Справа № 283/3582/14-к
Провадження №1-кп/283/19/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
28 січня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Юрівка Малинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, судимого вироком Малинського районного суду Житомирської області від 05.06.2014 року за ч. 1 ст. 164 КК України до 80 годин громадських робіт;

за ч. 1 ст. 263 КК України,-
встановив:

18 грудня 2014 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний та прокурор дійшли згоди, що ОСОБА_4 , будучи засудженим 05.06.2014 Малинським районним судом за ч. 1 ст.164 КК України до кримінального покарання у виді 80 годин громадських робіт на шлях виправлення не став та ухилився від виконання вироку суду за наступних обставин.

Так, 11.07.2014 до Малинського районного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції Овруцького міжрайонного відділу УДПтСУ в Житомирській області (далі КВІ у Малинському районі) з Малинського районного суду Житомирської області надійшло для виконання розпорядження про виконання вироку № 7537/14 від 08.07.2014 з копією вироку № 283/933/14-к від 05.06.2014 відносно ОСОБА_4 .

З метою виконання вироку суду 10.09.2014 ОСОБА_4 запрошений до КВІ Малинського району та ознайомлений з порядком відбування покарання у виді громадських робіт. Також йому було вручено направлення на відбуття громадських робіт до комунального підприємства Малинського міського ритуального підприємства «Скорбота» (далі КП ММРП «Скорбота»). При цьому ОСОБА_4 письмово попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбуття покарання у виді громадських робіт.

Директором КП ММРП «Скорбота» ОСОБА_5 , винесено наказ № 24 від 15.09.2014 про прийняття до виконання вироку суду відносно засудженого до громадських робіт ОСОБА_4 , яким визначено перелік об`єктів та видів громадських робіт та зазначено, що контроль за відбуттям громадських робіт засудженим буде здійснювати старший наглядач ОСОБА_6 .

Крім того, директором КП ММРП «Скорбота» ОСОБА_5 , на підставі ч. 2 ст. 38 Кримінально-виконавчого кодексу України визначено, що засуджений повинен відпрацювати не менше двадцяти п`яти годин громадських робіт на місяць та не більше чотирьох годин громадських робіт в день, а також складено графік відпрацювання засудженим ОСОБА_4 80 годин громадських робіт, з яким його ознайомлено письмово.

Протягом вересня 2014 року засуджений ОСОБА_4 , згідно графіку, повинен був відпрацювати 44 години громадських робіт, а фактично протягом місяця не відпрацював жодної години.

Протягом жовтня 2014 року засуджений ОСОБА_4 , згідно графіку, повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт, а фактично протягом місяця не відпрацював жодної години. Кількість невідпрацьованого ОСОБА_4 без поважних причин часу протягом вересня-жовтня 2014 року складає 80 годин.

У подальшому начальником КВІ у Малинському районі здійснено перевірку виконання кримінального покарання у виді громадських робіт засудженим ОСОБА_4 , в ході якої установлено, що на відпрацюванні громадських робіт останній без поважних причин відсутній.

Відповідно до угоди дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України за ознаками ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Даною угодою узгоджено ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі та призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Малинського районного суду від 05.06.2014 року до покарання призначеного за ч. 2. ст. 389 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, у виді 1 року 10 днів обмеження волі.

Також узгоджено згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винність у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, визнав повністю. Він зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і згоден на затвердження угоди.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та думку прокурора, який не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 18 грудня 2014 року між ОСОБА_4 і прокурором, та призначення підозрюваному узгодженого сторонами виду і розміру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року,-

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 грудня 2014 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 05.06.2014 року та, з урахуванням ст. 72 КК України, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1 року 10 днів обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України встановити ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1