ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/420/15-к

Справа № 1-кп/600/35/2015

06 травня 2015 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю: прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000077 від 02 квітня 2015 року, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
03 вересня 2009 року за заявою ОСОБА_4 управлінням праці та соціального захисту населення Козівської РДА, йому призначено компенсаційні виплати, як фізичній особі, яка надає соціальні послуги, оскільки він мав здійснювати догляд за батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом І групи, загального захворювання довічно.

15 серпня 2010 року ОСОБА_4 , з корисливих спонукань з метою отримання компенсацій грошових коштів, знаючи про те, що у разі припинення надання соціальних послуг, потрібно повідомити управління праці та соціального захисту населення Козівської РДА, виїхав за межі України, в Польщу на тимчасові роботи до 10 грудня 2010 року перебував за кордоном. Таким чином, з 15 серпня 2010 року по 10 грудня 2010 року ОСОБА_4 , не доглядав за ОСОБА_5 .

Приховуючи дані відомості, які мають значення для нарахування компенсацій, ОСОБА_4 , шляхом обману, в супереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558, заволодів грошовими коштами з Державного бюджету в сумі 522 грн. 96 коп.

Надалі ОСОБА_4 , повторно з корисливих спонукань з метою отримання компенсацій у виді грошових коштів, знаючи про те, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальних компенсаційних виплат, він зобов`язаний повідомити управління праці та соціального захисту населення Козівської РДА, 07 травня 2011 року виїхав за межі України, в Польщу на тимчасові роботи, до 16 вересня 2011 року перебував за кордоном. В період з 07 травня 2011 року до 16 вересня 2011 ОСОБА_4 , не доглядав за ОСОБА_5 .

Приховуючи дані відомості, які мають значення для нарахування компенсацій, ОСОБА_4 , шляхом обману, в супереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558, заволодів грошовими коштами з Державного бюджету в сумі 624 грн. 93 коп.

В подальшому ОСОБА_4 , повторно з корисливих спонукань з метою отримання компенсацій у виді грошових коштів, достовірно знаючи, що у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання соціальних компенсаційних виплат, зобов`язаний повідомити управління праці та соціального захисту населення Козівської РДА, 06 травня 2012 року виїхав за межі України, в Польщу на тимчасові роботи, до 28 липня 2012 року перебував за кордоном. В період з 06 травня 2012 року до 28 липня 2012 року ОСОБА_4 , не доглядав за ОСОБА_5 .

Приховуючи дані відомості, які мають значення для нарахування компенсацій, ОСОБА_4 , шляхом обману, в супереч постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2004 року №558, заволодів грошовими коштами з Державного бюджету в сумі 451 грн. 03 коп.

Органом досудового слідства дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

22 квітня 2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у кримінальному правопорушенні.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно укладеної угоди про визнання винуватості сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 60 /шістдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 /одну тисячу двадцять/ грн.

Вимоги ч. 2 ст. 473, ст. 476 КПК України ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого, думку прокурора, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_4 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок стосовно ОСОБА_4 , яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475, 476 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 квітня 2015 року між прокурором прокуратури Козівського району Тернопільської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000077 від 02 квітня 2015 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 /шістдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 /одну тисячу двадцять/ грн.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом тридцяти діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя: підпис

з оригіналом вірно

Суддя ОСОБА_6 Вирста