Справа № 461/5322/15-к
Провадження № 1-кс/461/3027/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити скаргу. Надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки слідчим повно та всебічно досліджені всі обставини справи.
Вивчивши скаргу та матеріали досудового розслідування по кримінальному провадженню, заслухавши доводи особи, яка подала скаргу, прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість скарги з наступних підстав.
Допитана 05.06.2014 р. в якості свідка по цьому кримінальному провадженню ОСОБА_6 пояснила, що в грудні 2013 р. її мама, ОСОБА_8 , яка перебувала в США, попросила від її імені подарувати належну їй половину квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_7 (братові ОСОБА_6 ). Для здійснення цього правочину ОСОБА_8 надала відповідну посвідчену нотаріусом довіреність. Квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 та її колишньому чоловіку ОСОБА_3 . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.09.2008 р. за ОСОБА_8 визнано право власності на половину цієї квартири. Апеляцію ОСОБА_3 залишено без задоволення. 23.01.2014 р. ОСОБА_6 на підставі довіреності від імені своєї матері подарувала ОСОБА_7 половину вищезазначеної квартири. В подальшому ОСОБА_3 не дав можливості ОСОБА_7 користуватись цією квартирою і останній звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у володінні та користуванні квартирою. Судові спори тривають до сих пір. ОСОБА_3 , на думку ОСОБА_6 , заявив в міліцію про підробку договору дарування, оскільки має на меті призупинити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні майном та визначенні порядку користування квартирою.
Допитаний 05.06.2014 р. в якості свідка по цьому кримінальному провадженню ОСОБА_7 надав пояснення, аналогічні поясненням своєї сестри ОСОБА_6 .
Постановою слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області від 24.10.2014 р. вищезазначене кримінальне провадження закрито за відсутністю події злочину.
ОСОБА_3 при допиті в якості потерпілого від 15.04.2015 р. зазначив, що позовна заява ОСОБА_7 ухвалою Франківського райсуду м. Львова від 19.05.2014 р. залишена без руху, а ухвалою від 03.06.2014 р. визнана неподаною. ОСОБА_7 не міг подати позовну заяву 02.04.2014 р., тому що відповідно до ст. 122 ЦПК України питання про відкриття провадження у справі суддя вирішує не пізніше 3 днів з дня надходження заяви до суду. Свідок ОСОБА_6 не могла цього не знати, так як давала показання в той самий день, одразу після ОСОБА_7 . Тому вважає ці показання свідків неправдивими.
Відповідно до ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання свідка під час провадження досудового розслідування передбачена кримінальна відповідальність.
При допиті свідка ОСОБА_6 від 05.11.2014 р. остання пояснила, що під словами «судові спори тривають до сих пір» вона мала на увазі спори щодо квартири по АДРЕСА_1 і вона нічого не знала про ухвалу Франківського райсуда від 03.06.2014 р. Стосовно її слів, що ОСОБА_3 має на меті призупинити провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_7 вона дійсно так вважала, оскільки брат на той момент не міг вселитись у квартиру.
При допиті свідка ОСОБА_7 від 13.11.2014 р. останній пояснив, що про ухвалу Франківського райсуду від 03.06.2014 р. йому на момент попереднього допиту 05.06.2014 р. не було відомо, оскільки він отримав її лише 12.06.2014 р. В підтвердження цього надав витяг з відстеження пересилання поштових відправлень. Стосовно його думки, що ОСОБА_3 має на меті призупинити провадження по цивільній справі за позовом він дійсно так вважав та вважає.
Таким чином, свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 під час повторного допиту підтвердили правдивість своїх показань. Їх показання узгоджуються між собою, а також з іншими наявними в кримінальному провадженні доказами (копіями документів щодо права власності на квартири, копії судових документів, поштових відправлень, тощо).
Відсутні будь-які розбіжності, які підлягали би уточненню шляхом повторного допиту цих свідків, для їх одночасного, перехресного допиту, тощо. Крім того, ОСОБА_7 23.04.2015 р. надав заяву про відмову свідчити щодо себе та своїх близьких на підставі ст. 63 Конституції України. Що унеможливлює будь який повторний допит цього свідка. ОСОБА_9 , користуючись наданим їй ст. 63 Конституції України право також відмовилась від проведення одночасного допиту з ОСОБА_3 .
Слідчим перевірені всі обставини, необхідні для висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ознак будь-якого злочину.
Доводи ОСОБА_3 про порушення строків прокурором при скасуванні попередньої постанови про закриття кримінального провадження та про те, що відносно неправомірних дій нотаріуса триває розгляд в суді, відповідна заява подана до Головного Управління юстиції у Львівській області є неспроможними, оскільки ці доводи не підтверджують неправдивість показань свідків і тому не впливають на законність оскаржуваної постанови слідчого.
Доводи ОСОБА_3 про те, що він надав під час свого допиту докази неправдивості свідчень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є безпідставними, оскільки ОСОБА_3 не спростував доводів свідків щодо правдивості їх показань і останні підтвердили правдивість своїх показань. Правдивість їх показань узгоджується з іншими наявними в кримінальному провадженні доказами (копіями документів щодо права власності на квартири, копії судових документів, поштових відправлень, тощо).
Доводи ОСОБА_3 про те, що слідчий в постанові посилався на докази, які не стосуються цієї справи є необґрунтованими. Наявні в кримінальному провадженні докази, на які посилається слідчий в постанові про закриття кримінального провадження, є належними для повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.
Доводи ОСОБА_3 про те, що оскаржувана постанова слідчого повністю автентична постанові від 14.11.2014 р. є необґрунтованими, оскільки слідчому не заборонено і він має право при винесені нової постанови посилатися на ті самі обставини, які не змінилися з моменту прийняття попередньої постанови, додавши до нової постанови про закриття кримінального провадження нові досліджені обставини.
Доводи ОСОБА_3 про те, що в постановах слідчого про закриття кримінального провадження не наведено жодних доказів, які б документально спростовували неправдиві свідчення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не тільки не дають підстав слідчому суду скасувати оскаржувану постанову, а навпаки, підтверджують законність оскаржуваної постанови слідчого щодо відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України в діях ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .
Доводи ОСОБА_3 про те, що свідчення ОСОБА_6 і ОСОБА_7 містять фрази: «під цим я мала на увазі», «вона так дійсно вважала», «не знала і не мала на думці», «він дійсно так вважав» тощо, не спростовують факти, викладені у протоколах допитів даних осіб є безпідставними, оскільки саме такими фразами і висловами свідки пояснювали своє суб`єктивне ставлення до подій, про які їх допитували і саме ці фрази наряду з іншими доказами в кримінальному провадженні, підтверджують відсутність суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 384 ч. 1 КК України в діях ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .
В скарзі ОСОБА_3 зазначив: «очевидно, що не можна вважати достатніми доказами свідчення осіб, щодо яких заявлена підозра, і які усно, без надання належних документів заперечили покази, подані у протоколах допитів». Це посилання ОСОБА_3 є необґрунтованим, оскільки свідкам ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не оголошувалась підозра, і вони не заперечили власні показання, а розтлумачили майже кожне своє слово, яке здалося неправдивим ОСОБА_3 , пояснивши суть сказаного ними. Ці роз`яснення є логічними, послідовними, не суперечать добитим по справі доказам, узгоджуються між собою, між показаннями кожного з свідків тощо.
Згідно з ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Слідчий всебічно, повного та неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження, надав їм відповідний аналіз і належну оцінку у їх сукупності.
Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження містить обставини, які є підставами для прийняття постанови для закриття провадження по справі, мотиви прийняття такої постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України. Тобто це процесуальне рішення відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, в постанові викладено відповіді на всі поставлені питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією і гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, суд -
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 24.04.2015 р. про закриття кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Слідчий суддя: ОСОБА_1