Справа № 1-113
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2007
року м.
Івано-Франківськ

Тисменицький
районний суд Івано-Франківської області

в складі:
головуючої - судді Хоминець
М.М.

секретаря Гундич
Г.В.

з участю
прокурора Хими
P.P.

потерпілої ОСОБА_2.

захисника ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про
обвинуваченняОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Білі Ослави Надвірнянського району Івано-Франківської
області, зареєстрованого в АДРЕСА_1, з
базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого
Надвірнянським районним судом 21.09.2005 р. за ч.3 ст.185 КК України, із
застосуванням ст.69 КК України, до двох років позбавлення волі, громадянина
України,

у вчиненні
злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло,
що завдало значної шкоди потерпілій, повторно та відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого, повторно.

Злочини скоєно
за наступних обставин.

Підсудний 30
березня 2007 року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, проник шляхом
злому вхідних дверей у житловий будинок потерпілої ОСОБА_2., що знаходиться
по АДРЕСА_2, звідки викрав:

· гроші в
сумі 2020 Євро, що згідно довідки Тисменицького районного відділення ВАТ
«Ощадбанк України» становило 13614,80 грн.;

· гроші в
сумі 400 грн.;

· золотий
ланцюжок вартістю 300 грн.;

· золотий
ланцюжок вартістю 600 грн.;

· золотий
хрестик вартістю 300 грн.;

· золотий
ланцюжок вартістю 2250 грн.;

· золотий
чоловічий браслет вартістю 1500 грн.;

· золотий
хрестик вартістю 1200 грн.;

· золотий
ланцюжок вартістю 6000 грн.;

· золотий
кулон вартістю 300 грн.;

· золоті
сережки вартістю 900 грн.;

· золотий
ланцюжок вартістю 750 грн.;

· золотий
ланцюжок вартістю 750 грн.;

· золотий
перстень вартістю 125 грн.;

· золотий
перстень вартістю 150 грн.;

· золоту
каблучку вартістю 600 грн.;

· мобільний
телефон «Сіменс А70» вартістю 380 грн.;

· біжутерію
на суму 160 грн.,

а всього майна
на загальну суму 30279,80 грн.

09 квітня 2007
року близько 18 год.
ОСОБА_1, знаходячись у недобудованому будинку на території
колишньої військової частини, що розташований по вул. Сірика в м. Надвірна
Надвірнянського району Івано-Франківської області, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, наніс потерпілому ОСОБА_4. кілька ударів у різні
ділянки тіла та відкрито заволодів мобільним телефоном останнього марки
«Моторола L-6» вартістю 610 грн. зі стартовим пакетом «Діджус»
вартістю 25 грн.

Підсудний у
судовому засіданні своєї вини у пред'явленому обвинуваченні не визнав і
пояснив, що 30 березня 2007 р. протягом дня він перебував у квартирі по
АДРЕСА_1, де разом зі своєю співжителькою ОСОБА_5. робив ремонт; ніякої
крадіжки в с Тязів
Тисменицького району не вчиняв. Насправді цю крадіжку вчинив чоловік його
сестри ОСОБА_6. За проханням останнього він взяв цю крадіжку на себе.
Оперативні працівники Тисменицького РВ УМВС із застосуванням фізичної сили
заставили його зізнатися у вчиненні крадіжки, тому на досудовому слідстві він
зізнався у вчиненні крадіжки мобільного телефона «Сіменс А70», 1500 Євро, 400
грн., трьох чи чотирьох золотих перстнів, пари золотих сережок, одного чи двох
золотих ланцюжків, золотого браслета, біжутерії. Мобільний телефон у
потерпілого ОСОБА_4. він також не викрадав; разом з ним у тому недобудованому
будинку на території колишньої військової частини знаходився хлопець по імені
ОСОБА_7, який і побив потерпілого та забрав в останнього мобільний телефон.

Вина підсудного
у вчиненні крадіжки, незважаючи на невизнання ним своєї вини, доводиться
сукупністю таких доказів:

- показаннями потерпілої ОСОБА_2. про те, що 30
березня 2007 р. після 13 год.,
коли у будинку поАДРЕСА_2, де вона проживає разом з чоловіком і внуками, не
було нікого, було вчинено крадіжку, яку виявив чоловік; речі у всіх кімнатах
були розкидані; викрадено золоті речі, які знаходились в одній шафі в різних
місцях, 2020 Євро, 400 грн., мобільний телефон «Сіменс А70», біжутерія на
загальну суму 30279,80 грн.; під час проведення відтворення з підсудним
останній все чітко показував, вказав на тумбочку біля телевізора, звідки він
викрав мобільний телефон, на вікно, звідки він спостерігав за обстановкою, коли
другий злодій рився в речах; показав також, як відчиняв вхідні двері,
витягнувши цвях із завіси (цей цвях знайшли на подвір'ї); після відтворення
вона згадала, що бачила підсудного раніше на

подвір'ї у сусідів;

- даними
протоколу огляду місця події від 30.03.2007 р. та фототаблиці до протоколу
огляду, згідно якого зафіксовано обстановку у житловому будинку потерпілої
ОСОБА_2. поАДРЕСА_2,
звідки було вчинено крадіжку (а.с.6-8,22-28);

- даними протоколу
відтворення обстановки і обставин події від 20.04.2007 р. та фототаблиці до
протоколу відтворення за участю ОСОБА_1., згідно якого останній на місці
відтворив обставини вчинення крадіжки з житлового будинку в с Тязів
Тисменицького району (а.с.59-60, 62-66);

- даними довідки Тисменицького
відділення № 7327 ВАТ «Державний ощадний банк України» від 08.06.2007 p., згідно якої
станом на 30.03.2007 р.
курс НБУ становив 674,2760 грн. за 100 Євро (ах. 155).

Суд вважає, що
заперечення підсудним своєї вини у вчиненні вказаної крадіжки спрямоване на
ухилення його від відповідальності. Посилання підсудного на те, що працівники
міліції із застосуванням фізичної сили заставили його зізнатись у вчиненні
крадіжки, нічим не підтверджене. На виконання судового доручення згідно
постанови Тисменицького районного суду від 20.08.2007 р. прокуратурою
Тисменицького району проведено перевірку заяви підсудного на неправомірні дії
щодо нього з боку працівників ВКР Тисменицького РВ УМВС, посилання підсудного
на застосування до нього недозволених методів слідства не знайшли свого
підтвердження, у зв'язку з чим слідчим прокуратури 05.09.2007 р. винесено
постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в діях
працівників міліції складу злочину. Допитаний на виконання судового доручення в
якості свідка по даній кримінальній справі ОСОБА_8., який утримується в СІЗО
Івано-Франківської області, від дачі показань на підставі ст.63 Конституції
України відмовився. Доводи, на які посилався підсудний та його захисник,
заперечуючи вину у вчиненні крадіжки, суд визнає надуманими та
необгрунтованими, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами.

Вина підсудного
у вчиненні грабежу, незважаючи на заперечення ним своєї вини по цьому епізоду,
доводиться сукупністю таких доказів:

·
показаннями потерпілого ОСОБА_4. про те, що 09 квітня
2007 р. після 16 год., коли він
повертався додому через територію колишньої військової частини, що по вул.
Сірика в м. Надвірна, його покликала якась дівчина, і він зайшов у приміщення
недобудованого будинку, де було кілька хлопців і дівчат; якийсь хлопець почав
наносити йому удари ногою, від чого він впав, його продовжували копати, а потім
витягнули з кишені джинсів мобільний телефон марки «Моторола L-6»
вартістю 610 грн. зі стартовим пакетом «Діджус» вартістю 25 грн.; він був
п'яний, тому не пам'ятає, хто його бив і хто викрав мобільний телефон;
здається, що у тій компанії він бачив підсудного; через кілька днів невідома
дівчина принесла йому додому його мобільний телефон і новий стартовий пакет
«Діджус»; претензій матеріального характеру не має;

·
показаннями свідка ОСОБА_9. про те, що 09 квітня 2007 p., коли
вона разом з ОСОБА_10 проходили через територію колишньої військової частини в
м. Надвірна, зустріли ОСОБА_5., яка представила їм підсудного ОСОБА_1 як свого
хлопця; останній запропонував їм випити і вони зайшли всередину; згодом прийшов
потерпілий ОСОБА_4., який був п'яний, він розмовляв з підсудним і його другом,
які вживали алкоголь; коли вона з ОСОБА_10 вийшли з приміщення, по дорозі їх
наздогнала ОСОБА_5., яка повідомила, що ОСОБА_1. буде бити ОСОБА_4.; через
два-три дні вона зустріла підсудного, який цікавився у неї, хто такий ОСОБА_4.,
і запропонував, щоб вона віддала потерпілому мобільний телефон, однак, вона
відмовилась;

·
оголошеними в порядку ст.306 КПК України показаннями свідка
ОСОБА_5., яка підтвердила, що 09 квітня 2007 p., коли
вона, ОСОБА_1., хлопець по імені ОСОБА_7, ОСОБА_9., ОСОБА_10 перебували у
недобудованому будинку на території військової частини в м. Надвірна, де
розпивали спиртне, у приміщення зайшов п'яний хлопець, який назвавсяОСОБА_4;
згодом вона дізналась від працівників міліції, що ОСОБА_1. пограбував ОСОБА_4
(а.с.122-123).

Суд вважає, що
невизнання підсудним своєї вини у вчиненні грабежу спрямоване на ухилення його
від відповідальності. Твердження підсудного про те, що потерпілого ОСОБА_4.
побив і викрав у нього мобільний телефон невідомий хлопець по імені ОСОБА_7, з
яким він розпивав спиртне, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9., яка
протягом досудового та судового слідства давала чіткі, послідовні показання,
починаючи з першого пояснення, відібраного у неї одразу після вчинення злочину
13.04.2007 р. При цьому суд враховує, що відносини між підсудним і вказаним
свідком нормальні, у свідка немає підстав оговорювати підсудного.

Згідно висновку
амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 14.05.2007 р. (а.с.174-176)
підсудний психічними розладами не страждає і не страждав на період часу, що
відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, він перебував та перебуває
у стані, при якому здатний у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати
ними.

Оцінюючи зібрані
та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до
висновку, що вина підсудного у вчиненому повністю доведена, а його неправомірні
дії слід кваліфікувати:

·
за ч.3 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне
викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, що завдало значної
шкоди потерпілій, повторно;

·
за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите
викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілого, повторно.

При призначенні
підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу
винного, а саме те, що він раніше судимий, за місцем проживання характеризується
позитивно, його молодий вік, а також обставини, що пом'якшують покарання, до
яких суд відносить усунення заподіяної шкоди
потерпілому по епізоду грабежу,
та обставини, що обтяжують покарання, до яких суд відносить вчинення
злочинів особою, яка перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Суд вважає, що
підсудному слід обрати покарання у виді позбавлення волі, так як вказане
покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових
злочинів.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_2. підлягає
до задоволення у частині відшкодування матеріальної шкоди та до часткового
задоволення - щодо відшкодування моральної шкоди. З підсудного слід стягнути в
користь потерпілої 30279,80 грн. на відшкодування спричинених крадіжкою збитків
та 150 грн. судових витрат. Злочинними діями підсудного потерпілій завдано
моральної шкоди, що полягає у душевних стражданнях, яких остання зазнала у
зв'язку з протиправною поведінкою підсудного щодо неї, викраденням такої
значної кількості грошей і золотих виробів, що зароблені тяжкою працею її дочки
та зятя на роботі в Італії. Вирішуючи питання про розмір грошового
відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог розумності і справедливості
та враховує характер вчиненого злочину, глибину душевних страждань потерпілої.
Суд приходить до висновку, що з підсудного слід стягнути у користь потерпілої
5000 грн. на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та
призначити йому покарання:

·
за ч.3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на
строк чотири роки шість місяців;

·
за ч.2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі на
строк чотири роки.

На підставі ч.1
ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим
визначити ОСОБА_1 остаточне покарання за сукупністю злочинів - чотири роки
шість місяців позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання засудженому ОСОБА_1. обчислювати з часу його фактичного затримання,
тобто з 20 квітня 2007 року, зарахувавши попереднє ув'язнення у строк відбуття
покарання.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково. Стягнути зОСОБА_1 у користь ОСОБА_2
30279 (тридцять тисяч двісті сімдесят дев'ять) грн. 80 коп. на відшкодування
матеріальної шкоди, 5000 (п'ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди,
150 (сто п'ятдесят) грн. судових витрат, а всього 35429 (тридцять п'ять тисяч
чотириста двадцять дев'ять) грн. 80 коп.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1. - тримання під вартою - залишити без зміни до набрання
вироком законної сили.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти
діб з часу проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же
строк з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляції через
Тисменицький районний суд.