УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №295/3414/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія cт.422КПК Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2015 року Апеляційний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.03.2015 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
адвоката ОСОБА_6 ,
в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.03.2015 р., як постановлену з порушеннями вимог КПК України, та прийняти нове рішення яким скасувати постанову слідчого СВ Житомирського РВ УМВС від 25.02.2015 р. про закриття кримінального провадження в окремій частині за ч.2 ст.296 КК України за фактом заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, а матеріали кримінального провадження направити до СВ Житомирського РВ УМВС для подальшого розслідування. Вважає, що посилання слідчого на те, що хуліганські дії розпочав ОСОБА_7 , а пізніше до нього приєдналися і інші особи не відповідає обставинам справи, та суперечить зібраним по ній доказам, а посилання на ч.2 ст.36 КК України, щодо отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень внаслідок необхідної оборони зі сторони ОСОБА_9 та інших, не відповідають дійсності. Наголошує, що висновок слідчого про дії зазначених осіб в стані необхідної оборони є необґрунтованим і передчасним, оскільки будь-якого розслідування з цього приводу не проводилось. Дії ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вищевказаному конфлікті не відповідають правовим нормам зазначеним в диспозиції ч.2 ст.36 КК України, а їх показання частково не відповідають дійсності та не узгоджуються з даними зафіксованими камерами відео спостережень. Потерпіла ОСОБА_9 сама наголосила про нанесення нею ударів руками по обличчю ОСОБА_7 , а потім ударів громадянам стільцем. Залишено поза увагою суду першої інстанції і показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та інших, показання підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та його підзахисного ОСОБА_7 щодо обставин конфлікту та заподіяння йому тілесних ушкоджень потерпілою ОСОБА_9 та ОСОБА_16 . Судом залишено без належної оцінки прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження без проведення всіх необхідних слідчих дій.
Згідно оскарженої ухвали слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на постанову слідчого СВ Житомирського РВ УМВС від 25.02.2015р. про закриття кримінального провадження в окремій частині за ст.296 КК України щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , за безпідставністю.
Свій висновок слідчий суддя умотивував тим, що слідчий надав вірну оцінку зібраним по кримінальному провадженню доказів в їх сукупності та взаємозв`язку та обґрунтовано вважав за необхідне застосувати положення ч.2 ст.36 КК України при вирішенні питання про відповідальність особи (осіб), які заподіяли тілесні ушкодження ОСОБА_7 . Твердження заявника про те, що слідчим чітко не з`ясовано, хто саме заподіяв удар, який призвів до обумовлених наслідків, спростовується поясненнями самого заявника, який зазначив, що такий удар було нанесено ОСОБА_9 , яка під час досудового розслідування не заперечувала, що дійсно могла нанести удар. При цьому, відсутність посилання на наведене в оскаржуваній постанові не є істотною обставиною та не може мати наслідком скасування законного рішення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 в підтримку своїх апеляційних вимог, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового та кримінального проваджень, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Вирішуючи скаргу захисника ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя в постановленій ухвалі правильно послався на вимоги ст.ст.9, 91, 92 КПК України, проте фактично, приймаючи рішення, вказаних вимог процесуального закону до уваги не взяв.
Так, згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.
За ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого та прокурора.
На переконання апеляційного суду висновки слідчого СВ Житомирського РВ УМВС про наявність всіх необхідних підстав для винесення постанови про закриття кримінального провадження в окремій частині за ч.2 ст.296 КК України за фактом заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, є неповними та підлягають додатковому дослідженню з подальшою належною їх оцінкою у відповідному процесуальному рішенні постановленого за наслідками розслідування.
Так, згідно змісту оскарженої постанови слідчого не вбачається, що орган досудового розслідування виконав всі необхідні слідчі дії, належно їх дослідив, встановив та оцінив всі фактичні обставини події та дії кожного із її учасників. В постанові про закриття кримінального провадження не проаналізовано та не оцінено, показання потерпілої ОСОБА_9 щодо нанесення нею ударів ОСОБА_7 , підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , показання свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 у співставленні з іншими наявними в матеріалах провадження доказами. Таким чином, постанова слідчого є необґрунтованою, а тому не може залишатися в силі.
За вказаних обставин, ухвала слідчого судді в порядку вимог ст.409, ст.411 КПК України підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження.
Керуючись ст.ст.404, 405, 422 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.03.2015 року, якою відмовлено в скасуванні постанови слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області від 25.02.2015 року про закриття кримінального провадження скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області від 25.02.2015 року про закриття кримінального провадження в окремій частині провадження за ч.2 ст.296 КК України за фактом заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді :