Справа №1-60/2008 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2008 року Збаразький районний суд
Тернопільської області

в складі : головуючого суду ГУДИМИ
І.В.

при
секретарі ЖИЛЯК Н.Я.

з участю прокурора ДОБРЯНСЬКОЇ
Н.М.

та
захисника РАДОСЮКА
В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Збаражі справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки і мешканки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, з
середньою спеціальною освітою, одруженої, що має на утриманні одну неповнолітню
дитину, тимчасово не працюючої, раніше не судимої,

за ч.1 ст.190, ч. 3 ст. 358 КК України, -

встановив :

ОСОБА_1 в березні
2007 року з метою заволодіння чужим майном, а саме коштами Збаразького
районного центру зайнятості звернулася з проханням до голови ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2
про надання їй довідки про середню заробітну плату та про внесення в її трудову
книжку відомостей про її парацевлаштуання та звільнення у вищезгаданому
господарстві, внаслідок чого останній видав їй завідомо
неравдивий документ - довідку про середню заробітну плату № 26 від 11 березня
2007 року та вніс в її трудову книжку записи про те, що вона нібито працювала у
ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді різноробочої в період з 31 січня 2007 року по 28 лютого
2007 року, хоча в цей період вона в ІНФОРМАЦІЯ_2 не працювала. В подальшомуОСОБА_1 із даним завідомо
неправдивим документом, тобто довідкою про середню заробітну плату та трудовою
книжкою із записами про те, що вона нібито працювала у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді
різноробочої за період з 31 січня 2007 року по 28 лютого 2007 року, звернулася
в Збаразький районний центр зайнятості з метою отримання коштів. На підставі
цих неправдивих документів її було взято на облік в Збаразькому районному
центрі зайнятості, як безробітну і до початку жовтня 2007 року їй виплачувалася
допомога по безробіттю. Всього Збаразьким районним центром зайнятості за період
з 20.03.2007 року по 5.10.2007 рокуОСОБА_1 було виплачено допомоги по
безробіттю на загальну суму 937 гривень 60 копійок.

Свою вину у скоєних злочинах підсуднаОСОБА_1 визнала
повністю і в судовому засіданні пояснила, що дійсно вона в березні 2007
року звернулася до голови ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 з проханням про
надання їй довідки про середню заробітну плату та про внесення в її трудову
книжку відомостей про її парацевлаштуання та звільнення у вищезгаданому господарстві,
внаслідок чого останній видав їй довідку про середню заробітну плату
№ 26 від 11 березня 2007 року та вніс в її трудову книжку записи про те, що
вона нібито працювала у ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді різноробочої з 31 січня 2007
року по 28 лютого 2007 року, хоча на роботу в ІНФОРМАЦІЯ_2 вона не ходила
жодного дня. З цією трудовою книжкою та довідкою вона пішла в Збаразький
районний центр зайнятості і на підставі цих неправдивих документів її
було взято на облік у центрі зайнятості, як безробітну і до початку жовтня 2007
року вона отримувала допомогу по безробіттю. Всього їй Збаразьким районним
центром зайнятості було виплачено 937 гривень 60 копійок допомоги по безробіттю
за період з 20.03.2007 року по 5.10.2007 року.

Покази підсудноїОСОБА_1
відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються.

Таким чином суд приходить до висновку, що органами
досудового слідства дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК України, як за ознаками заволодіння
чужим майном шляхом обману та за ч. 3 ст. 358 КК України, як за ознаками
використання завідомо підроблених документів, кваліфіковано вірно.

Обираючи міру покарання підсуднійОСОБА_1 суд, враховуючи ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу підсудної, приходить до висновку, що їй слід
призначити покарання у вигляді обмеження волі. Однак враховуючи пом'якшуючі її
вину обставини, як те, що вона вперше притягується до кримінальної
відповідальності, повністю визнала вину у скоєному, щиро кається, активно
сприяла розкриттю злочинів, повністю відшкодувала завдані злочинами збитки, суд
приходить до переконання про можливість виправленняОСОБА_1 без відбування
покарання, в зв'язку з чим слід звільнити її згідно ст. 75 КК України від відбування призначеного
покарання з випробуванням. При цьому суд вважає за необхідне встановити підсудній
іспитовий строк терміном на 1 (один) рік та покласти на неї наступні обов'язки,
що передбачені ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і
роботи.

На
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив :

Визнати
винною ОСОБА_1 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 358
КК України і призначити їй покарання:

- за ч.1 ст. 190 КК України - 2
(два) роки обмеження волі;

- за ч.3 ст. 358 КК України - 1 (один) рік обмеження
волі.

Відповідно до ст.70 КК України остаточну міру покарання
ОСОБА_1 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим - 2 (два) роки обмеження волі.

Згідно
ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням та
визначити іспитовий строк 1 (один) рік.

На
підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 слідуючі обов'язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання і роботи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку
в законну силу засудженій ОСОБА_1 залишити без змін - підписку про невиїзд.

На даний
вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області
через Збаразький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ : І.В.
ГУДИМА