Справа № 755/3450/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМІ М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" лютого 2013 р.Дніпровський районний
суд м.Києва в складі:

головуючого судді Курило А.В.,

при секретарі Драганчук А.В.

з участю прокурора Дзися Б.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні кримінальне провадження №
0000018 за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
громадянина України, українця, з повною
загальною середньою освітою, не
одруженого, має на утриманні
неповнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_4, не
працюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого:

28.04.2009 року Бориспільським
міськрайонним судом Київської області
за ст.286 ч.3 КК України до 7 років
позбавлення волі з позбавленням права
керувати всіма видами транспортних
засобів строком на 3 роки, 13.07.2012 року
згідно постанови Ірпінського міського
суду Київської області від 05.07.2012 року,
звільнений з Ірпінського ВЦ №132 УДПтС
України, умовно-достроково на 3 роки 7
днів,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382
КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 02.08.2012 року був ознайомлений з
порядком та умовами відбування
додаткової міри покарання у виді
позбавлення права керувати
транспортним засобом, а також був
попереджений, що в разі ухилення від
відбування покарання матеріали
відносно нього будуть направлені до
прокуратури Дніпровського району для
вирішення питання про порушення
кримінального провадження.

Так, 30.08.2012 року приблизно о 13 годині 15
хвилин, ОСОБА_1 керував автомобілем
марки «Форд» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по
проспекту Гагаріна, в місті Києві та
перевозив на передньому сидінні
малолітню дитину, вік якої не досяг 12
років, був зупинений співробітниками
ВДАІ Дніпровського РУГУ МВ України в
місті Києві та притягнутий до
адміністративної відповідальності за
ст.125 КпАП України з накладенням
адміністративного стягнення у виді
попередження.

Таким чином, ОСОБА_1 будучи позбавленим
права керувати транспортними засобами
навмисно не виконав вирок суду який
набрав законної сили, тобто вчинив
правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК
України.

ОСОБА_1 пред'явлено повідомлення про
підозру за ч. 1 ст. 382 КК України.

31 січня 2013 року між прокурором Дзісьом
Б.О. та підозрюваним ОСОБА_1 укладено
угоду про визнання винуватості, згідно
якої ОСОБА_1 беззастережно визнав свою
винуватість за підозрою у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Сторони узгодили покарання у виді
штрафу в розмірі п'ятиста
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

На підставі ст.ст. 71-72 КК України, вирок
від 28.04.2009 року та покарання за ним
виконувати самостійно та підозрюваний,
якому роз'яснено наслідки укладення та
затвердження угоди, передбачені ст. 473
КПК України, та наслідки невиконання
угоди, дав згоду на його призначення.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України
угода про визнання винуватості між
прокурором і підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
проваджені щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості може
ініціюватись в будь-який момент після
повідомлення особі про підозру.

В статті 472 КПК України визначені
основні вимоги до змісту угоди про
визнання винуватості.

Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо
угоди досягнуто під час досудового
розслідування, обвинувальний акт із
підписаною між сторонами угодою
невідкладно надсилається до суду.
Розгляд щодо угоди проводиться судом
під час підготовчого судового
засідання за обов'язково участі сторін
угоди з повідомленням інших учасників
судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши
думку прокурора, який просив
затвердити угоду про визнання
винуватості, думку обвинуваченого
ОСОБА_1, який підтримав думку прокурора,
вивчивши обвинувальний акт,
перевіривши угоду про визнання
винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4
ст. 469, ст. 472 КПК України, з'ясувавши у
обвинуваченого ОСОБА_1 що він розуміє
викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України
обставини, зокрема, те, що він має право
на те, що прокурор зобов'язаний довести
кожну обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого його
обвинувачують та має такі права:
мовчати, і факт мовчання не матиме для
суду жодного доказового значення, мати
захисника, у тому числі на отримання
правової допомоги безоплатно у порядку
та випадках, передбачених законом, або
захищатись самостійно, допитати під
час судового розгляду свідків
обвинувачення, подати клопотання про
виклик свідків і подати докази, що
свідчать на його користь; наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені ст. 473 КПК України; характер
обвинувачення, щодо якого він визнає
себе винуватим; вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
нього у разі затвердження угоди судом,
та переконавшись, що укладення даної
угоди сторонами є добровільним, суд
вважає за необхідне винести у даному
провадженні вирок відносно ОСОБА_1,
яким затвердити угоду про визнання ним
винуватості, визнати ОСОБА_1 винуватим
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382
КК України за викладених у вироку
обставин, та призначити узгоджену
сторонами міру покарання, яка
відповідає загальним засадам
призначення покарання, передбаченим
ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 382 КК
України.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України,
суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання
винуватості, укладену 31 січня 2013 року
між прокурором Дзісьом Б.О. та
підозрюваним ОСОБА_1 у кримінальному
провадженні № 0000018.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Призначити ОСОБА_1 покарання у виді
штрафу в розмірі 500 (п'ятсот)
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, що на день постановлення
вироку становить 8 500 (вісім тисяч
п'ятсот) гривень.

Враховуючи, що відповідно до ч. 3 ст. 72 КК
України основне покарання у виді
штрафу складанню з іншими видами
покарань не підлягає, призначене
засудженому покарання за цим вироком
виконувати самостійно від покарання,
призначеного вироком Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 28.04.2009 року яким ОСОБА_1 засуджено за
ст.286 ч.3 КК України до 7 років
позбавлення волі з позбавленням права
керувати всіма видами транспортних
засобів строком на 3 роки.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати не понесені.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: