 2008 р. він працював начальником Варвинського відділу ДАІ. Коли приїхав 07.03.2008 року в с. Воскресенське, на місці ДТП вже працювали працівники ДАІ, слідчий. Ніяких процесуальних документів він особисто не складав. Бачив на місці ДТП пошкоджене авто, ворота господарства. Крім того вказав, що бачив, що у автомобіля ОСОБА_8 були якісь спущені колеса, та начебто хтось здійснював заміну якогось колеса на ньому .

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні дав показання, що у 2008 р. працював інспектором ДАІ, 07.03.2008 року у складі слідчо-оперативної групи виїздив на місце ДТП в с. Воскресенське. В його обов`язки входило складання схеми ДТП. Детально обставин складання такого документа пригадати не може за збігом значного часу. Крім того свідок зазначив, що з медичної установи, де на лікуванні перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 забирав медичні документи які направляв до СМЕ, та виносив постанову про відмову в порушенні кримінальної справи . Крім того вказав, що не може з впевненістю стверджувати, що саме його підписи та почерк на всіх ксерокопіях схеми ДТП які були пред`явлені останньому судом (т.1 а.п.31,32 т.2 а.п. 94,97,98, 132,133) та щодо розбіжностей в них пояснити також не зміг, як і про відсутність підписів ОСОБА_8 в чистовій схемі .

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні дав показання, що у 2012 р. працював інспектором ДАІ, у червні 2012 року йому зателефонував черговий Варвинського РВ та повідомив про необхідність прибути в с.Воскресенське для прийняття участі у відтворенні ДТП. В його обов`язки в цей період часу входило забезпечення безпеки на дорозі. Відтворення відбувалося близько першої години ночі за участі невідомого йому чоловіка на автомобілі Шкода Октавія, та напевно понятих. Вказаний чоловік на автомобілі один раз проїхав прямолінійну ділянку дороги до кінця с. Воскресенське в напрямку смт. Варва та повернувся назад. Відтворення проводилось на прямій ділянці дороги .

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні дав показання, що він був понятим під час огляду місця події ДТП яка малі місце в с. Воскресенське 07.03.2008 року, та зазначив, що які документи і в якій кількості він підписував не пам`ятає, їх зміст також, при цьому стверджував що всі документи підписувалися на місці ДТП, в міліцію його ніхто не визивав для підписання документів. При огляді в суді ксерокопій протоколу ОМП, огляду ТЗ та схеми ДТП вказав, що на частині ксерокопій підпис схожий на його ( т.1а.п.30,32 т.2 а.п.92,95-98,131,133), на ксерокопіях ( т.1 а.п.31,т.2 а.п.94,132) свідок не міг підтвердити схожість з його підписом .

Свідок ОСОБА_13 допитаний судом в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції дав показання, що 07 березня 2008 року у вечірній час в с. Воскресенське рухався на власному автомобілі Шкода Октавія з невеликою швидкістю, в межах швидкості руху яка передбачена в населеному пункті, коли його обганяв автомобіль Тойота Кемрі на рівній прямій дорозі, свідок в світлі фар побачив велосипедиста який їхав назустріч по краю проїзної частини без освітлювальних чи світловідбиваючих пристроїв своєї полоси руху, і свідок вважає, що водій Тойоти напевно побачивши велосипедиста при обгоні скерував автомобіль у праву сторону де вдарився в електроопору, а потім у громадян, які стояли біля одного із дворів, при чому змусивши свідка різко загальмувати після такого маневру. З якою швидкістю рухався автомобіль обвинуваченого стверджувати не зміг, але вказав, що він свідок їхав з невеликою швидкістю, а автомобіль який його обганяв рухався з більшою швидкістю, свідок ще зазначив, що швидко не міг їхати оскільки його авто було нове і він обкатував його. Крім того, свідок суду повідомив, що приймав участь у відтворенні обставин події влітку 2012 року. Також ОСОБА_13 в судовому засіданні вказав, що у відтворенні приймав участь лише його автомобіль, роль велосипедиста та іншого автомобіля виконував напевно авто слідчого, який за його поясненнями ставав на приблизній (орієнтовній) відстані, від якої вони вподальшому проводили всі заміри та заносили такі до протоколу. ОСОБА_8 та автомобіля Тойота Камрі на відтворенні не було.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні дав показання суду, що він працював слідчим відділу розслідування ДТП СУ УМВС в Чернігівській області, в його провадженні знаходилася кримінальна справа відносно ОСОБА_8 . Обставин справи детально вже не пам`ятає, але вказав, що проводив відтворення обставин події в с. Воскресенське за участю двох понятих та водія ОСОБА_13 . Метою відтворення було визначення швидкості руху з якою рухався автомобіль обвинуваченого, встановлення відстаней від автомобіля обвинуваченого до автомобіля свідка, визначення траєкторії руху автомобіля обвинуваченого до зіткнення з електроопорою та потерпілими, складання відповідних протоколів та схем. У відтворенні ДТП був задіяний лише один автомобіль свідка ОСОБА_13 , інші учасники даної ДТП , зокрема ОСОБА_8 задіяні не були, оскільки він не вбачив у цьому потреби. Всі заміри проводилися виходячи з тих пояснень, які давав свідок ОСОБА_13 , а хто виконував роль інших транспортних засобів пригадати не зміг. Також свідок вказав, що після прийняття матеріалів кримінальної справи, в ній були тільки ксерокопії протоколу ОМП, огляду ТЗ та схеми ДТП

Відповідно до вимог ст. 84, 94, 370 КПК України суд зобов`язаний обґрунтувати своє рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в процесі судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням відповідно до ст.94 КПК України, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В той же час, підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, що чітко визначено вимогами ст.17 КПК України. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи .

Згідно з положеннями ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах, одержаних незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи . Докази повинні визнаватися такими, що одержані незаконним шляхом, коли їх збирання й закріплення здійснено або з порушенням гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, або не уповноваженою на це особою, чи органом, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами. Про це також роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 01.11.1996 року Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя.

Виходячи з вимог ст. 87 КПК України суд вважає, що частина доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.286 КК отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст.214 КПК України, саме внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР визначає момент початку досудового розслідування та не допускає такого до внесення чи без такого внесення .

Зважаючи на ті обставини, що випадок, про який зазначено в обвинувальному акті мав місце 07.03.2008 року на час дії КПК 1960 року, і частина слідчих дій була проведена відповідно до положень саме цього Кодексу, суд вважає за необхідне зазначити, що саме після порушення кримінальної справи, яка здійснюється у формі винесення постанови, відкривається загальна юридична можливість провадження всіх без вийнятку слідчих дій.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження (а.п.3 т.1) вперше кримінальна справа була порушена прокурором Варвинського району 27 березня 2008 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що спричинила смерть потерпілого за ч.2 ст.286 КК України. Проте, така постанова була неодноразовим предметом оскарження у Варвинському районному суді Чернігівської області. Так, остаточною постановою Варвинського районного суду від 07 липня 2008 року, яка набрала законної сили, постанову прокурора Варвинського району від 27 березня 2008 року в частині порушення кримінальної справи за фактом ДТП, що спричинила смерть потерпілого, за ч.2 ст.286 КК України було скасовано. Лише 27 лютого 2012 року , по збігу майже 4 років, слідчим СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_32 було винесено постанову про порушення кримінальної справи № 04/02964 за фактом порушення правил дорожнього руху, що спричинило смерть ОСОБА_10 , за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.п.25,26 т.1) та прийнято вказану справу до свого провадження і лише 16 травня 2013 року ОСОБА_8 прокурором Чернігівської області було повідомлено про підозру у порушенні ним правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.(а.п.100 т.2)

Постановою від 07 березня 2012 року старший слідчий відділу розслідування дорожньо- транспортних пригод СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_31 приймає вказану кримінальну справу до свого провадження і негайно розпочинає по ній розслідування. (а.п.28 т.1)

Як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року №8 Про судову експертизу у кримінальних та цивільних справах, у кримінальному судочинстві обов`язковою умовою призначення експертизи є порушення кримінальної справи.

В той же час, за вказаний вище період, без порушення кримінальної справи, 14 червня 2011 року прокурором Варвинського району ОСОБА_15 , в порушення вимог ст.94 КПК (1960року) призначається авто-технічна експертиза, яка висновком від 22.06.2011 року (а.п.104-107 т.1) не дає відповіді на поставлені питання щодо наявності технічної можливості уникнення зіткнення шляхом екстреного гальмування та наявності порушення правил дорожнього руху, зважаючи на ті обставини, що в момент наїзду на пішоходів водій повністю втратив контроль над керуванням автомобіля та рухався у боковому заносі.

Отримавши відповідний висновок експертизи, прокурор Варвинського району 09.09.2011 року, знову, без порушення кримінальної справи призначає авто-технічну експертизу, на вирішення якої ставить аналогічні питання, проте, проведення такої доручає іншій експертній установі, яка висновком від 26 вересня 2011 року регламентує дії водія ОСОБА_8 вимогам п.п.14.2 в,1.5 та 12.1 Правил дорожнього руху, проте не встановлює причинного зв`язку між порушеннями ПДР та ДТП та вказує на позбавлення технічного сенсу щодо відповіді на питання про наявність технічної можливості уникнення наїзду на пішоходів, оскільки автомобіль в момент виїзду на праве узбіччя перебував у стані бокового заносу, тобто рухався у некерованому стані. (а.п.109-114 т.1)

16 грудня 2011 року, без перебування у провадженні слідчого ОСОБА_31 , останній направляє до НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області листа з проханням провести авто-технічне дослідження обставин та механізму ДТП, посилаючись на вихідні дані, що містяться в копіях протоколів огляду транспортного засобу, огляду місця події та схеми до протоколу місця ДТП. У вказаному листі слідчий ставить на вирішення експерту 2 питання: як повинен був діяти водій автомобіля Тойота ОСОБА_8 у даній дорожній обстановці з точки зору вимог ПДР , чи відповідали його дії вимогам ПДР та якщо не відповідали, то чи перебуває з технічної точки зору невідповідність його дій вимогам ПДР в причинному зв`язку з настанням ДТП? (а.п.120-121 т.1)

Висновком спеціаліста, 17.01.2012 року спеціаліст ОСОБА_33 , який 22.06.2011 року давав висновок експерта, спростовує свої попередні твердження щодо неможливості дати відповіді на такі питання виходячи з відсутності пояснень водія ОСОБА_8 та вказує на невідповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п.п.12.1,14.2 в Правил дорожнього руху. (а.п.124-126 т.1)

Відповідно до постанови слідчого від 17.07.2012 року по даній справі призначена чергова судова авто-технічна експертиза по дослідженню обставин та механізмів ДТП, виконання якої доручено експертам-автотехнікам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та на вирішення яких поставлено ті ж 2 питання: як повинен був діяти водій автомобіля Тойота ОСОБА_8 у даній дорожній обстановці з точки зору вимог ПДР та чи відповідали його дії вимогам ПДР , а якщо не відповідали, то чи перебуває невідповідність його дій вимогам ПДР в причинному зв`язку з настанням ДТП? (а.п.233-236 т.1) Вихідні дані для проведення такої експертизи визначені слідчим виходячи з копій протоколів огляду транспортного засобу, огляду місця події та схеми до протоколу місця ДТП, а також дані, отримані під час відтворення за участю водія автомобіля Шкода Октавія ОСОБА_13 .

Саме висновки вказаної експертизи лягли в основу пред`явлення обвинувачення ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України.

В той же час суд вважає, що наведені вище докази здобуті внаслідок істотного порушення прав обвинуваченого.

Як недопустимий доказ вини обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає за необхідне визнати ксерокопію протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце в с.Воскресенське від 07 березня 2008 року, ксерокопію протоколу огляду транспортного засобу від 07.03.2008 року, ксерокопію чорновика схеми ДТП, ксерокопію схеми до протоколу огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди від 07.03.2008 року та фотографії місця ДТП, які лягли в основу вихідних даних проведення всих авто-технічних досліджень та експертиз виходячи з наступних підстав:

Виходячи з положень ст.84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.99 КПК України, документом є складені в порядку передбаченому цим Кодексом протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії. Частина 3 даної статті зобов`язує сторону кримінального провадження надати суду оригінал таких документів. Оригіналом документу є сам документ. Для підтвердження змісту документа можуть бути визнані допустимими й інші відомості, проте такі в судовому засіданні надані не були. Як було встановлено в судовому засіданні, місцезнаходження оригіналів вказаних документів встановити не представляється можливим, як і встановити особу, винну у їх зникненні. Навпаки, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_30 , ОСОБА_23 та ОСОБА_28 вказали на схожість своїх підписів у деяких копіях вказаних документів, а на деяких ксерокопіях не змогли підтвердити схожості із своїми підписами , також не змогли пояснити і розбіжності, що маються у трьох копіях ідентичних документів, як і зокрема відсутності на чистовій схемі ДТП відсутність підпису ОСОБА_8 . Що стосується даних протоколу огляду транспортного засобу про відсутність певних пошкоджень в автомобілі Тойота Кемрі, такі були спростовані в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_34 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 та ОСОБА_35 , які підтвердили стан шин автомобіля та пошкодженого колеса після ДТП та вказали на ті пошкодження, які до протоколу занесені не були, такими чином спростували факти, зазначені в даному документі, крім того матеріали кримінального провадження містять докази щодо заміни відповідних запчастин рульового управління і інших вузлів і агрегатів замінених після ДТП. (а.п.124-129т.3)

Крім того суд вважає за необхідне зазначити, що згідно постанови прокуратури Варвинського району про закриття кримінального провадження від 26 березня 2013 року підтверджуються ті обставини, що матеріали вказаної кримінальної справи №04/02695, після повернення з апеляційного суду Чернігівської області, за вихідним номером 494 від 28.07.2008 року разом із копією ухвали апеляційного суду були повернуті Варвинським районним судом на адресу Прилуцького відділення СУ УМВС в Чернігівській області. Тобто, в матеріалах за скаргою на постанову про порушення кримінальної справи, що знаходяться на даний час у Варвинському суді маються лише копії таких документів, а не їх оригінали. (а.п.117-123 т.3)

Відповідно до ухвали слідчого судді Варвинського районного суду від 04 квітня 2013 року надано тимчасовий доступ до матеріалів кримінальної справи №04/02695, які подавалися до Варвинського районного суду під час оскарження постанови про порушення даної кримінальної справи в ході розгляду справи №4-9/2008. Згідно протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2013 року та опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, начальником СВ Варвинського РВ УМВС було вилучено протокол огляду місця події від 07.02.2008 року на 2 аркушах, протокол огляду транспортного засобу від 07.03.2008 року на 2 аркушах, схему ДТП на 1 аркуші, схему до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події від 07.03.2008 року на 2 аркушах. В той же час в матеріалах кримінального провадження наявні ксерокопії вилучених документів, вірність яких засвідчена підписом голови та печаткою Варвинського районного суду. Однак суд вважає, що голова Варвинського районного суду вийшов за межі своїх повноважень, оскільки відповідно до Інструкції з діловодства у місцевому загальному суді, затвердженої наказом Судової адміністрації № 68 від 27.06.2006 року, з відповідними змінами та доповненнями, що діяла на момент вчинення такої слідчої дії, суд має право посвідчувати гербовою печаткою лише копії тих документів, які видаються судом, а не іншими органами, організаціями чи установами, тим паче посвідчувати вірність копій з копії.(а.п.86-98 т.2)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_31 підтвердив ті обставини, що в його провадженні вже перебували ксерокопії протоколу ОМП, огляду ТЗ та схеми ДТП.Свідок ОСОБА_36 також вказав, що після надходження скарги представника потерпілого та витребування ним таких документів з архіву прокуратури у 2011 році, було виявлено що у матеріалах ксерокопії протоколу ОМП, огляду ТЗ та схеми ДТП. Всі подальші слідчі дії, які ним призначалися, проводилися на їх ксерокопіях. Про наявність та перебування оригіналів таких на даний час йому нічого не відомо.

Наявні ж в матеріалах кримінального провадження фотографії, друк яких здійснено за допомогою кольорового принтера, та визначені слідчим як фототаблиці, здійснено з порушенням вимог Наказу МВС від 30.08.1999 року №682 Про затвердження настанови про діяльність експертно-криміналістичної служби МВС України, оскільки як вбачається із ксерокопій протоколів проведення огляду місця події, такі не містять факту відображення зйомки цифровою камерою, тип, носій на який проводилася фотозйомка, серійний номер фотокамери, умови та об`єкт зйомки, повідомлення понятих про те, які конкретно засоби і з якою метою будуть застосовуватися під час проведення слідчої дії, а також не містять вимог щодо відомостей про зображення на таких, посвідчення підписом слідчого , прокурора, спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та або вилученні таких, оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії повинні зберігатися в матеріалах кримінального провадження, що також суперечить вимогам ст.ст.105,107 КПК України.

Що стосується протоколу відтворення обстановки і обставин події від 09.06.2012 р., така слідча дії також проведена з порушенням вимог КПК, а також не відповідності фактичних даних зазначених в протоколі, дійсності .

Відповідно до ст.223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, де слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення такої дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед початком такої дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права та обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Так, відповідно до вимог ст.85,194,195 КПК (1960 року), яка діяла на момент проведення відповідної слідчої дії, саме з метою перевірки й уточнення результатів допиту свідка, потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого або даних , одержаних при провадженні слідчих дій, слідчий може виїхати на місце і в присутності понятих, а в необхідних випадках за участі спеціаліста, свідка, потерпілого і підозрюваного або обвинуваченого відтворити обстановку і умови, в яких ті чи інші події могли відбуватися в дійсності. Проводячи вказану слідчу дію, слідчий повинен вжити заходів до того, щоб забезпечити відповідність умов тим, які були в момент розслідуваної події, підготувати необхідні інструменти і технічні засоби, роз`яснити особам, які беруть участь у слідчій дії, мету та завдання проваджуваної дії, функції, права та обов`язки кожного з учасників, виконання вимог закону та належне закріплення отриманих фактичних даних.

Слідчим вказані вимоги були виконані частково та й з відповідними порушеннями.

Як було встановлено в судовому засіданні та підтверджено допитом свідків, фактично очевидцями ДТП з автомобілем Тойота Кемрі під керуванням водія ОСОБА_8 , були водій автомобіля Шкода Октавія ОСОБА_13 , мопедист (велосипедист), особу якого досудовим слідством встановлено не було та три фізичні особи покійний ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . Проте, відтворення проведено за участі лише одного водія автомобіля Шкода Октавія ОСОБА_13 . Інші учасники дорожньо-транспортної пригоди на відтворення запрошені не були, як і відсутні від них письмові пояснення про відмову у проведення такої слідчої дії, а у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про проведення такої слідчої дії за його участі відмовлено. В той же час, їх роль на відтворенні виконував слідчий ОСОБА_31 , та всі заміри, що стосувалися визначення швидкості руху транспортних засобів, розміщення транспортних засобів на відповідній смузі руху, які проведено з позначенням (занесенням) таких на схему до протоколу, але без їх участі та визначенням розмірів, видимості, не можуть визнаватися дійсними, оскільки отримані з грубим порушенням та не відповідають дійсним обставинам справи.

Крім того як вбачається із змісту протоколу, попередивши свідка ОСОБА_13 про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань або дачу завідомо неправдивих показань, слідчий не роз`яснив йому положення ст. 69-1 КПК України та ст.ст.57, 59 та 63 Конституції України.

Оскільки відповідно до вимог ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо отримав у судовому засіданні та не вправі обґрунтовувати свої рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них, суд вважає за необхідне прийняти до уваги покази свідка ОСОБА_13 дані в судовому засіданні, який вказав, що з якою швидкістю рухався автомобіль обвинуваченого стверджувати не зміг, але вказав, що він свідок їхав з невеликою швидкістю, а автомобіль який його обганяв рухався з більшою швидкістю, свідок ще зазначив, що швидко не міг їхати оскільки його авто було нове і він обкатував його, крім того суд бере до уваги і показання ОСОБА_13 який даючи показання суду при розгляді справи під головуванням судді ОСОБА_20 вказув, що даючи свої покази під час відтворення він взагалі не зазначав, з якою швидкістю рухався водій автомобіля Тойота Кемрі тим паче 90 км/год. Проте, такі у протоколі відтворення обстановки та обставин події від 09.06.2012 року визначені саме як 90 км/год. Таким чином швидкісний режим автомобіля Тойота Кемрі під керуванням ОСОБА_8 зазначений в протоколі відтворення спростований. Також ОСОБА_13 в судовому засіданні вказав, що у відтворенні приймав участь лише його автомобіль, роль велосипедиста та іншого автомобіля виконував напевно авто слідчого, який за його поясненнями ставав на приблизній (орієнтовній) відстані, від якої вони в подальшому проводили всі заміри та заносили такі до протоколу. ОСОБА_8 та автомобіля Тойота Камрі на відтворенні не було, що спростовує факт наявності зазначений в протоколі автомобіля Тойота Кемрі. Крім того свідок вказав, що обгін його автомобіля ОСОБА_8 здійснював на рівній ділянці дороги .

Що стосується інших показів даного свідка, які він дав у судовому засіданні, суд вважає за необхідне критично віднестися до них та врахувати, що вони спростовуються показами безпосередніх свідків ДТП ОСОБА_37 та ОСОБА_38 , які в судовому засіданні стверджували, що побачили світло фар із-за повороту виїхав один автомобіль , який в подальшому вдарився в електроопору та здійснив наїзд на ОСОБА_37 та ОСОБА_39 . Також спростованими є його покази в тій частині, що потерпілого ОСОБА_10 витягували з-під автомобіля Тойота, в той час, як свідки ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , стверджували, що ОСОБА_10 від удару відкинуло на хвіртку господарства та він упав на землю у дворі будинку, а не під автомобіль обвинуваченого.

Таким чином, виходячи з положень вимог ст.65 КПК (1960 року), яка діяла на час проведення відповідної слідчої дії та зважаючи на вимоги ст. ст.86,87 КПК України, протокол відтворення обстановки та обставин події та схема до нього судом визнаються недопустимими доказами.

Зважаючи на ті обставини, що в судовому засіданні були спростовані вихідні дані, які були використані експертом під час проведення як експертного дослідження, так і авто-технічних експертиз, а відповідні документи визнані недопустимими доказами по справі суд вважає, що дослідження та висновки таких було отримано з порушенням вимог законодавства про призначення та проведення експертиз, з використанням невірно визначених даних , з відповідними порушеннями вимог КПК та неузгодженістю їх з іншими матеріалами справи, а тому висновки авто-технічних експертиз від 17 серпня 2012 року, від 22.06.2011 року та 26 вересня 2011 року та висновок спеціаліста від 17.01.2012 року не можуть бути використані по справі як доказ вини обвинуваченого ОСОБА_8 та також мають бути визнані недопустимим доказом по справі.

Наявні в матеріалах кримінального провадження висновки судово-медичних експертиз по різному трактують наявність у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, їх кількість та визначають причинно-наслідковий зв`язок між отриманими тілесними ушкодженнями та смертю. В той же час, висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всих обставин справи у сукупності.

Відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) №190, яке проводилося 17.03.2008 року по історії хвороби ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_10 поступив у відділення Варвинської ЦРЛ 07.03.2008 року о 23 год.30 хв. по направленню швидкої медичної допомоги з діагнозом : забійна рана в/3 задньої поверхні лівої гомілки. При обстеженні в подальшому лікарями Варвинської ЦРЛ був визначений діагноз: Забій грудної клітки, забійна рана задньої поверхні в/3 лівої гомілки, рентгенограми 07.03.2008 року колінного суглобу кісткової патології не виявлено, кісток гомілки кісткової патології не виявлено, лівого стегна кісткової патології не виявлено, інших даний немає. Виходячи з представлених документів щодо наявності тілесних ушкоджень у вигляді забою грудної клітки та забійної рани задньої поверхні в/3 лівої гомілки, такі експертом віднесені до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, що виникли від дії тупих твердих предметів, які по давності можуть відповідати 07.03.2008 року та могли виникнути внаслідок ДТП. (а.п.64,65 т.1)

Відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) №104 від 16.05.2008 року, який підтверджений висновком експерта №166 від 27.03.2012 року, експертом визначено, що у ОСОБА_10 мали місце наступні тілесні ушкодження: післятравматична гематома лівого стегна з розмізженням підшкірної клітковини, правосторонній пневмоторакс, переломи ребер зправа, синець правого стегна, забійні рани нижніх кінцівок. Безпосередньою причиною смерті явилася тромбоемболія легеневої артерії на фоні вище вказаної травми. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів, по давності можуть відповідати 07.03.2008 року і мають характер тяжких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок ДТП і знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. (а.п.90-96,153-158 т.1)

Висновком комісійної судово-медичної експертизи Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи № 158 від 04.07.2012 р., виходячи з висновку експерта №166 від 27.03.2008 року визначено, що у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого стегна з розмізженням підшкірної клітковини, правосторонній пневмоторакс, переломи ребер справа, синець правого стегна, забійні рани нижніх кінцівок, а також мав місце гострий тромбоз лівої стегнової вени. В результаті зазначених вище тілесних ушкоджень у хворого розвинулася тромбоемболія легеневої артерії. Вказані тілесні ушкодження відповідно до живої особи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що через певний проміжок часу у своєму клінічному перебігу спричинили загрозливі для життя явища та призвели до смерті потерпілого. Зазначені вище тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитися в результаті зіткнення автомобіля з пішоходом. У потерпілого мали місце тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівого стегна з розмізженням підшкірної клітковини, правосторонній пневмоторакс, переломи ребер справа, синець правого стегна, забійні рани нижніх кінцівок, котрі у своєму перебігу ускладнилися гострим тромбозом лівої стегнової вени та в подальшому призвели до тромбоемболії легеневої артерії, що і явилося безпосередньою причиною смерті потерпілого, яка наступила у травматологічному відділенні ІНФОРМАЦІЯ_3 о 12 год.05 хв.

Згідно записів медичної картки №724 стаціонарного хворого діагноз закрита травма грудної клітки, правобічний пневмоторакс хворому в умовах травматологічного відділення Варвинської ЦРЛ був встановлений правильно, але не своєчасно лише 11.03.2008 року та в цей же день був підтверджений торакальним хірургом. Переломи 3-5 ребер зправа були виявлені при розтині трупа і згідно записів у медичній карті стаціонарного хворого у відділенні не були діагностовані, але на думку експертів це суттєво не вплинуло на перебіг травматичного процесу. Лікування проводилося згідно встановленого діагнозу, не було йому протипоказане та не призвело до погіршення стану хворого чи його смерті. (а.п.213-223 т.1)

Відповідно до Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я №6 від 17.01.1995 року визначено, що загострення попередніх захворювань після заподіяння тілесного ушкодження, а також інші наслідки ушкодження, що обумовлені не власне характером цього ушкодження, а випадковими обставинами (наприклад , алкогольним сп`янінням, правцем), індивідуальними особливостями організму (наприклад, гемофілією), дефектами надання медичної допомоги тощо не повинні враховуватися при оцінці ступеня тяжкості. В таких випадках експерт зобов`язаний врахувати характер причинно-наслідкових зв`язків між ушкодженням і такими наслідками.

Комісійна судово-медична експертиза, яка була проведена у Київському міському клінічному бюро судово-медичної експертизи № 191-2013/0 від 05.12.2013 р., вивчивши матеріали, які були надані для проведення такої, вказує на відсутність достатніх підстав, тобто стверджень про те, що між спричиненими ОСОБА_10 травмами лівої нижньої кінцівки та його смертю вбачається саме прямий, не прямий причинно-наслідковий зв`язок, оскільки ізольовані переломи трьох правих ребер не ускладнюються гострим тромбозом лівої стегнової вени та не призводять до тромбоемболії легеневої артерії, забійна рана на передній поверхні правої ступні не ускладнюється гострим тромбозом лівої стегнової вени та не призводить до тромбоемболії легеневої артерії. Також експерти у своєму висновку спростовують наявність у ОСОБА_10 правостороннього пневмотораксу. В той же час, дефекти у наданні медичної допомоги (у вигляді бездіяльності), а саме : не проведення повноцінної та адекватної профілактики розвитку тромбозу вен нижніх кінцівок при несвоєчасному встановленні діагнозу травмування лівого стегна, не проведення в повному обсязі лабораторних досліджень та інструментальних обстежень, встановлення неправильного діагнозу правобічного пневмотораксу перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 ,
посилаючись на наступне : так дані Дослідницької частини судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_10 , 1974 р.н., свідчать про те, що безпосередньою причиною смерті потерпілого є тромбоемболія*/тромбоз** легеневого стовбура.

*-гостра закупорка (емболія) кровоносної судини тромбом/частиною тромбу, який відірвався від місця свого утворення (на стінці серця, судини) та потрапив до циркулюючої крові;

**-процес зажиттєвого утворення згустків циркулюючої крові (тромбів) у кровоносних судинах або в порожнинах серця.

Водночас, експертна комісія вважає за доцільне зазначити судовому слідству про те, що у разі наявності саме тромбоемболії (гострої закупорки кровоносної судини тромбом/частиною тромбу, який відірвався від місця свого утворення) при наявності джерела таких емболів саме у венах нижньої кінцівки, ланцюг настання смерті від тромбоемболії легеневого стовбуру може мати 2 наступні варіанти:

- перший: травма нижньої кінцівки з травмуванням судин тромбоз вен нижньої кінцівки в найближчі дні після травмування (флеботромбоз) тромбоемболія легеневого стовбуру в найближчі дні після травмування смерть;

- другий: травма нижньої кінцівки з травмування судин-розвиток запальної реакції в травмованих венах-утворення тромбів в травмованих венах нижньої кінцівки у віддаленому періоді після травмування (тромбофлебіт) тромбоемболія легеневого стовбуру у віддаленому періоді після травмування-смерть.

Крім того:

? згідно даних судово-медичного дослідження трупу (Акт судово-медичного дослідження (обстеження №104), права легеня дещо спавшаяся … на розрізі із судин великого калібру виділяються тромби при відсутності макроскопічних ознак інфарктів тканини легені, при цьому під час судового-гістологічного дослідження шматочків легень такі тромби виявлені не були, а факультативні ознаки інфарктів тканини легені констатовані міжальвеолярні перетинки нерівномірно потовщені за рахунок численних дрібних крововиливів;

? згідно даних медичної документації (Медична картка стаціонарного хворого №724), 11.03.2008 року ОСОБА_10 на підставі певних клінічних даних ( наявність скарг на задишку, приглушеність серцевих тонів, послаблене дихання в правій легені з не прослуховуванням його у верхніх відділах) був встановлений діагноз Правобічний пневмоторакс. Дихальна недостатність І ст. з приводу якого проведена операція торакоцентезу з дренуванням плевральної порожнини, проте: ані під час проведення зазначеної операції не зазначено про наявність повітря в плевральній порожнині, ані під час судово-медичного дослідження трупу не знайдено саме джерело пневмотораксу-ні слідів ушкодження пристінкової плеври внаслідок перелому 3-5 правих ребер, ні слідів ушкодження тканини правої легені знайдено не було!!!

? згідно даних медичної документації (Медична карта стаціонарного хворого №724), вперше наявність у ОСОБА_10 гематоми лівого стегна констатується лише 20.03.2008 року (незважаючи на таку констатацію під час надходження до стаціонару шляхом напису в діагнозі іншим почерком та чорнилами), і з приводу чого здійснюється пункція гематоми з видаленням 350 мл гемолізованої крові, при цьому будь-якого обстеження (в т.ч. ультразвукової доплерографії) лівого стегна з метою визначення стану його судин не проводилось!!!

? згідно даних медичної документації (Медична карта стаціонарного хворого №724), лабораторне дослідження крові ОСОБА_10 щодо стану його системи гемостазу (коагулограма), проводилося лише один раз 14.03.2008 року, при цьому отримані результати такого аналізу потребували повторного динамічного дослідження крові.

Саме морфологічна (макроскопічна та мікроскопічна) картина стінки судини, де виявлено тромб, дозволяє диференціювати його походження-чи є він автохтонним (утворився безпосередньо в легеневому стовбурі), або чи є він привнесеним з іншого місця судинної системи. В даному випадку, відсутність гістологічного архіву шматочків внутрішніх органів з трупу ОСОБА_10 , не дозволяє безпосередньо під час проведення цієї експертизи визначити саме мікроскопічну картину стінку легеневого стовбура, де було виявлено тромб під час судово-медичного дослідження трупу. Проте, наявний в наданих матеріалах опис такої картини, а саме: у препараті судина великого калібру, стінка якої незначно розволокнена. У просвіті тромботичні маси, що мають змішаний характер та щільно спаяні з внутрішньої стінкою судин факультативно свідчить про те, що походження виявленого під час судово-медичного обстеження трупу тромбу у легеневому стовбурі є автохтонним (утворився безпосередньо в легеневому стовбурі).

Крім того, під час судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_10 взагалі не було проведене дослідження судин лівої нижньої кінцівки з подальшим взяттям шматочків для гістологічного дослідження (для підтвердження або спростування наявності, з урахуванням терміну від травми до смерті, тромбофлебіту судин лівої нижньої кінцівки), що у сукупності з тим, що під час всього стаціонарного лікування ОСОБА_10 діагноз гострий тромбоз глибокої лівої стегнової вени навіть не був запідозрюваний (виник лише після констатації смерті потерпілого), все це свідчить про те, що для ствердження про джерело тромбоемболії легеневого стовбура внаслідок тромбозу глибокої лівої стегнової вени після травмування лівої нижньої кінцівки відсутні достатні підстави, тобто ствердження про те, що між спричиненням ОСОБА_10 травми лівої нижньої кінцівки та його смертю вбачається саме прямий причинно наслідковий звязок, суперечить найголовнішому, 4-ому закону формальної логіки закону достатньої підстави: будь-який істинний умовивід*** повинен бути обґрунтованим.

***-складання Підсумків (умовиводів) судово-медичної експертизи процедура логічна, яка здійснюється відповідно до положень формальної логіки. В даному випадку у наявних Висновках експертів: замість логічної форми умовивід (підсумки) наведена більш проста логічна форма судження, в якій лише тільки щось стверджується, а не обґрунтовується, при цьому стверджується те чого не було (правостороннього пневмотораксу) і не може бути (ізольовані переломи трьох правих ребер не ускладнюються гострим тромбозом лівої стегнової вени та не призводять до тромбоемболії легеневої артерії, забійна рана на передній поверхні правої ступні не ускладнюється гострим тромбозом лівої стегнової вени та не призводить до тромбоемболії легеневої артерії).

Зважаючи на відсутність об`єктивних даних за стан судин обох нижніх кінцівок ОСОБА_10 не дозволяє в даному випадку встановити характер причинно-наслідкового зв`язку між спричиненням ОСОБА_10 травми лівої нижньої кінцівки та його смертю.

З метою усунення виявлених суперечностей у висновках експертів № 158 від 04.07.2012 р. та № 191-2013/0 від 05.12.2013 р., в судовому засіданні були допитані судово медичні експерти відповідних експертних установ які були у складі експертної комісії : Чернігівського обласного бюро судово-медичної експертизи - ОСОБА_42 , та Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи - ОСОБА_43 .

Експерт ОСОБА_42 дав показання суду, що оскільки іншим експертом який проводив судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_10 не було проведене дослідження судин лівої нижньої кінцівки з подальшим взяттям шматочків для гістологічного дослідження, то дійсно неможна однозначно стверджувати, що тромб утворився саме в травмованій лівій нижній кінцівці що в подальшому призвело до тромбоемболії легеневої артерії, можна тільки припустити,що внаслідок тілесного ушкодження у вигляді гематоми лівого стегна з розмізженням підшкірної клітковини котре у своєму перебігу ускладнилося гострим тромбозом лівої стегнової вени та в подальшому призвели до тромбоемболії легеневої артерії . Якби експертом який проводив судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_10 було проведене дослідження судин лівої нижньої кінцівки з взяттям шматочків для гістологічного дослідження, всі ці спірні питаня відпали .

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_44 , дав детальні показання щодо роз`яснення висновку, висвітлив відповіді на питання аналогічним тим, що викладені у висновку експерта № 191-2013/0 від 05.12.2013 р.

Перевіривши й оцінивши всі висновки, на думку суду саме даний висновок в повній мірі містить узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком, є найбільш обґрунтованим та узгодженим з іншими матеріалами справи.

Об`єктивно оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності та їх сукупність з точки зору достатності і взваємозв`язку для прийняття рішення суд вважає, зважаючи на відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення ОСОБА_8 правил безпеки дорожнього руху, а також беручи до уваги ті обставини провадження, що першочергово у ОСОБА_10 було встановлено наявність легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а наявність інших ушкоджень (захворювань), які були виявлені експертом під час дослідження трупу та визначені як такі, що стали причиною смерті потерпілого, при проведенні комісійної судово-медичної експертизи були спростовані та визначено прямий причинно-наслідковий зв`язок між дефектами в наданні медичної допомоги ( у вигляді бездіяльності) та настанні смерті ОСОБА_10 , а також через відсутність об`єктивних даних за стан судин обох нижніх кінцівок, що не дозволило встановити характер причинно-наслідкового зв`язку між спричиненим ОСОБА_10 травми лівої нижньої кінцівки та його смертю, суд вважає, що в такому випадку в судовому засіданні стороною обвинувачення не було доведено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_45 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого. Саме виходячи з таких підстав суд вважає за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_8 за недоведеністю обвинувачення та ухвалити виправдувальний вирок .

По матеріалам кримінального провадження прокурором в інтересах держави подано позовну заяву про стягнення 1194 грн.66 коп. вартості лікування ОСОБА_10 у Варвинській ЦРЛ з обвинуваченого. Однак, у зв`язку з ухваленням виправдувального вироку такі кошти не підлягають стягненню з виправданого відповідно до вимог ч.3 ст.129 КПК України, та позовна заява має бути залишена без розгляду.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, на підставі ст.ст.118,126 КПК України, віднести на рахунок держави .

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України .

Керуючись ст. ст. 370-371, 373,374,395 КПК України суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та виправдати, за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження по суті та при ухваленні даного вироку запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався, оскільки клопотань про обрання такого від учасників судового провадження не надійшло, але виправдувальним вироком Прилуцького міськрайонного суду від 20.01.2014 р. було вирішено питання, про припинення запобіжного заходу у виді застави та повернення застави ОСОБА_8 в розмірі 22880 грн. до вступу вироку в законну силу, але такий не набрав законної сили оскільки був скасований ухвалою апеляційного суду Чернігівської області 15.07.2014 року і в ньому рішення щодо запобіжного заходу не вирішувалось, а тому в разі неповернення застави заставодавцю ОСОБА_8 , повернути такі останньому в розмірі 22880 грн. (а.п.114 т.2, а.п.60-67,131-136 т.4)

Цивільний позов прокурора про стягнення 1194 грн.66 коп. вартості лікування ОСОБА_10 залишити без розгляду .

Витрати понесені на проведення судово - автотехнічної експертизи в розмірі 1839 грн. по даному кримінальному провадженню віднести на рахунок держави .

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: (а.п.41 т.2), автомобіль Тойота Кемрі державний номерний знак НОМЕР_2 , що знаходиться на зберіганні у його власника ОСОБА_8 - залишити в його законному володінні, користуванні та розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити виправданому, прокурору, потерпілому, адвокатам.

Суддя ОСОБА_46