Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 11
березня 2008 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області

під головуванням
судді Клока О.М. ,

за участю
секретаря Мартинюк О.Г.,

прокурора Ткачука М. М. ,

захисника
підсудного адвокатаОСОБА_3 ,

потерпілого
ОСОБА_2,

предстанвика
потерпілого - адвоката ОСОБА_4,

представника
третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_5
, розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, який народився і
проживає в с. Птича, Дубенського району
Рівненської області, громадянин
України, одружений, працює водієм - експедитором в ТзОВ «Атман»
м. Рівне, з середньою спеціальною
освітою, несудимий, у вчиненні злочину, передбаченого cm. 286 ч.1 КК
України,

ВСТАНОВИВ

Підсудний
ОСОБА_1 07.08.2007 року близько 10-00 год., керуючи автомобілем «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з
напівпричіпом контейнеровозом «KRONE» д.н.з. НОМЕР_2
(надалі «Даф»), рухаючись по дорозі
Устилуг-Луцьк-Рівне в лівому ряді правої смуги руху в напрямку м. Рівного,
в с. Піддубці Луцького району,
виконуючи маневр перестроювання з лівого в правий ряд по своїй смузі
руху, допустив порушення вимог Прави
дорожнього руху, які затверджені
постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306, а саме,
п.п. 10.1 та 10.3, які
вимагають, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку
руху водій повинен переконатися, що це
буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а у разі перестроювання водій повинен дати
дорогу транспортним засобам, що
рухаються в попутному напрямку по тій смузі,
на яку він має намір перестроїтися,
проявив неуважність, внаслідок
чого під час перестроювання допустив зіткнення з автомобілем марки «MITSUBISHI» д.н.з.
НОМЕР_3(надалі «Мітсубісі») під керуванням ОСОБА_6, який рухався в попутному напрямку в правому
ряду, і в результаті
дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «Мітсубісі» - потерпілий
ОСОБА_2 отримав

тілесні
ушкодження, які за ступенем тяжкості
відносяться до середньої тяжкості.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину не визнав та показав, що дорога
в с Піддубці
має по два ряди в кожній смузі руху. Смуги руху розділені. Він рухався з
швидкістю близько 70 км. год. в лівому ряду своєї смуги руху в напрямку м.
Рівного. Перед початком перестроювання з лівого ряду в правий ряд своєї смуги
руху він автомобілів в правому ряду не бачив. Після початку маневру він побачив
перед своїм автомобілем автомобіль «Мітсубісі»,
який несло на зустрічну смугу руху. Тому він пригальмував і плавно
зупинився. Де взявся автомобіль «Мітсубісі» пояснити не міг.

Зважаючи
на невизнання підсудним своєї вини,
винуватість ОСОБА_1у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю
доводиться дослідженими в суді доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2 суду повідомив, що він їхав на передньому пасажирському
сидінні в автомобілі «Мітсубісі». За кермом був ОСОБА_6 В с. Піддубці Луцького району, оскільки це був населений пункт і там часто
стоять працівники ДАІ, про що він
повідомив водія, рухались з швидкістю
близько 60 км. год. в правому ряду в смузі руху, що в напрямку м. Рівного. В лівому ряду
їхньої смуги руху помітив вантажний автомобіль,
який почав перестроюватись в правий ряд,
і відбувся удар. Після зіткнення автомобіль почало нести на середину
їхньої смуги в напрямку зустрічної смуги руху,
однак ОСОБА_6 вдалось скарувати «Мітсубісі» на узбічння їхньої смуги
руху, після чого і відбувся удар в
дерево.

Аналогічні
показання дав свідок ОСОБА_6, який
ствердив, що бачив, як його автомобіль почала випереджувати
вантажівка. Однак вантажівка почала зменшувати швидкість і перестроюватись на
ряд, де рухався він. Відбувся удар в
задню частину, від якого автомобіль під
його керуванням почало виносити на середину дороги, але йому вдалось скарувати «Мітсубісі» на
узбіччя його смуги руху, де відбулось
зіткнення вже з деревом.

Як
вбачається з протоколу огляду місця події,
протоколів огляду транспортних засобі (а.с. 7-16),
висновку судової транспортно-трасологічної експертизи (а.с. 50-62),
в момент первинного контакту взаїмодіяли ліва задня частина бемпера
автомобіля «Мітсубісі» та передня права частина переднього бампера автомобіля
«Даф».

Дані
докакази в своїй сукупності узгоджуються з показаннями свідка та
потерпілого, доповнюють їх та в цілому
відтворюють картину події.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи потерпілий ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження, які відносяться до
середнього ступеню тяжкості (а.с. 83-84).

Сукупність
наведених доказів спростовує доводи захисту про невинуватість та неповноту
досудового слдіства, а тому суд
приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1в порушенні правил безпеки
дорожнього руху, що спричинило
потерпілому ОСОБА_2 середньої

тяжкості
тілесне ушкодження, і кваліфікує дії
підсудного за ст. 286 ч.1 КК України.

Суд
виключає з обвинувачення порушення ОСОБА_1 п.2.3(б) Правил дорожнього
руху, оскільки воно не перебуває в
прямому причинному зв'язку із виникненням пригоди.

Призначаючи
покарання, суд враховує тяжкість
вчиненого злочину, який відноситься до
категорії невеликої тяжкості, особу
підсудного та обставини справи, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують чи пом'якшують покарання
підсудного, суд не вбачає.

З огляду
на це суд призначає ОСОБА_1покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі на
мінімальний строк.

Враховуючи
те, що ОСОБА_1 вперше вчинив злочин
невеликої тяжкості, виключно позитивно
характеризується за місцем проживання і робити,
суд приходть до висновку про можливість виправлення підсудного і без
відбування покарання.

ОСОБА_1
працює водієм і ця робота є єдиним джерелом отримання засобів для
існування, а як вже зазначалось, обтяжуючі обставини по справі відсутні, тому суд не призначає підсудному додаткове
покарання у виді позбавлення прав керувати транспортними засобами, яке не є обов'язковим.

Суд, керуючись положеннями ст. 1206 ЦК України та ст.
93-1 КПК України, задовольняє в повному
об'ємі цивільний позов прокурора Луцького району в інтересах Луцької міської
клінічної лікарні оскільки витрати закладу охорони здоров'я на лікування
потерпілого підтверджені документально (а.с. 86) і підлягають стягненню з
особи, яка винила злочин.

Задовольняє
повністю суд і цивільний позов потерпілого до ТзОВ «Атман», що стосується стягнення заподіяної
матеріальної шкоди, в тому числі і
витрат на правову допомогу, оскільки ці
суми знайшли своє документальне підтвердження в суді, не оспорюється представником третої особи на
стороні відповідача, а у відповідності
до ст.
ст. 1172, 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки
та працівником юридичної особи під час виконання трудових обов'язків стягується
з володіляця джерела підвищеної небезпеки та з юридичної особи, де працює працівник, тобто з ТзОВ «Атман».

При
визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілому
ОСОБА_2, суд враховує з однієї сторони
невелику тяжкість вчиненого злочину,
необережну форму вини підсудного,
а з іншого боку ту обставину, що
потерпілий тривалий час лікувався,
втратив роботу у зв'язку із погіршенням стану здоро'я, інші обставини справи, вимоги розумності і справедливості і оцінює
його в 15000 грн.

Судові
витрати підлягають тягненню з підсудного в доход дежави, а речові докази - поверненню власникам (а.с.
29-30, 32-33).

На підставі
наведеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ

Визнати
винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченому ст. 286 ч.1 КК
України, і призначити йому покарання у
виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На
підставі ст. ст. 75,
76 ч.1 п.п.2, 3, 4 КК України звільнити ОСОБА_1від призначеного
покарання з випробуванням, якщо він
протягом іспитового строку 1(один) рік не вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки, а саме: не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця свого проживання, роботи;
періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_1до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Цивільний
позов прокурора Луцького району в інтересах Луцької міської ради задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1в користь Луцької міської ради 408(чотириста вісім)
гривень, витрачених закладом охорони
здоров'я на лікування ОСОБА_2

Цивільний
позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути
з Товариства з обмеженою відповідальністю «Атман» (м. Рівне) в користь ОСОБА_2
5318 (п'ять тисяч триста вісімнадцять) гривень спричинених матеріальних збитків
та 15000 (п'ятнадцять тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Судові
витрати за проведення експертиз в справі в сумі 1576 (одна тисяча п'ятсот
сімдесят шість)грн. 40 коп. стягнути з ОСОБА_1в доход держави.

Речовий
доказ - автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_1 з
напівпричіпом контейнеровозом «KRONE» д.н.з. НОМЕР_2
залишити за нележністю ТзОВ «Атман», а
автомобіль «Мітсубісі» д.н.з. НОМЕР_3- ОСОБА_6.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Волинської області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення через Луцький міськрайонний суд.