УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №1-25/12 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.3 ст. 358, ч. 3 ст.190 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
представника цивільного
позивача: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
засудженого: ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на вирок Богунського районного суду м. Житомира області, від 22 грудня 2014 року,-
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, -
засуджено за ч.3 ст.190 та ч.3 ст.358 КК України і призначено йому покарання:
- за ч. 3 ст. 190 КК України - позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; конфіскацією всього належного йому особистого майна;
- за ч. 3 ст. 358 КК України обмеження волі на строк 1 рік;
За ст.ст.49,72 КК України ОСОБА_8 звільнено від призначеного за ст. 358 ч.3 КК України покарання.
Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_8 змінено з підписки про невиїзд на тримання під варто та взято його під варту в залі судового засідання.
Початок відбування строку покарання постановлено рахувати з 22 грудня 2014 року.
З засудженого ОСОБА_8 стягнено на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» 8 821 грн. 23 коп., та на користь УМВС України в Житомирській області 2252 грн. 16 коп. судових витрат. . Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.
Згідно вироку, 10 січня 2007 року в ТВБВ № 6 ЖРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк» по проспекту Миру, 19 в м. Житомирі по програмі «Кредитний конвеєр» була випущена банківська картка з встановленим кредитним лімітом 500 грн.
В цей же день, в невстановлений досудовим слідством час ОСОБА_9 , яка працювала на той час спеціалістом по особистим платіжним карткам ТВБВ № 6 ЖРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк», що по проспекту Миру, 19 в м. Житомирі, внесла в базу даних ПК «Приват-48» дані громадянки ОСОБА_10 для оформлення на ім`я останньої кредитної картки по системі «Кредитний конверт» з кредитним лімітом в сумі 500 грн.
Після цього 31 січня 2007 року, в невстановлений досудовим слідством час, у ОСОБА_8 , який на той час, згідно наказу директора ЖРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_11 за № 3.ZR-nfI-2006-656 від 24.10.2006 року був призначений на посаду спеціаліста по кредитним карткам і споживчому кредитуванні відділення групи Б ( менеджер по банківському обслуговуванню фізичних осіб), а з 26 січня 2007 року, відповідно до наказу № 3.ZR-Tiri-2007-32, на посаду спеціаліста по роботі з кредитними картками групи Б (економіст Житомирського відділення № 6 ЖРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк»), що по проспекту
Миру, 19 в м. Житомирі, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шахрайським способом грошовими коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном - коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_8 , не повідомляючи ОСОБА_12 про оформлення на її ім`я кредитної картки «Універсальна» № НОМЕР_1 , в невстановлений досудовим слідством день та час, в період з 31 січня 2007 року по 22 травня 2007 року, в приміщенні вказаного відділення звернувся до працівника ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_9 з проханням поставити підпис від імені ОСОБА_10 та надав ОСОБА_9 чистий бланк анкети на замовлення кредитної картки від імені ОСОБА_13 , мотивуючи це тим, що йому необхідно вказану анкету передати до архіву банку. Це б свідчило про факт або видачі кредитної картки клієнту, або знищення кредитної картки.
В свою чергу працівник ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_9 , довіряючи та не знаючи про злочинний намір ОСОБА_8 , направлений на незаконне заволодіння коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк», однак достовірно знаючи, що вона не являється ОСОБА_14 та остання ніколи не підписувала заяву на оформлення на її ім`я кредитної картки, погодилась на пропозицію ОСОБА_8 та в його присутності в приміщенні № 6 ЖРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк», що по проспекту Миру, 19 в м. Житомирі, поставила свій підпис у вказаному бланку заяви.
Після чого, в той же день, час та місці, працівник ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 має намір використати підроблену нею заяву на отримання кредитної картки на ім`я ОСОБА_10 не з метою незаконного отримання кредиту, а для того, щоб відзвітуватись перед керівництвом банку про видачу вказаної кредитної картки клієнту, або про факт знищення картки, надала підроблену заяву працівнику ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_8 .
31 січня 2007 року ОСОБА_8 , використовуючи вищевказану завідомо підроблену заяву, отримав на ім`я ОСОБА_10 кредитну картку № НОМЕР_1 .
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння шахрайським способом грошовими коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_8 21 травня 2007 року склав акт приймання-передачі карт в касу без переліку номерів кредитних карт, згідно якого, 21 травня 2007 року в зв`язку із звільненням, останній передав на вберігання в касу банку 96 карт та 96 пін-кодів до карт, на якому поставив свій підпис разом з керуючим вказаного відділення ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , хоча в дійсності кредитні картки до каси відділення ЗАТ КБ ПриватБанк» ОСОБА_8 передані не були.
Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння шахрайським способом коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк», достовірно знаючи, що ОСОБА_17 не відомо про відкриття на її ім`я кредитної картки «Універсальна» № НОМЕР_1 та остання ніколи не зверталась до ГЗБВ Л" 6 ЖРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк» ні з приводу видачі вказаної картки, ні з приводу збільшення кредитного ліміту по кредитній картці, в невстановлений досудовим слідством час 22 травня 2007 року, перебуваючи на своєму робочому місці у вказаному відділенні банку, що по проспекту Миру, 19 в м. Житомирі, ввів в ВК Приват - 48» дані про збільшення кредитного ліміту по кредитній картці № НОМЕР_1 , випущеній на ім`я ОСОБА_10 , з 500 грн. до 6 000 гри., післяя чого попросив працівника ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_18 авторизувати вказане збільшення ліміту та пообіцяв, що заявку про збільшення ліміту від імені ОСОБА_19 надасть пізніше.
В свою чергу працівник ЗАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_18 , довіряючи ОСОБА_8 та не знаючи про злочинний його намір, направлений на заволодіння шахрайським способом коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк» та будучи введеною останнім в оману авторизувала збільшення ліміту по вищевказаній кредитній картці до 6 000 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконне заволодіння шахрайським способом коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_8 , використовуючи кредитну картку «Універсальна» № НОМЕР_1 , випущену на ім`я ОСОБА_19 , в період часу з 23-50 год. 22 травня 2007 року до 13-10 год. 1 липня 2007 року, використовуючи електронно-обчислювальну техніку, перевірив кредитні кошти з вказаної картки в сумі 5 650, грн. в готівку через банкомати ЖРУ ЗАТ КБ ПриватБанк» в м. Житомирі:
· 22 травня 2007 року в 23-52 год. з банкомату № 3517 ЗАТ КБ «ПриватБанк», що в магазині «Зодіак» по вулиці І.Кочерги, 6 в м. Житомирі - 1100 грн.;
- 22 травня 2007 року в 23-54 з банкомату № 3517 ЗАТ КБ «ПриватБанк», що в магазині «Зодіак» по вулиці І.Кочерги, 6 в м. Житомирі - 1000 грн.;
- 24 травня 2007 року в 21-02 з банкомату № 3517 ЗАТ КБ «ПриватБанк», що в магазині «Зодіак» по вулиці І.Кочерги, 6 в м. Житомирі - 50 грн.;
· 25 травня 2007 року в 20-42 з банкомату АТМС 0504 - 50 грн.;
· 26 травня 2007 року в 00-01 з банкомату АТМС 0504 - 100 грн.;
- 27 травня 2007 року в 10-06 з банкомату № 3517 ЗАТ КБ «ПриватБанк», що в магазині «Зодіак» по вулиці І.Кочерги, 6 в м. Житомирі - 600 грн.;
· 27 травня 2007 року в 21-18 з банкомату № 3517 ЗАТ КБ «ПриватБанк», що в магазині «Зодіак» по вулиці І.Кочерги, 6 в м. Житомирі - 100 грн.;
- 28 травня 2007 року в 22-00 з банкомату АТМС 0504 - 50 грн.;
· 16 червня 2007 року в 22-36 з банкомату № 3517 ЗАТ КБ «ПриватБанк», що в магазині «Зодіак» по вулиці І.Кочерги, 6 в м. Житомирі - 100 грн.;
· 17 червня 2007 року в 01-20 з банкомату №4661, що по вулиці В.Бердичівська, -о 30. ТОБО № 7 - 1000 грн.;
· 19 червня 2007 року в 22-25 з банкомату №4663, що по вулиці В.Бердичівська, 5, ТОБО № 10-500 грн.;
- 1 липня 2007 року в 13-05 з банкомату №3306, що в магазині «Центральний універмаг» по вулиці Київській, 37 - 1000 грн., які в подальшому не виплатив, відсотки за користування кредитними коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк» не погасив.
Таким чином ОСОБА_8 , шляхом зловживання довірою працівників ЖРУ ЗАТ КБ «ПриватБанк», шляхом незаконних операцій з використанням електронно - обчислювальної техніки незаконно заволодів грошовими коштами ЗАТ КБ ПгиватБанк» на загальну суму 5 650 грн., чим наніс банку матеріального збитку на вказану суму.
В апеляційній скарзі з доповненнями захисник ОСОБА_7 не погоджується з вироком суду, вказує на однобічність та неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи та істотне порушення кримінально - процесуального закону та постановления вироку суддею, який підлягав відводу. Вважає, що головуючий суддя проявив відверту упередженість при розгляді справи так, як не задовольнив жодного з клопотань сторони захисту, направлених на перевірку доводів про невинуватість підсудного, в зв`язку з чим мав підлягати відводу. В підтвердження своїх доводів вказує, що в ході судового розгляду справи не була проведена додаткова почеркознавча експертиза, з метою усунення розбіжностей між проведеними у вході досудового розслідування почеркознавчими експертизами та встановлення виконавця підпису від імені Шитової в заяві на отримання кредитної картки. Також вважає, що судом неправомірно не було звернуто увагу на суперечливі показання свідка ОСОБА_20 , яка спочатку заперечувала, що вчинила підпис за ОСОБА_21 . Не перевірено судом і доводів захисту про можливий фотомонтаж здійснений працівниками служби безпеки банку фотознімків з зображенням Полив`яненка по операціям з кредитною карткою ОСОБА_21 . Не дана належна оцінка тому факту, що збільшення кредитного ліміту на картці ОСОБА_21 та подальше знімання з неї грошових коштів відбулося після фактичної передачі ОСОБА_22 її кредитної картки при його звільнені з роботи. Акцентує увагу на порушення судом прав підсудного на захист в наслідок незаконного усунення шляхом відводу від розгляду справи захисника ОСОБА_23 .. Також
вказує на недостовірність висновків суду у вироку щодо обставин, за яких було збільшено кредитний ліміт по банківській картці ОСОБА_19 , та щодо отримання ОСОБА_22 21.05.2007 банківської картки ОСОБА_21 . Акцентує увагу на підробку висновку службової перевірки № ZAKL-2007/1, від 03.12.2007, виконаного службою безпеки РУ Приватбанку. Наголошує, що суд не спростував у вироку доводи захисту про можливу причетність до вказаного злочину працівника банку ОСОБА_24 .. За результатами апеляційного розгляду справи просить оскаржуваний вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Заслухавши доповідь судді, думку засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію, міркування прокурора ОСОБА_5 , представника цивільного позивача ОСОБА_6 , які заперечили щодо її задоволення, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України та обговоривши викладені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з урахуванням наступного.
Відповідно до вимог ст. 323, ч. 1 ст. 334 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, у мотивувальній частині обвинувального вироку наводяться докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо винуватості підсудного. При цьому суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів. Прийняття одних і відхилення інших доказів судом повинно бути мотивовано.
При розгляді даної кримінальної справи та постановлені вироку суд не дотримався цих вимог кримінально-процесуального закону.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, суд лише навів у ній досліджені докази, але ніякого аналізу їм не дав, не зазначив мотивів прийняття одних і відхилення інших доказів, зокрема тих, якими сторона захисту спростовувала обвинувачення.
Так, дійшовши до висновку, що ОСОБА_8 винен у вчинені шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки шахрайства, а також у використанні завідомо підробленого документу, суд при цьому не навів у вироку ніяких суджень на спростування доводів захисту про те, що наявний у справі основний доказ його винуватості, яким є три копії фотознімків з камер банкоматів, на яких зафіксована особа схожа на підсудного, є сфальсифікованим в результаті монтажу зображення. Не спростовані доводи ОСОБА_8 про те, що він міг бути зафіксованим фотокамерами банкоматів коли знімав гроші по своїм кредитним карткам, і ці знімки могли бути в подальшому сфальсифікованими та використаними з метою його обвинувачення. Не дана оцінка судом факту наявності двох висновків за одним номером служби безпеки «Приватбанку» щодо незаконного використання кредитної картки на ім`я ОСОБА_21 , в одному із яких зазначено про можливу причетність до цього працівника банку ОСОБА_18 .. Також не спростовані доводи захисту про те, що кредитну картку на ім`я ОСОБА_21 підписала не ОСОБА_20 , як про те стверджує слідство, а інший працівник банку ОСОБА_24 ..
Аналіз судом цих питань є важливим, так як відсутність мотивів на їх спростування свідчить про необґрунтованість вироку.
У вироку також відсутні судження суду на спростування доводів захисту про те, що фотознімки з камер банкоматів, повинні бути визнаними недопустимими доказами так як були отримані органом досудового слідства у порушення вимог кримінально-процесуального закону.
Вирок суду не може вважатися законним та обґрунтованим і з тих підстав, що містить у собі суперечності та припущення.
2) Так, у вироку зазначено, що в ході судового розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_22 , при звільнені, кредитні картки до каси «Приватбанку» не передавав, та 22 травня 2007 року ввів у ПК «Приват-48» дані про збільшення кредитного ліміту по кредитній картці № НОМЕР_1 , випущеній на ім`я ОСОБА_19 , з 500 грн. до 6000 грн., після чого попросив працівника банку ОСОБА_18 авторизувати вказане збільшення ліміту та пообіцяв, що заявку про збільшення ліміту від імені ОСОБА_19 надасть пізніше. Виговська, в свою чергу, довіряючи ОСОБА_8 та не знаючи про його злочинний намір, направлений на заволодіння шахрайським способом коштами ЗАТ КБ «ПриватБанк» та будучи введеною останнім в оману, авторизувала збільшення ліміту по вищевказаній кредитній картці до 6 000 грн.
Проте, в ході досудового слідства ОСОБА_25 показала, що підписуючи 21 травня 2007 року акт приймання-передачі кредитних карток від ОСОБА_22 в касу відділення банку, особисто перерахувала кількість карток, які він здавав (т.1, а.с147). У судовому засіданні будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_25 уточнила, що підписавши акт приймання-передачі кредитних карток вона тим самим підтвердила, що за ОСОБА_22 відсутні будь-які заборгованості. Крім того, з огляду на протокол судового засідання, свідок ОСОБА_25 ніколи не давала показань про те, що ОСОБА_22 шляхом обману домігся від неї авторизації збільшення кредитного ліміту по картці на ім`я ОСОБА_21 до 6000 грн.
Також судом, в супереч вимогам ст. 22 КПК України про всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин справи, належним чином не були перевірені доводи захисту про неправдивість тверджень органу досудового слідства про те, що саме ОСОБА_22 здійснив заявку на збільшення кредитного ліміту ввівши у ПК «Приват-48» закріплений за ним електронно-цифровий підпис ID 335623, що підтверджується на думку слідства даними комп`ютерної програми. Ці свої доводи захист обґрунтовує тим, що безпосередньо в комп`ютерній програмі прізвище операціоніста не значиться, крім того, зазначені твердження обвинувачення спростовуються висновком «Приватбанка», згідно якого, електронно-цифровий підпис ОСОБА_22 внесене до «чорного» списку і він є іншим, а саме ID 431865.
За вказаних обставин, неналежне з`ясування судом доводів, якими ОСОБА_8 спростовує свою вину у вчинені інкримінованих йому злочинів, відсутність їх відповідної перевірки свідчить про однобічність та неповноту судового слідства, а тому вирок суду підлягає скасуванню.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що однобічність та неповнота були допущені і в ході досудового слідства.
У відповідності до вимог ст. 374 КПК України вирок суду не може бути залишеним в силі та підлягає скасуванню, якщо при апеляційному розгляді справи встановлено таку однобічність або неповноту дізнання чи досудового слідства, які не можуть бути усунені в судовому засіданні.
Постановляючи по справі обвинувальний вирок суд першої інстанції не врахував, що під час досудового слідства була допущена саме така однобічність та неповнота досудового слідства, яка виключала можливість прийняття такого судового рішення.
Така однобічність та неповнота досудового слідства полягає в наступному.
Так, захищаючись від пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_22 заявив, що він, як працівник відділення «Приватбанку», мав свою кредитну карту № НОМЕР_2 , якою користувався і знімав гроші в банкоматах. Зазначив, що працівники служби безпеки «Приватбанку» використали фотофіксацію проведених ним в травні червні 2007 року операцій в банкоматах при користуванні ним особистою кредитною карткою, та сфальсифікували матеріали службової перевірки, змонтувавши операції зняття невідомою особою готівки з картки ОСОБА_21 з його фотознімками.
Наведені ОСОБА_8 доводи на спростування обвинувачення згідно вимог ст.ст.22, 73, 74 КПК підлягають обов`язковій перевірці, що органом досудового слідства не було зроблено.
Крім того, органу досудового слідства необхідно було у відповідності до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства оформити та визнати доказами надані службою безпеки «Приватбанку» матеріали перевірки по питанню зникнення грошей з кредитної картки ОСОБА_21 , так як ці матеріали разом із зверненням установи банку до правоохоронних органів були лише приводом для вирішення питання про порушення кримінальної справи.
За вказаних обставин, матеріали службової внутрішньої перевірки служби безпеки банку і, зокрема, достовірність долучених фотознімків мала бути перевірена слідством у встановлений процесуальний спосіб - шляхом проведення судової експертизи носіїв електронної інформації.
Слідчі органи мали провести виїмку карт цифрової електронної пам`яті в усіх банкоматів, де проводилися операції по зняттю грошей з кредитної картки на ім`я ОСОБА_21 по всім дванадцяти епізодам. Після проведення експертизи цих носіїв інформації, карти пам`яті необхідно було долучити до справи як речові докази.
В результаті проведення таких процесуальних дій судова експертиза та речові докази стали б у відповідності до ст. 65 КПК України джерелами доказів, здобутими у законний спосіб, тобто допустимими доказами, що не було зроблено.
Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що особисто ОСОБА_22 будь-якого доступу до поповнення кредитної картки на ім`я ОСОБА_21 кредитним лімітом на суму 6000 грн. не мав. Це могла зробити за допомогою лише їй відомого паролю керуюча відділенням банку ОСОБА_18 .. З обвинувачення вбачається, що слідчі органи прийшли до висновку про те, що ОСОБА_22 попросив ОСОБА_25 авторизувати збільшення ліміту і та, не знаючи про його злочинний намір, будучи введеною в оману, авторизувала збільшення цього кредитного ліміту.
Як зазначалося вище, ОСОБА_18 дані обставин спростувала. Ці обставини, з огляду на матеріали справи, фактично органом досудового слідства не досліджувалися, як і не досліджувалося належним чином питання про те, кому належить електронно-цифровий підпис ID 335623 та ID 431865.
Також, на думку колегії суддів, з урахуванням обґрунтованих доводів захисту, є сумнівними та підлягають належній перевірці твердження обвинувачення щодо обставин за яких працівники банку ОСОБА_20 та ОСОБА_26 поставили підпис та заповнили анкету від імені ОСОБА_21 на отримання кредитної картки.
Зазначені обставини мають істотне значення для правильного вирішення справи. Однак ні орган досудового слідства, ні суд не здійснили всебічного та повного дослідження обставин справи.
Виходячи з наведеного, у зв`язку з встановленою при апеляційному розгляді справи однобічністю та неповнотою досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні, справа підлягає направленню на додаткове розслідування.
У процесі додаткового розслідування органу досудового слідства необхідно усунути зазначені вище недоліки, перевірити показання ОСОБА_22 про наявність у нього кредитної картки № НОМЕР_2 , за допомогою якої він у травні червні 2007 року знімав готівку в банкоматах, перевірити його доводи про можливу фальсифікацію працівниками служби безпеки «Приватбанку» матеріалів службової перевірки щодо даного питання та фальсифікацію фотознімків фотокамер банкоматів шляхом монтажу зображень, з`ясувати кому належить електронно-цифрові підписи ID 335623 та ID НОМЕР_3 , перевірити доводи захисту про причетність ОСОБА_26 до поставлення підпису та заповнення анкети від імені ОСОБА_21 на отримання кредитної картки, усунути суперечності що мають місце у твердженнях обвинувачення щодо обставин збільшення ліміту по картці ОСОБА_21 працівником банку Виговською, за необхідності призначити по справі відповідні судові експертизи, для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи провести інші необхідні слідчі дії, дати належну оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності і залежності від цього прийняти рішення відповідно до вимог закону.
Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Богунського районного суду м. Житомира області, від 22 грудня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_8 скасувати, кримінальну справу повернути прокурору Житомирської області для організації додаткового розслідування.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою змінити на підписку про невиїзд. Звільнити ОСОБА_8 з під варти в залі суд.
Судді: