солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2014 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_4 , про надання дозволу на проведення обшуку в приміщенні при здійсненні досудового розслідування в кримінальному провадженні №000711 від 27.01.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 302 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , зазначаючи при цьому, що дане домоволодіння перебуває у володінні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та є фактичним місцем проживання ОСОБА_7 з метою відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення, документів, які містять інформацію про особу, яка скоїла дане кримінальне правопорушення та про місце знаходження особи.

Обґрунтовуючи внесене подання, сторона кримінального провадження вказує, що в СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000711 від 27.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 302 КК України за фактом утримання місця розпусти та звідництва.

Орган досудового розслідування наполягає на тому, що 24.01.2015 року приблизно о 17.00 годині перебуваючи в приміщенні бані за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 разом із знайомим на ім`я ОСОБА_9 , за допомогою мережі «Інтернет» знайшли номер телефону, зателефонувавши за яким дівчина на ім`я ОСОБА_10 запропонувала їм дівчат за 500 та 600 гривень за годину.

Слідчий наполягає на тому, що до вчинення даного кримінального правопорушення може бути причетна ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , які є рідними сестрами та зводять дівчат із чоловіками, які в подальшому надають останнім послуги інтимного характеру.

Стверджуючи, що ОСОБА_7 проживає за адресою АДРЕСА_1 , просить слідчого суддю задовольнити клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, вивчивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні органу досудового розслідування знаходиться кримінальне провадження №0000711 від 27.01.2015 за ознаками кримінального правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 302 КК України за фактом утримання місця розпусти та звідництва.

Згідно ч.5 ст.234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук житла, якщо слідчий не доведе достатніх підстав вважати, що відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі.

Як вбачається з матеріалів клопотання будь-яких належних і допустимих доказів того, що в зазначеному слідчим домовладінні проживають певні особа і там можуть знаходитися конкретні речі, документи, не надано.

Більше того, слідчий суддя звертає увагу слідчого на імперативні положення ст. 234 КПК України в частині вимоги конкретно зазначати мету обшуку.

Частиною 2 статті 235 КПК передбачено, що ухвала про дозвіл на обшук повинна містити відомості про конкретні речі, документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук.
Крім того, Європейський суд з прав людини, далі - ЄСПЛ або Суд, у своєму рішенні від 7.07.2007 у справі «Смирнов проти Росії» вказав, що невизначене формулювання обсягу обшуку дало право органу влади на власний розсуд вирішувати, які матеріали підлягають вилученню, що призвело до вилучення, крім документів, які стосуються справи, деяких особистих речей. Євросуд зазначив, що відсутність вказівки на конкретну мету обшуку є порушенням ст.6 конвенції.
Аналогічна позиція ЄСПЛ міститься в рішенні від 15.07.2003 у справі «Ернст та інші проти Бельгії», де вказано, що ордер на проведення обшуку не містив інформації щодо мети проведення обшуку та про предмети, які підлягали вилученню. Таким чином, слідчих було наділено широкими повноваженнями, обшуки не були пропорційними.
Для дотримання зазначеної вимоги Вищий спеціалізований суд Украни з розгляду цивільних і кримінальних справ рекомендує слідчим суддям відмовляти в задоволенні клопотань про обшук, які не містять відомостей про конкретні речі, документи, а також осіб, яких планується відшукати. Водночас у разі задоволення клопотань, що містять такі відомості, в ухвалах необхідно зазначати конкретні речі, документи, а також осіб, для виявлення яких дається дозвіл.
Ураховуючи згадані правові позиції Суду, виходячи з обставин вчинення ймовірного злочину,так як вони викладені в клопотанні слідчого, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання.

За викладеним, керуючись ст. 234 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1