Справа № 574/231/15-к
Номер провадження 1-кп/573/51/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 квітня 2015 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

законного представника неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 10 грудня 2014 року за № 0000379, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цигана, громадянина України, уродженця селище Тьоткине Глушковського району Курської області, без освіти, не одруженого, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1. 13 листопада 1995 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 206 КК України 1960 року до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

2. 17 травня 1997 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 4 ст. 81 КК України 1960 року до 7 років позбавлення волі, постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 червня 2002 року дії перекваліфіковані на ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року і визначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

3. 07 грудня 2007 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

4. 17 червня 2013 року Буринським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт, 31 жовтня 2013 року знятий з обліку в КВІ Буринського району у зв`язку з відбуттям покарання, судимості не погашені і не зняті

- за ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
10 грудня 2014 року близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_6 прийшов у гості до рідної сестри ОСОБА_12 та її чоловіка ОСОБА_13 , які мешкали у будинку АДРЕСА_2 , де разом з двоюрідним братом ОСОБА_14 та іншими родичами почали вживати спиртні напої.

Під час спільного вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 нецензурно висловився на адресу матері та дружини ОСОБА_14 , на що останній зробив йому зауваження. Через деякий час, у зв`язку із вищевказаними нецензурними висловлюваннями ОСОБА_6 , між останнім та ОСОБА_14 виникла сварка, під час якої вони схопили один одного за одяг та намагались влаштувати бійку, але присутні поруч родичі розборонили їх та заспокоїли.

У подальшому в цей же день, 10 грудня 2014 року близько 17 години 30 хвилин усі присутні в будинку ОСОБА_12 зібрались розходитись по домівках, а тому вийшли з будинку на вулицю разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_14 .

Знаходячись на вулиці біля будинку АДРЕСА_2 біля 18 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову образив дружину та матір ОСОБА_14 , який, будучи ображеним на двоюрідного брата ОСОБА_6 , почав висловлюватись на адресу останнього нецензурними висловами та вдарив ОСОБА_6 ногою в обличчя, спричинивши тілесні ушкодження. У відповідь на це ОСОБА_6 схопив ОСОБА_14 за одяг та, не втримавши рівновагу, вони разом впали на землю.

Перебуваючи на землі, ОСОБА_6 , знаходячись у положенні лежачи під ОСОБА_14 , дістав із кишені своєї курточки складний ніж та, тримаючи його у правій руці, умисно, з силою, з метою позбавлення життя ОСОБА_14 наніс останньому удар клинком ножа у передню ліву поверхню грудної клітки, тобто в область розташування життєво-важливих органів, усвідомлюючи, що нанесені пошкодження призведуть до смерті ОСОБА_14 і свідомо бажав її настання.

Потерпілий ОСОБА_14 від отриманого ножового поранення, не сумісного із життям, відразу загинув на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 146 від 16 січня 2015 року внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 . ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: проникаючої колото-різаної рани лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця, гемоперекарду, лівобічного гемотораксу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 є проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця, ускладненого гемоперекардом, лівобічним гемотораксом.

Наносячи умисно ножем удар із силою в місце розташування життєво-важливого органу грудної клітки потерпілого ОСОБА_14 з метою позбавлення його життя, ОСОБА_6 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння посягання на життя іншої людини, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання фізіологічної смерті потерпілого і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнає повністю, але суду надав покази, в яких заперечував факт наявності у нього умислу на позбавлення життя ОСОБА_14 . Крім того, під час допиту в судовому засіданні декілька раз міняв свої покази, будуючи різні версії щодо мети та способу завдання удару ножем потерпілому.

Зокрема, ОСОБА_6 суду показав, що 10 грудня 2014 року перебував у гостях у своєї сестри ОСОБА_12 . Також тут були присутні його двоюрідний брат ОСОБА_14 з дружиною ОСОБА_8 та рідний брат ОСОБА_15 з дружиною ОСОБА_11 . Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_6 сказав на адресу ОСОБА_8 , що розуміє її як доньку та матір. Але ці слова дуже образили її, на що вона відповіла йому грубощами, а він, в свою чергу, висловився на її адресу нецензурними словами. Тут підключився до словесної перепалки ОСОБА_14 і теж висловився нецензурно на його адресу. Так між ними зав`язалась словесна сварка, під час якої вони один одного ображали різними словами. Але далі словесних образ сварка у будинку не пішла. Через деякий час всі стали виходити з будинку на вулицю. ОСОБА_6 вийшов на вулицю і сів на лавку. В цей час до нього підбіг ОСОБА_14 і вдарив ногою в ліве око. ОСОБА_6 сказав йому: «Ну ти пропав!» У відповідь ОСОБА_14 схопив його за одяг і вони разом впали на землю. ОСОБА_6 опинився під ОСОБА_14 , який лежав на ньому зверху і тримав руками за светр та намагався його задушити. ОСОБА_6 злякався за своє життя, так як йому внаслідок вказаного удару в око затекла кров, тому він сказав ОСОБА_16 : «Відпусти, а то заріжу!» ОСОБА_14 не відпускав його, а навпаки, далі утримував за светр та придушував. Тоді ОСОБА_6 з метою налякати ОСОБА_14 витягнув правою рукою з кишені складний ніж, відкрив його зубами і вдарив у бік. При цьому він не хотів його вбивати, хоча розумів, що може це вчинити. На допомогу також нікого не кликав.

Потім під час перехресного допиту ОСОБА_6 зазначив суду, що захищався від дій ОСОБА_14 , тому дістав ніж, щоб його налякати, але як вдарив і сам зрозуміти не може.

Згодом ОСОБА_6 пояснив, що ОСОБА_14 сам впав на ніж, коли він намагався перевернути його, щоб скинути з себе.

Після дослідження протоколу слідчого експерименту від 15 грудня 2014 року ОСОБА_6 суду зазначив, що лівою рукою тримав за шию ОСОБА_14 і притягував до себе, щоб той не міг його задушити, а коли ОСОБА_14 відтягували від нього, тому підняли їх разом, в цей час в руках у нього був ніж, тому він і встромився в тіло ОСОБА_14 .

Але однозначно ОСОБА_6 стверджував суду, що вбивати ОСОБА_14 не хотів.

Хоча обвинувачений фактично частково визнав свою вину, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Так потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 10 грудня 2014 року разом з чоловіком ОСОБА_14 була в гостях у двоюрідної сестри чоловіка ОСОБА_12 , яка проживала спільно з чоловіком ОСОБА_17 , донькою ОСОБА_18 та сином ОСОБА_19 . Також тут були двоюрідні брати чоловіка ОСОБА_20 , ОСОБА_15 та дружина останнього ОСОБА_21 . Спочатку пили чай, потім стали вживати спиртне. ОСОБА_6 запропонував їй випити із-за поваги, при цьому він сказав їй, вона йому як дочка і мати. Але ці слова її дуже образили, так як за циганськими законами не можна нікого порівнювати зі своєю матір`ю або сестрою, бо ніяка жінка не може їх замінити. Про своє незадоволення вона сказала ОСОБА_6 . Останній у відповідь образив нецензурними словами її та покійну матір чоловіка. На ці слова ОСОБА_6 зреагував її чоловік ОСОБА_14 і теж висловився нецензурними словами на адресу ОСОБА_6 . Так між ними у будинку виникла словесна сварка, але бійки тут не було. Далі всі стали виходити з будинку. Першим вийшов ОСОБА_6 , далі її чоловік ОСОБА_14 . На вулиці між ними знову почалась словесна суперечка. ОСОБА_6 нецензурно образив її та матір чоловіка. На що ОСОБА_8 почула, як чоловік сказав: «Скільке це можна терпіти!». Так як вона з іншим родичами була ще у дворі, тому не бачила особисто із-за чого почалась бійка на вулиці. Лише спочатку чула взаємні словесні образи, які ОСОБА_6 та ОСОБА_14 говорили один одному. Коли ОСОБА_8 вийшла на вулицю, то її чоловік кинувся на ОСОБА_6 , вони схопили один одного за одяг руками і впали на землю. Потерпіла не бачила, чи бив її чоловік ногою в обличчя ОСОБА_6 . Як вони бились, хто куди наносив удари, в який момент і як ОСОБА_6 вдарив ножем ОСОБА_14 , потерпіла не бачила, так як на вулиці було вже темно, освітлення не було, світло в оселі також було відключено. Вся рідня, яка була на вулиці, счинила галас і вони стали розбороняти братів. Вона схопила своїми руками за тулуб чоловіка, який лежав зверху на ОСОБА_6 , а останнього схопив племінник ОСОБА_20 і теж відтягував від її чоловіка. Коли вони їх розтягли, то ОСОБА_8 побачила, що її чоловік втратив свідомість. ОСОБА_8 вирішила, що можливо ОСОБА_22 його придушив, тому з племінником ОСОБА_19 вони віднесли ОСОБА_14 у будинок, де ОСОБА_15 намагався зробити йому штучне дихання. При цьому руки у ОСОБА_23 забруднились кров`ю, тому вони підняли одяг на чоловіку і побачили на грудній клітці рану. Хмельова ОСОБА_24 викликала швидку допомогу, лікарі допомогти не змогли, бо ОСОБА_14 помер.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що 10 грудня 2014 року у них в гостях були двоюрідні брати матері ОСОБА_6 , ОСОБА_25 з дружиною ОСОБА_11 та ОСОБА_14 з дружиною ОСОБА_8 . Спочатку свідок пригостила їх чаєм, а потім вони стали вживати горілку. Хто і скільки пив, ОСОБА_9 не бачила, так як була в іншій кімнаті біля маленької дитини. Чула сварку між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 із-за матері та дружини, але бійки у будинку не було. Через деякий час всі вийшли з будинку, щоб йти по домівках, а вона залишилась біля дитини. Що трапилось на вулиці, ОСОБА_9 не бачила. Через декілька хвилин після виходу гостей, в будинок без свідомості занесли ОСОБА_14 , якому стали надавати допомогу і робити штучне дихання. Але потім побачили кров та рану на грудіній клітці, тому свідок викликала швидку допомогу. Але ОСОБА_14 помер, не приходячи до свідомості.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що 10 грудня 2014 року разом з чоловіком ОСОБА_26 були в гостях у його двоюрідної сестри ОСОБА_12 . Також там були рідний брат її чоловіка ОСОБА_6 , двоюрідний брат чоловіка ОСОБА_14 та його дружина ОСОБА_8 . У будинку пили чай, горілку. Вона не довго посиділа за столом, бо хворіла на грип, тому пішла в іншу кімнату, прилягла на дивані та заснула. У будинку ОСОБА_11 чула сварку між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 із-за матері до того, як заснула. Потім її розбудили, всі стали виходити з будинку. Вона з чоловіком вийшли з двору та пішли по вулиці в напрямку ставка, ОСОБА_20 сів на лавці біля двору. Відійшовши недалеко від господарства ОСОБА_12 , вони почули галас, крики, тому вирішили повернутись назад. Але в цей час її чоловік ОСОБА_15 впав з велосипеда і вона допомогала йому піднятись. Поки чоловік піднімався, поки вони повернулись, то бійки між Хмельовими вже не було і ОСОБА_16 занесли в будинок. Там ОСОБА_11 побачила, що ОСОБА_16 без свідомості, родичі намагаються йому зробити штучне дихання. Але ОСОБА_14 так і не отямився, потім побачили кров у нього на одязі і виявили рану на грудній клітці. Хмельова ОСОБА_27 викликала швидку допомогу, але ОСОБА_14 помер.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що 10 грудня 2014 року з матір`ю ОСОБА_12 був у м. Буринь. Там зустріли ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та його дружину ОСОБА_8 , ОСОБА_25 та його дружину ОСОБА_11 . Всі разом поїхали до них додому в с. Михайлівка. Вдома пили чай, горілку. У будинку між ОСОБА_6 та ОСОБА_14 виникла словесна сварка із-за матерів. Першими з будинку вийши ОСОБА_15 з дружиною ОСОБА_11 . Потім з будинку вийшли інші. Коли свідок вийшов на вулицю, то ОСОБА_10 та ОСОБА_14 вже лежали на землі. ОСОБА_8 намагалась відтягнути свого чоловіка ОСОБА_14 , який лежав зверху на ОСОБА_6 , а він став відтягувати ОСОБА_6 . Після цього вони з ОСОБА_8 занесли ОСОБА_14 , який був без свідомості, у будинок, де намагались привести до свідомості. Потім викликали швидку допомогу, але ОСОБА_14 помер. На вулиці свідок не бачив, коли і як почалась бійка, куди вони били один одного, не бачив ножа і того, коли і як ОСОБА_6 вдарив ножем ОСОБА_14 . Погроз з боку ОСОБА_6 він теж не чув. Коли ОСОБА_14 лежав у будинку, то ОСОБА_6 казав, що зарізав його.

Також вина ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_14 підтверджується слідуючими письмовими доказами, а саме:

· протоколом огляду трупа ОСОБА_14 від 11 грудня 2014 року та фототаблицею до нього, згідно яких огляд трупа проводився у приміщенні секційної моргу Путивльського відділення СМЕ слідчим за участю понятих та судово-медичного експерта, де на трупі ОСОБА_14 в області грудної клітки було виявлено тілесне ушкодження (а.п. 58-61);

· протоколом огляду місця події і фототаблицею до нього від 10 грудня 2014 року, де біля домоволодіння по АДРЕСА_2 виявлені нашарування речовини червоно-бурого кольору, схожі на кров, ніж зі слідами речовини червоного кольору, а в будинку - труп ОСОБА_14 з тілесним ушкодженням в області грудної клітки (а.п. 64-71);

· висновками судово-психіатричних експертиз № 418 від 22 грудня 2014 року та № 43 від 16 лютого 2015 року, згідно яких ОСОБА_6 виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 під час скоєння злочину виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 застосування заходів медичного харакеру не потребує. На момент скоєння злочину ОСОБА_6 не знаходився в стані фізіологічного афекту чи іншому емоційному стані, який міг суттєво вплинути на його свідомість і діяльність, оскільки знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння (а.п. 74-79);

· висновком медико-криміналістичної експертизи ножа № 110 від 10 лютого 2015 року, згідно якого виявлене на лоскуті шкіри з лівої половини грудної клітки від трупа ОСОБА_14 пошкодження могло бути спричинено клинком ножа, представленого на експертизу, який був вилучений під час огляду місця події (а.п. 91-94);

· висновком судово-цитологічної експертизи № 41 від 10 лютого 2015 року, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин, вилучених у ОСОБА_14 з правої та лівої руки, знайдена кров людини, походження якої можливе як від самого потерпілого ОСОБА_14 , так і від ОСОБА_6 , у разі наявності у нього тілесних ушкоджень, що могли привести до зовнішньої керовотечі (а.п. 96-99);

· висновком судово-цитологічної експертизи № 40 від 06 лютого 2015 року, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів нігтьових пластин, вилучених у ОСОБА_6 з правої та лівої руки, знайдена кров людини, походження якої можливе як від самого ОСОБА_6 , так і не виключається домішка крові та клітин потерпілого ОСОБА_14 (а.п. 101-104);

· висновком судово-цитологічної експертизи № 21 від 21 січня 2015 року, згідно якого при судово-цитологічному дослідженні ножа, вилученого під час огляду місця події, на його лезі, руків`ї та в пазу для леза знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від обвинуваченого ОСОБА_6 (а.п. 106-109);

· висновком судово-імунологічної експертизи № 119 від 20 лютого 2015 року, згідно якого на марлевому тампоні зі змивом снігу, вилученого з місця огляду події, знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від обвинуваченого ОСОБА_6 (а.п. 111-113);

· висновком судово-імунологічної експертизи № 12 від 16 січня 2015 року, згідно якого на брюках, що належали потерпілому ОСОБА_14 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від обвинуваченого ОСОБА_6 (а.п. 115-117);

· висновком судово-імунологічної експертизи № 15 від 16 січня 2015 року, згідно якого на брюках, вилучених у обвинуваченого ОСОБА_6 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від обвинуваченого ОСОБА_6 (а.п. 119-121);

· висновком судово-імунологічної експертизи № 14 від 16 січня 2015 року, згідно якого на камуфляжній куртці, вилученій у обвинуваченого ОСОБА_6 , знайдена кров людини, походження якої можливе як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від обвинуваченого ОСОБА_6 (а.п. 123-125);

· висновком судово-медичної експертизи № 146 від 16 січня 2015 року, згідно якого безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 є проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця, ускладненого гемоперекардом, лівобічним гемотораксом, що підтверджується даними макроспопічного дослідження. Смерть настала 10 грудня 2014 року за 17-18 годин до моменту дослідження трупу в морзі.

При дослідженні трупу ОСОБА_14 у нього виявлені наступні тілесні ушкодження: проникаюча колото-різана рана лівої половини грудної клітки з ушкодженням серця, гемоперекард, лівобічний гемоторакс. Дані ушкодження могли утворитись від одноразової дії плоского клинкового знаряддя типу ножа, маючого П-образний в січенні обух з помірно вираженими ребрами, шириною клинка на глибині занурення 1,7 см. Даним знаряддям міг бути ніж, представлений на експертизу, тілесні ушкодження утворились вірогідніше всього в термін та при обставинах, вказаних у постанові. Всі виявлені тілесні ушклодження були заподіяні прижиттєво, незадовго до настання смерті. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Потерпілому був завданий один удар. З моменту отримання тілесних ушкоджень, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілого, пройшов проміжок часу не більше 10-15 хвилин. Після отримання тілесних ушкоджень потерпілий не міг самостійно виконувати цілеспрямовані дії. В момент заподіяння тілесних ушкоджень, ймовірніше всього, потерпілий знаходився у вертикальному положенні обличчям до нападника. При наданні своєчасної кваліфікованої медичної допомоги маловірогідно, щоб можливо було запобігти настанню смерті ОСОБА_14 (а.п. 135-137);

· висновком судово-медичної експертизи № 138 від 17 грудня 2014 року, згідно якого при обстеженні ОСОБА_6 у нього виявлені наступні тілесні ушкодження: садно тильної поверхні 2-го пальця, синець в проекції лівої скулової кістки, забійна рана зовнішнього кута лівого ока. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких, не є небезпечними для життя в момент заподіяння. Будь-яких тілесних ушкоджень, які б свідчили про боротьбу та самозахист, на тілі ОСОБА_6 не виявлено (а.п. 138);

· висновком судово-медичної експертизи № 24 від 04 лютого 2015 року, згідно якого механізм утворення тілесних ушкоджень (час, кількість, послідовність ударів), виявлених при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_14 , може співпадати з механізмом спричинення, продемострованим ОСОБА_6 в ході проведення слідчого експерименту (а.п. 139-141);

· висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 83 від 10 грудня 2014 року, згідно якого ОСОБА_6 під час огляду 10 грудня 2014 року о 20 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.п. 169);

· протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації з участю обвинуваченого ОСОБА_6 від 15 грудня 2014 року, під час якого він розказав і показав на місці, як позбавив життя ОСОБА_14 (а.п. 170-176).

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши письмові докази, які маються у кримінальному провадженні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_14 при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Під час судового розгляду ОСОБА_6 зазначив, що умислу вбивати ОСОБА_14 у нього не було.

Але його покази в цій частині суд розцінює критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнути справедливого покарання за вчинений злочин.

Крім того, під час судового розгляду ОСОБА_6 неодноразорво змінював свої покази і давав суду різні версії причин та способу завдання ним удару ножем потерпілому.

В основу вироку суд кладе покази потерпілої, свідків, які послідовні, логічні і не суперечать письмовим доказам.

Про умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 , свідчить і те, що ОСОБА_6 лезом ножа наніс удар потерпілому в ділянку грудної клітки, яка є життєво важливим органом.

ОСОБА_6 зазначив суду, що намагався припинити дії ОСОБА_14 і ножем хотів налякати його. Але при цьому, як встановлено в судовому засіданні, він не вжив ніяких дій для цього, співмірних з діями потерпілого. У нього була можливість покликати на допомогу родичів, що знаходилися поряд. Крім того, в момент нанесення обвинуваченим удару ножем потерпілому, бійку вже намагались припинити інші родичі і з цією метою розтягували їх, а тому захищатись за допомогою ножа у ОСОБА_6 взагалі підстав не було.

Також він сам суду неодноразово пояснював, що хотів скинути з себе ОСОБА_14 . В той же час, ОСОБА_6 зазначив, що утримуючи лівою рукою за шию потерпілого і притискаючи його до себе, правою рукою наніс удар ножем в ділянку життєво-важливого органу грудної клітки. Тобто, ОСОБА_6 не захищався від ОСОБА_14 , а, навпаки, сам утримував його.

Про умисел на позбавлення життя ОСОБА_14 свідчить і те, що перед початком бійки на вулиці ОСОБА_6 сказав ОСОБА_14 , що він пропав, а перед застосуванням ножа - що зараз заріже, після чого привів в дію свої погрози. При цьому він не попередив ОСОБА_14 , щоб той припинив його душити, бо інакше він застосує ніж, хоча реальна можливість для цього у нього була.

Також про умисел ОСОБА_6 свідчить і той факт, що після дослідження протоколу слідчого експерименту він суду показав, що потерпілий ОСОБА_14 викручував йому палець на руці, в якій був ніж. Ці покази ОСОБА_6 об`єктивно підтверджуються висновком судово-медичної експертизи, під час якої при огляді судово-медичним експертом у нього було виявлено садно тильної поверхні 2-го пальця.

З цього можна зробити висновок, що потерпілий ОСОБА_14 , побачивши в руках обвинуваченого ніж, намагався захиститись саме від нього, а ОСОБА_6 не тільки не припинив своїх дій, а довів свій умисел, направлений на вбивство ОСОБА_14 , до кінця.

ОСОБА_6 зазначив, що ОСОБА_14 його душив, а тому він боявся за своє життя і вдарив ножем. Але при цьому у нього при огляді не виявлено характерних слідів від удушення, Крім того, у нього не виявлено будь-яких тілесних ушкоджень, які б свідчили про боротьбу та самозахист, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 138 від 17 грудня 2014 року.

Також стороною захисту було заявлено, що ОСОБА_6 вчинив злочин, перевищуючи межі необхідної оборони.

Але даний факт в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» зазначено, що при розв`язанні питання про наявність перевищення меж оборони необхідно враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я).

Як встановлено судом, з боку потерпілого ОСОБА_14 не було вчинено жодних реальних дій, які б загрожували життю чи здоров`ю ОСОБА_6 .

Аналізуючи докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_6 доведена повністю, тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст. 65 КК України,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання ОСОБА_6 характеризуються формально з посереднього боку.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлені.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає тяжкі наслідки, завдані злочином, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_6 суд також бере до уваги, що він вже чотири рази засуджувався за умисні тяжкі та середньої тяжкості злочини, але на шлях виправлення так і не став.

Тому суд вважає, що справедливим та законним для ОСОБА_6 буде покарання у виді позбавлення волі, так як менш суворі покарання будуть недостатні для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_6 необхідно залишити у вигляді тримання під вартою.

Під час проведення досудового розслідування проводилися криміналістична експертиза, а також експертиза волокнистих матеріалів та виробів з них, загальна сума витрат за проведення яких становить 516 грн. 36 коп. Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого в доход держави.

Речові докази мікрочастки з долонь правої та лівої руки трупа ОСОБА_14 , зразок нашарування речовини бурого кольору, ніж, зрізи вільних країв нігтьових пластин рук з трупу ОСОБА_14 , футболку, брюки, водолазку ОСОБА_14 , зрізи з нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_6 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області, необхідно знищити; сорочку, светр, штани джинсові, бушлат, шкіряну куртку, які належать ОСОБА_6 та зберігаються в камері схову речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області, необхідно повернути ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Початок відбування покарання відраховувати ОСОБА_6 з 10 грудня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_6 516 (п`ятсот шістнадцять) грн. 36 коп. судових витрат в доход держави.

Речові докази:

· мікрочастки з долонь правої та лівої руки трупа ОСОБА_14 , зразок нашарування речовини бурого кольору, ніж, зрізи вільних країв нігтьових пластин рук з трупу ОСОБА_14 , його футболку, брюки, водолазку, зрізи з нігтьових пластин з обох рук ОСОБА_6 , які знаходяться в камері зберігання речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області, знищити;

· сорочку, светр, штани джинсові, бушлат, шкіряну куртку, які належать ОСОБА_6 та зберігаються в камері схову речових доказів Буринського РВ УМВС України в Сумській області, повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3