Код суду 233 Справа № 233/954/15-к
Вирок
Іменем України
16 квітня 2015 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, судимого: 20.11.1995року Слов`янським міським судом Донецької області за ст.141 ч.2 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку на підтаві ст. 46-1 КК України строком на 1 рік; 24.12.1996 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст.ст. 117 ч.3, 43 КК України (в редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі, звільнений 12.08.2002 року на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Макіївка Донецької області від 05.08.2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 11 місяців 20 днів; 23.04.2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 309 ч.3 КК України (в редакції 2001 року) до 5 років позбавлення волі, звільнений 23.09.2011року на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Донецька від 15.09.2011 року із заміною покарання на виправні роботи на невідбутий строк 2 роки 5 місяців 3 дні, на підставі ст. 82 КК України невідбутий строк замінено на 2 роки виправних робіт з виплатою в дохід держави 20 % заробітку, який не працює та не навчається, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України,-
У той же день, приблизно о 09 годині 10 хвилин, перебуваючи за вказаною вище адресою, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, через незакриті передні двері автомобілю зі сторони водійського місця проник у салон вказаного автомобіля, звідки намагався викрасти належне ОСОБА_6 майно: мобільний телефон марки «Lenovo A-706» імей НОМЕР_2 , НОМЕР_3 вартістю 1713,33 грн. з сім карткою мобільного оператора МТС № НОМЕР_4 вартістю 8,33 грн., на рахунку якої були відсутні грошові кошти; грошові кошти у сумі 1200 грн.; чоловічу барсетку з посвідченням водія на ім`я ОСОБА_6 , серія НОМЕР_5 , свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_6 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють.
Таким чином, зазначеними вище діями ОСОБА_5 намагався заподіяти ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2921,66 грн.
Однак покинути салон автомобілю з викраденим майном ОСОБА_5 не встиг, тобто не виконав усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці скоєння злочину був затриманий ОСОБА_6 та військовослужбовцями Національної Гвардії України ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в об`ємі, визначеному вироком, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.
Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження у його відсутність, цивільний позов не заявив.
Суд переконався в тому, що обвинувачений вірно розуміє суть обставин справи. В суду не виникло сумнівів в добровільності та істинності його позиції. Після роз`яснення порядку та об`єму права на оскарження фактичних обставин справи, вислухавши думку учасників процесу, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежити об`єм дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалами справи, що стосуються особи обвинуваченого. Інші докази в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися.
Суд прийшов до переконання, що умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за ст.ст.15 ч.3, 185 ч.2 КК України, так як він своїми умисними діями вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, проте не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не знаходиться.
До обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить його щире каяття.
Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленному обвинуваченні, передбаченому ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на п`ять місяців.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Костянтинівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя