Справа № 610/339/15-к
Провадження № 1-кп/610/77/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.02.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого -судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Балаклія кримінальне провадження № 0000014 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Червоний Донець, Балаклійського району, Харківської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Балаклійським районним судом Харківської області: 15.02.1993 року за ч. 3 ст. 81 КК України до 3 років позбавлення волі, ст.46-1 КК України на 2 роки; 01.03.1995 року за ст.17, ч. 3 ст.81, ч.1 ст.89, ст.42 КК України до 3 років позбавлення волі; 03.08.2000 року за ст.102, ч.3 ст.101, ст.42 КК України до 9 років позбавлення волі, 20.06.2007 року постановою Балаклійського районного суду Харківської області умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 21 день; 03.04.2009 року за ч.1 ст.309 ст.71 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі, 28.10.2011 року постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі на строк 1 рік 8 місяців 21 день ; 18.08.2014 року за ч.2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, з застосуванням ст.75 КК України на 2 роки, звільнений від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року; ідентифікаційний код НОМЕР_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 02 січня 2015 року близько 14 години, знаходячись в приміщенні аптеки «Аптека оптових цін», що розташована за адресою: Харківська область, Балаклійський район, сел. Червоний Донець, вул. Спортивна, буд. 28, маючи умисел на заволодіння чужим майном і з цією метою діючи умисно та протиправно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривка з рук потерпілого ОСОБА_5 , відкрито викрав гроші в сумі 80 гривень, однак не розпорядився викраденими грошима на свій розсуд та не довів свій злочинний умисел до кінця з причин не залежних від його волі, так як був застигнутий потерпілим ОСОБА_5 неподалік місця вчинення злочину, чим міг би заподіяти матеріальний збиток останньому на вищевказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив суду, що дійсно ривком викрав гроші в сумі 80 гривень у ОСОБА_5 , однак не розпорядився викраденим на свій розсуд, оскільки потерпілий наздогнав його та відібрав гроші. .У скоєному розкаявся. Посилався на складне матеріальне становище в сім`ї та хворобу матері.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі, зазначивши про відсутність до ОСОБА_4 будь-яких претензій. Пояснив, що вони з обвинуваченим примирились.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право , якщо проти цього не заперечують учасники судового процесу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував , чи правильно розуміють учасники судового процесу зміст цих обставин , чи немає у них сумнівів у добровільності їх позиції , а також суд їм роз`яснив , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, судом дослідження інших доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого та потерпілого, які не бажають досліджувати у судовому засіданні докази, які були зібрані в ході досудового розслідування та дослідження особи обвинуваченого , прокурор також не заперечує проти цього.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 186 КК України закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
На підставі ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, у вчиненому щиро розкаявся, характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.

Крім того, згідно ст.66 КК України, суд враховує дачу обвинуваченим правдивих свідчень , чим активно сприяв у розкритті злочину, а також думку потерпілого про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, примирення з потерпілим, що судом визнаються такими, що пом`якшують його покарання .

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд вважає необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ст.75,76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Речові докази, процесуальні витрати, цивільний позов у справі відсутні.

Запобіжний засіб обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі .

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням на 3 (три) роки, якщо він впродовж зазначеного строку не скоїть нового злочину і виконає обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя