Справа 10-324 / 2008 р. Головуючий 1
інстанції: Іваненко А.І.
Категорія: скарга Доповідач: Борисенко І.П.
листопада 2008 року колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в
головуючого Борисенка І.П.
суддів
Баглая І.П., Акуленко С.О.
з участю прокурора Вакуленка В.М.
представника скаржника ОСОБА_1
слідчих Чепурки В.В.,
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
кримінальну справу за апеляцією ОСОБА_2 на постанову
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 20.10.2008 року, -
в с т а н о в и л а:
Цією постановою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2
на постанову слідчого прокурори Новгород-Сіверського району Чернігівської
області від 12.03.2008 року про порушення
кримінальної справи за фактом умисного ухилення від сплати податків в
особливо великих розмірах посадовими особами ЗАТ „ММК” Сіверський” за ознаками
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
07 жовтня 2008 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернулась до суду зі
скаргою на постанову слідчого прокуратури Н-Сіверського району від 12 березня
2008 року про порушення кримінальної справи стосовно посадових осіб ЗАТ „ММК”
Сіверський” порушеної за фактом умисного ухилення від сплати податків в
особливо великих розмірах посадовими особами даного підприємства за ознаками
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України. На її думку, дана постанова
винесена незаконно, з порушенням вимог ст. ст. 94, 98 КПК України. Мотивує, що
дана постанова безпосередньо стосується ОСОБА_2, оскільки останній в період
часу з 24.09.2004р. по 01.02.2006 рік займав посаду голови правління
зазначеного підприємства, тобто був посадовою особою.
Суд першої інстанції, вивчивши матеріали справи, відмовив в задоволенні
скарги поданої ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 мотивуючи тим, що постанова
відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на встановлених
матеріалах справи.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_2 подав апеляцію, в якій просить
скасувати постанову Н-Сіверського районного суду від 20.10.2008 року та
скасувати постанову слідчого прокуратури Н-Сіверського району Чепури В.В. про
порушення кримінальної справи від 12.03.2008 року. Вважає постанову суду
незаконною, постановленою з порушенням вимог кримінально-процесуального та
матеріального права, та такою, яка не відповідає фактичним обставинам справи.
Вказує, що судом взагалі не досліджувались такі питання як: обґрунтованість і
законність винесення постанови про порушення кримінальної справи у розрізі
дотримання прокурором вимог ч. 2 ст. 98 КПК України, питання
щодо наявності та розміру завданих збитків.
Заслухавши доповідача, ОСОБА_1, яка є представником ОСОБА_2 і яка в
судовому засіданні змінила свої вимоги і просила апеляцію задовольнити, постанову суду
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд; слідчого Чепурка В.В.,
який вважав апеляцію не обґрунтованою та зазначив, що на час порушення вказаної
кримінальної справи у нього не було приводів для порушення кримінальної справи,
вказаних приводів не має і на даний час, але просить апеляцію залишити без
задоволення; слідчу Корольову Л.В., яка пояснила, що на час винесення вказаної
постанови про порушення кримінальної справи у слідчого Чепурка В.В. не було
достатніх приводів та підстав для порушення кримінальної справи за ознаками
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України; прокурора Вакуленка В.М., який
вважав, що апеляція задоволенню не підлягає та зазначив, що постанова суду
першої інстанції є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи в
повному обсязі, судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляції
та скасування постанови суду з направлення матеріалів справи на новий судовий
розгляд на новий судовий розгляд з таких підстав.
Згідно з роз'ясненнями, що містяться
в постанові № 1 Пленуму Верховного Суду України від 11 лютого 2005 року « Про
деякі питання, що виникають під час розгляду судами України скарг на постанови
органів дізнання, слідчого, прокурора про порушення кримінальної справи»,
розглядаючи на досудових стадіях процесу скарги на постанови про порушення
кримінальної справи, суд повинен перевіряти наявність приводів і підстав для
винесення зазначених постанов і не вправі розглядати і заздалегідь вирішувати
ті питання, які вирішуються судом при розгляді кримінальних справ по суті.
Розглядаючи скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, суд вправі
з'ясовувати лише такі питання: чи були
наявними на час порушення справи передбачені ч. 1 ст. 94 КПК України приводи;
чи мала особа, яка порушила справу достатньо даних, що вказували на наявність
ознак злочину (ч. 2 ст. 94КПК України); чи компетентна особа прийняла рішення
про порушення кримінальної справи і чи було додержано нею встановлений для
цього порядок ( ст. 98 КПК України).
Для того, щоб порушити конкретну кримінальну справу, у кожному конкретному
випадку потрібні не тільки законний привід, але і підстава. Згідно з ч. 2 ст.
94 КПК України підставою для порушення кримінальної справи є достатні дані, які
вказують на наявність злочину.
Однак, як убачається з матеріалів
кримінальної справи, районний суд при розгляді скарги на постанову слідчого
прокуратури про порушення кримінальної справи не дотримався усіх вимог і
положень закону. Не перевірив наявність приводів та підстав для порушення
кримінальної справи, про що свідчать пояснення слідчих Чепурки В.В. та
Корольової Л.В. в судовому засіданні апеляційного суду.
За таких обставин постанову суду першої
інстанції не можна вважати обґрунтованою та законною, оскільки вона не
відповідає фактичним обставинам справи, а тому вона підлягає скасуванню з
направленням справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно
перевірити всі доводи поданої на постанову місцевого суду апеляції та
постановити рішення з дотриманням усіх вимог закону.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382,
379 Кримінально-процесуального кодексу України,
колегія суддів,
Апеляцію ОСОБА_2 задовольнити, а постанову
Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2008
року про залишення скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 без задоволення -
скасувати, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд в той же суд,
в іншому складі суду.
Борисенко І.П. Акуленко С.О. Баглай І.П.