Провадження № 504/808/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , -

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 19.02.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забара Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З 10.02.2014 року по теперішній час ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом на посаді механіка-водія 2 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у військовому званні «старший солдат».

Являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та своїх функціональних обов`язків, зобов`язаний суворо додержуватись у своїй службовій діяльності вимог Конституції України, законів України, військової присяги, статутів, наказів та розпоряджень, бути зразком виконання службових обов`язків, не допускати ганебних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших.
Проте, 29.10.2014 року старший солдат ОСОБА_4 , діючи на порушення вищезазначених статутних вимог та зобов`язань, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин та ухилявся від проходження служби до 21.01.2015 року включно, проводячи час у вказаний період на власний розсуд за своїм постійним місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

За викладених обставин, старший солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді механіка-водія 2 танкового взводу 1 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 29.10.2014 року по 21.01.2015 року не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин та ухилявся від проходження військової служби понад один місяць.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 3 ст. 407 КК України за ознаками не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

Враховуючи те, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та старшим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 19.03.2015 року укладена угода про визнання винуватості, за якою між сторонами була досягнута домовленість про те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 407 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, відповідно до ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробувальним строком в 2 (два) роки.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, в угоді зазначається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання під час досудового слідства не встановлено.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з вимог п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, якою передбачено право суду у підготовчому судовому засіданні затвердити таку угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Будучи допитаним у підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Суд, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 його права та наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 як і прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд вважає, що угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України та може бути затверджена. Підстав для відмови у затверджені угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не має.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались, та підстав для їх обрання судом не вбачається.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Цивільний позов не заявлений.

Речових доказів по кримінальному провадженню не має.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.03.2015 року, укладену між старшим прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000698 від 19.02.2015 року, судове кримінальне провадження № 504/808/15-к (1-кп/504/131/15).

Визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 2 (двох) років випробувального терміну ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 3 років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку через Комінтернівський районний суд Одеської області до апеляційного суду Одеської області: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджено сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертої статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1