Справа № 461/3309/14-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.12.2014 року. м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, безпартійного, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судженого, востаннє: вироком Франківського районного суду м.Львова від 25.09.2009 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, покарання відбув повністю,

за ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_5 , 23.03.2014 року о 14.00 год., перебуваючи на вул. Листопадового чину у м.Львові, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), шляхом ривка, відкрито заволодів золотим ланцюжком із золотою підвіскою потерпілої ОСОБА_6 , чим спричинив матеріальну шкоду в розмірі 3600,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винну у вчиненні кримінального правопорушення заперечив, пояснивши, що він злочину не вчиняв, кримінальне правопорушення вчинили інші особи.

Суд вважає, що факт скоєння кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні злочинних дій, не зважаючи на заперечення своєї винуватості обвинуваченим, стверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 23.03.2014 року о 14.00 год. на вул. Листопадового Чину у м. Львові до неї підійшов обвинувачений ОСОБА_5 , зірвав з її шиї золотий ланцюжок із підвіскою, та почав втікати. Вона, наздоганяючи, не втрачала його із поля зору. Обвинуваченого наздогнав та затримав свідок ОСОБА_7 , після чого вони викликали працівників міліції .

Показами свідка ОСОБА_7 , даними в судовому засіданні про те, що 23.03.2014 року о 14.00 год., перебуваючи на вул. Листопадового Чину у м. Львові, почув крики потерпілої ОСОБА_6 та побачив обвинуваченого ОСОБА_5 , який від неї втікав. Зрозумівши, що жінку пограбували, побіг за обвинуваченим. Наздогнавши грабіжника, затримав його. Після чого підійшла потерпіла, та ствердила, що затриманий її пограбував, після чого він із жінкою та затриманим попрямували до районного відділу міліції.

Заявою ОСОБА_6 від 23.03.2014 року про залучення до кримінального провадження як потерпілого.

/а.с.10/

Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.03.2014 року про обставини кримінального провадження.

/а.с.44-46/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2014 року про обставини кримінального провадження.

/а.с.57-59/.

Протоколом одночасного допиту осіб від 28.03.2014 року, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 де сторони підтвердили свої пояснення.

/а.с.72-75/.

Оцінюючи показання потерпілої та свідка, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані, доповнюються іншими доказами.

Заперечення своєї вини обвинуваченим суд відхиляє, оскільки вони спростовуються об`єктивними доказами у справі, є способом захисту обвинуваченого, мають мету уникнути відповідальності за скоєне.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння кримінального правопорушення та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведені повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати зі ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних внаслідок вчинення злочину, уточнивши позовні вимоги просить стягнути з обвинуваченого тільки 3500,00 грн. матеріальної шкоди.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріли справи, суд прийшов до висновку, що цивільний позов слід задовольнити повністю, оскільки в судовому засіданні встановлено, що матеріальна шкода завдана внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, на даний час не відшкодована.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки, особу обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечив повністю, раніше неодноразово суджений, посередньо характеризується за місцем проживання, а тому покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з моменту взяття під варту 23.03.2014 року.

Керуючись ст.ст. 321,323,324 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити покарання 4 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту взяття під варту 23.03.2014 року.

Цивільний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 3500,00 грн. матеріальної шкоди.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, засудженим у цей же термін, з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1