Справа № 667/9209/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2014 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в м. Херсоні кримінальну справу по кримінальному провадженню № 0005380 від 08.10.2013 року за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсона, українки, громадянки України, із повною середньою освітою, не одруженої, офіційно не працевлаштованої, такої що мешкає та зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 07.10.2013 року, близько 21.00 год., переслідуючи прямий корисливий умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, таємно, шляхом вільного доступу, зі столу кв. АДРЕСА_2 , викрала мобільний телефон марки «Samsung GT E 1080 і» вартістю 300 гривень, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим заподіяла потерпілому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні злочину, за вищевикладених обставин фактично визнала, пояснивши, що 07.10.2013 року перебувала у квартирі АДРЕСА_3 в гостях у своєї знайомої, куди також зайшов їх сусід ОСОБА_6 , та де вони разом вживали алкогольні напої, після чого вона, скориставшись відсутністю уваги ОСОБА_6 , без просу взяла його мобільний телефон зателефонувати, після чого, сховала вказаний телефон, попередньо його вимкнувши, через що телефон ніхто не міг знайти, при цьому в присутності потерпілого і співробітників міліції, які в той же день приїхали на місце пригоди, нікому не зізналась в крадіжці. Наступного дня на вимогу співробітників міліції вона була змушена віддати згаданий мобільний телефон.

Показами потерпілого ОСОБА_6 , згідно яких у жовтні 2013 року він перебував в гостях у своєї сусідки, що за адресою АДРЕСА_4 , де також була і обвинувачена, та де вони усі разом вживали алкогольні напої. Так, вживши достатньо велику кількість алкогольних напоїв, він не надовго втратив пильність, після чого помітив, що зник належний йому мобільний телефон марки «Samsung», з яким він перебував за вказаною адресою, після чого він відразу ж намагався зателефонувати на свій телефон, який до цього був у ввімкненому стані, проте зв`язку із мобільним телефоном не було. Згодом він викликав співробітників міліції з приводу крадіжки, в якій він одразу став підозрювати обвинувачену, проте остання вказувала про те, що не знає, де знаходиться його мобільний.

Окрім фактично визнавальних показів обвинуваченої та показів потерпілого, вина ОСОБА_4 підтверджується також наступними дослідженими судом доказами.

Протоколом огляду місця події від 22.10.2013 року, згідно якого обвинувачена в присутності потерпілого добровільно видала викрадений нею напередодні вищезгаданий мобільний телефон.

Протоколом пред`явлення речей до впізнання від 23.10.2013 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав свій телефон, що зник у нього напередодні, за вище викладених, встановлених судом обставин, який згодом було вилучено у обвинуваченої.

Враховуючи викладене, допитавши підсудну і потерпілого а також дослідивши інші докази по справі, заявлені сторонами, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні нею злочину за вищевикладених, встановлених судом обставин, доведена повністю.

З урахуванням викладеного, а також доведеності обставин, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При цьому до вказівки обвинуваченої у судовому засіданні про те, що вона не привласнювала вищезгаданий мобільний телефон потерпілого, а взяла його лише на деякий час, із наміром його згодом повернути, суд відносить критично, та вважає таку вказівку обраним обвинуваченою способом захисту з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності за вчинене.

При визначені виду та міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь суспільної небезпечності скоєного нею кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, не є інвалідом, не досягла пенсійного віку та не має легального джерела прибутку.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, суд відносить вчинення нею кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння,

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд відносить фактичне визнання нею своєї провини у вчиненому в процесі судового слідства та розкаяння з цього приводу.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції її від суспільства, призначивши останній покарання у виді громадських робіт в межах передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт строком на 200 годин.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_4 24.10.2013 року на стадії досудового слідства у виді «особисте зобов`язання» до набрання вироком законної сили вважати продовженим.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд міста Херсона шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:ОСОБА_1