Справа № 610/2336/15-к
Провадження № 1-кп/610/273/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.07.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження № 0000304 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піски Буринського району Сумської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, військовослужбовця призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації на особливий період 18 серпня 2014 року, солдата, такелажника такелажного взводу 651 такелажної роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає на території військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 18 серпня 2014 року, на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 607/2014 від 21 липня 2014 року, був призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 у Збройні Сили України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 182 від 18 серпня 2014 року, солдат ОСОБА_4 був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду такелажника такелажного взводу 651 такелажної роти.

05 травня 2015 року солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», умисно, з метою тимчасово ухилитись від військової служби в умовах особливого періоду, без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, не з`явився вчасно зі звільнення з частини, яке тривало з 01 по 04 травня 2015 року включно, на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував до 15 травня 2015 року на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину по пред`явленому обвинуваченню визнав в повному обсязі, пояснивши суду про обставини вчинення злочину так, як це викладено у вироку. У вчиненому щиро розкаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Вину ОСОБА_4 по даній кваліфікації суд вважає доведеною.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходження служби характеризується негативно.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні 2-х неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого, його сімейний стан, пом`якшуючі вину обставини, відсутність обставин, які обтяжують покарання, конкретні обставини справи, а також думку прокурора, який просив застосувати до ОСОБА_4 ст. 69 КК України та призначити покарання більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 407 КК України, а саме у виді арешту, суд вважає можливим застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ч. 4 ст. 407 КК України, а саме у виді арешту.

Керуючись ст.ст. 367, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України 4 (чотири) місяці арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя