№ 1-кп/756/111/15

В И Р О К
Іменем України
16 липня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, раніше судимого: 1. 2 вересня 2003 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, постановою Оболонського районного суду м. Києва від 28 травня 2004 року скасовано іспитовий строк та направлено для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки; 2. 14 березня 2011 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць, звільненого з місць позбавлення волі 8 січня 2013 року,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 вчинив злочин за наступних обставин.
1 вересня 2014 року приблизно о 12-ій годині ОСОБА_7 , знаходячись на пустирі, що розташований навпроти будинку АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої разом зі своєю дівчиною ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Цього ж дня приблизно о 14-ій годині ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за зазначеною адресою, під час словесного конфлікту з ОСОБА_9 , який виник на ґрунті ревнощів ОСОБА_7 своєї дівчини ОСОБА_8 до ОСОБА_9 та, у зв`язку з цим, неприязних відносин, вирішив спричинити ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження. Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , діючи умисно, взяв правою рукою з землі предмет, схожий на ніж, та умисно завдав потерпілому одного удару предметом, схожим на ніж, в область живота, спричинив ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота. Смерть ОСОБА_9 настала від колото-різаного поранення живота з ушкодженням шлунка, шлунково-обідкової зв`язки, кореня брижі та аорти з розвитком крововтрати і шоку. Після вчиненого ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не визнав та показав, що 1 вересня 2014 року приблизно о 13-ій годині він разом із своєю дівчиною ОСОБА_8 , знаходячись поблизу ТЦ «Макрос», вживали алкогольні напої, а саме пили вино. Приблизно через півтори години, можливо, трохи більше, до них приєдналися двоє чоловіків, одного з яких він знає наглядно - ОСОБА_10 , а інший йому не відомий. Останній представився ОСОБА_11 . Чоловіки принесли з собою пляшку пива об`ємом 1 літр, яку вони разом вжили. Потім вони пішли до озера, що неподалік будинку №1 по вул. Лайоша Гавро м. Києва. ОСОБА_11 сходив до магазину та придбав ще один пакет вина. Наступного разу до магазину придбати вино пішов він і, у цей час, до них підходив чоловік, схожий на безпритульного та, попросивши цигарку, пішов у невідомому напрямку і більше не підходив. Через деякий час, на озері залишилися він, його дівчина ОСОБА_8 та чоловік на ім`я ОСОБА_11 . Згодом, всі разом вони пішли до кінотеатру «Братислава», де знаходились певний час, а потім, він з ОСОБА_8 пішли на «Петрівку». Жодного злочину він не вчиняв, а лише знаходився поблизу озера та вживав алкогольні напої. Потерпілого ОСОБА_9 він вперше побачив на фотокартці, яку йому показував слідчий. Крім того, ОСОБА_7 зазначив, що за допомогою мобільного телефону він постійно спілкується з ОСОБА_8 , цікавиться її справами та неодноразово освідчувався у коханні, говорив, що бажає з нею разом проживати.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 1 вересня 2014 року приблизно о 13-ій годині вона, як завжди, зустрілася зі ОСОБА_7 поблизу ресторану «Макдональдс», що неподалік станції метро «Петрівка». ОСОБА_7 придбав вино й вони пішли до шляхопроводу, що веде на мікрорайон «Оболонь, де вживали алкогольні напої. Через деякий час до них приєдналися двоє чоловіків, яких звали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Потім вони разом пішли до озера, що поблизу будинку №1 по вул. Лайоша Гавро м. Києва, та продовжили вживати алкогольні напої. У зв`язку з тим, що спиртне закінчилося, ОСОБА_7 пішов до магазину ще придбати вина. У цей час до них підійшов чоловік, який виглядав як безхатченко, та попрохав цигарку. Як потім вона дізналася зазначеного чоловіка звати ОСОБА_9 і його труп було виявлено на пустирі поблизу озера неподалік будинку №1 по вул. Лайоша Гавро м. Києва. Отримавши цигарку, ОСОБА_9 пішов. Через деякий час, приблизно о 16-ій годині 30 хвилин, вона, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 пішли в напрямку мікрорайону «Оболонь», а згодом, ОСОБА_7 пішов проводжати її додому. Повертаючись тією ж самою дорогою повз озеро трупа чоловіка вони не бачили. Крім того, ОСОБА_8 показала, що під час досудового розслідування вона давала показання під тиском з боку працівників міліції, у зв`язку з чим, обмовила ОСОБА_7 . Окрім того, на її думку, ОСОБА_7 сам винен, що вона його обмовила, оскільки останній зізнався, що вбив ОСОБА_9 . Також, ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_7 постійно їй телефонує та неодноразово освідчувався у коханні.
Будучи повторно допитаною у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що 1 вересня 2014 року вона разом зі ОСОБА_7 розпивали вино. У цей час до них приєдналися двоє чоловіків на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 й вони разом продовжили вживати спиртне. Згодом, вони вчотирьох пішли до будинку АДРЕСА_2 , де розташоване озеро. Коли вони знаходилися на березі озера, до них підійшов чоловік, який виглядав як безхатченко, та попрохавши цигарку, пішов у невідомому напрямку. Як потім вона дізналася цього чоловіка звати ОСОБА_9 , труп якого було згодом виявлено. У зв`язку з тим, що у них закінчилося спиртне, ОСОБА_7 пішов до магазину. При цьому, ОСОБА_7 направився до асфальтової пішохідної доріжки, що веде у напрямку станції метро «Петрівка». Вона бачила, як ОСОБА_7 , проходячи по зазначеній доріжці поруч з кущами, де розкидані різні речі, штовхнув рукою в груди ОСОБА_9 і той впав на землю. Чому ОСОБА_7 штовхнув цього чоловіка їй не відомо і вона цим не цікавилася. Через деякий час ОСОБА_7 повернувся з алкогольними напоями. Потім, чоловік на ім`я ОСОБА_10 пішов, а приблизно через годину пішли й вони у напрямку мікрорайону «Оболонь». Крім того, свідок ОСОБА_8 показала, що за її участі проводився слідчий експеримент. Коли саме проводилася зазначена слідча дія вона пригадати не може. Разом з нею на слідчому експерименті були присутні ще три чоловіки, однак чи були серед них поняті їй не відомо. Вона на місці показувала, де саме ОСОБА_7 штовхнув потерпілого ОСОБА_9 . Також, свідок указала, що під час зазначеної слідчої дії з боку працівників міліції на неї чинився тиск. Зокрема, останні примушували говорити її про те, що ОСОБА_7 убив ножем потерпілого ОСОБА_9 . Разом з тим, свідок ОСОБА_8 не змогла відповісти, що саме у протоколі слідчого експерименту відображено невірно та які саме неправдиві обставини її змусили повідомити працівники міліції. ОСОБА_8 вказала, що ОСОБА_7 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, є агресивним та неодноразово спричиняв їй тілесні ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що він разом з своїм напарником ОСОБА_13 робили ремонт в одній із квартир будинку АДРЕСА_2 . Зазначена квартира розташована, на скільки він пам`ятає, вище десятого поверху. Також, поблизу цього будинку розташоване озеро та пустир. 1 вересня 2014 року після 10-ої години, проводячи ремонт, його увагу привернула компанія, що складалася з чоловіка та жінки, які виглядали безхатченками. З вікна квартири він бачив, як вони в кущах на пустирі, де були розкидані різні речі, вступали у статеві зносини. При цьому, на його думку, останні були у стані сильного алкогольного сп`яніння, оскільки ледь трималися на ногах. Через деякий час зазначена компанія пішла на пляж озера й до них приєднався ще один чоловік, який також виглядав безхатченком та був у стані алкогольного сп`яніння. Потім бачив, як зазначена компанія з двох чоловіків та жінки у кущах на пустирі, де розкидані різні речі, оголені втрьох вступали у статеві зносини. У вікно він дивився періодично, оскільки займався роботою. На його думку, всі ці події відбувалися приблизно протягом трьох годин. Інших осіб, які б тривалий час знаходилися у кущах на пустирі чи на пляжі озера того дня він не бачив. Згодом, він помітив, що один чоловік з цієї компанії лежить роздягненим у кущах на пустирі, а іншого чоловіка й жінки вже не було. Вважаючи, що зазначений чоловік спить у стані сильного алкогольного сп`яніння, він не звернув на це увагу. Наступного дня, прийшовши на роботу, він помітив, що роздягнений чоловік залишився лежати у тому ж положенні на тому ж самому місці у кущах на пустирі. У зв`язку з цим він викликав працівників міліції. Крім того, ОСОБА_12 показав, що він не розгледів обличчя зазначених двох чоловіків та жінки, однак вважає, що труп належав тому чоловіку, що приєднався до компанії чоловіка й жінки, оскільки чоловік, що прийшов з жінкою, був вищого зросту.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що разом зі своїм напарником ОСОБА_12 наприкінці літа 2014 року робили ремонт в одній із квартир будинку АДРЕСА_2 , яка розташована на чотирнадцятому поверсі. Приблизно о 10-ій годині на пустирі в кущах, що поблизу зазначеного будинку, він помітив високого на зріст чоловіка та жінку з зачіскою типу «каре», що були схожі на безхатченків, останні оголеними вступали у статеві зносини, а потім пішли на пляж до озера. На пляжі зазначена пара підійшла ще до одного чоловіка та забрали його з собою. Потім бачив, як ці особи вже втрьох у кущах на пустирі, де розкидані різні речі, вступали у статеві зносини. У зв`язку з тим, що від будинку до того місця, де була компанія, відстань була значною, обличчя їх він не розгледів. Потім, подивившись у вікно, він помітив, що чоловік з жінкою по асфальтовій доріжці пішли у напрямку «Петрівки», а інший чоловік, якого пара забрала з собою з пляжу, лежить роздягнений у кущах на пустирі. Вважаючи, що зазначена особа спить у стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїм напарником ОСОБА_12 вони поїхали додому. Наступного дня його напарник викликав працівників міліції у зв`язку з тим, що чоловік, який, як він раніше вважав, спав, залишився нерухомо лежати на тому ж самому місці.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що був запрошений працівниками міліції понятим при слідчому експерименті, який відбувався на мікрорайоні «Оболонь». Під час слідчого експерименту жінка вказувала на місце, де відпочивала, вказувала на манекені місце нанесенні тілесних пошкоджень потерпілому. Також, жінка повідомила, що між двома чоловіками стався конфлікт, вказувала місце на тілі потерпілого, куди завдався удар, зазначила, що удар був ножем. Все це жінка демонструвала на манекені. Працівники міліції намагалися уточнити у жінки місце завдання удару, як саме наносився удар, зверху чи знизу, але при цьому вони їй нічого не підказували та не примушували щось говорити. Жінка поводилась спокійно.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що наприкінці літа 2014 року, точної дати він не пам`ятає, був запрошений працівниками міліції понятим при слідчому експерименті. Зазначена слідча дія проходила на місці, де розкидані різні речі, на пустирі поблизу будинку точної адреси якого він не пам`ятає, де також знаходиться озеро. У його присутності жінка на місці пригоди показувала, як відбувалися події. Зі слів цієї жінки під час слідчого експерименту він зрозумів, що між двома чоловіками відбувся конфлікт на ґрунті ревнощів, причиною якого була поведінка цієї жінки. При цьому, жінка розповідала, що спочатку з нею був один чоловік, а потім прийшов інший. Потім вона показувала, як молодий чоловік вдарив старшого чоловіка, а вона, у той час, знаходилась неподалік. Це все жінка показувала на манекені й при цьому розказувала, як все було. Будь-якого тиску з боку працівників міліції на жінку не було, тому він підписав протокол без жодних зауважень.
Як убачається з протоколу огляду місця події з фототаблицею, 2 вересня 2014 року було оглянуто ділянку місцевості, що прилягає до будинку АДРЕСА_2 . На зазначеній ділянці місцевості виявлено труп невстановленої особи чоловічої статті, віком приблизно 60-65 років (а.с. 93-101 т. 1).
Під час огляду місця пригоди за наслідками якої було складено відповідний протокол з фототаблицею від 3 вересня 2014 року, було оглянуто місцевість, що розташована по АДРЕСА_2 . При цьому, було встановлено, що за будинком в напрямку станції метро «Петрівка» знаходиться асфальтована пішохідна доріжка. Приблизно за 500 метрів від будинку та за 1,5-2 метра від пішохідної доріжки на пустирі серед кущів виявлено місце, де мешкають особи, що не мають постійного місця проживання. Під час огляду вилучено: шорти, спідницю, жіночу сукню, джинсові штани, брасматік, джинси світлого кольору, ніж з сірою ручкою, ніж з білою ручкою, зубку щітку, три аркуша з рукописним текстом, змиви рідини бурого кольору, пластикова картка мобільного оператора, флеш-картка, п`ять слідів папілярних узорів (а.с. 106-124 т. 1).
Згідно з протоколом огляду місця пригоди від 3 вересня 2014 року було оглянуто підвальне приміщення Київського центру судово-медичної експертизи за адресою: м. Київ, вул. Оранжерейна, 9, де виявлено труп невстановленої особи чоловічої статі. Під час огляду вилучено: фрагменти нігтів, змиви з правої та лівої руки, а також по п`ять відбитків папілярних узорів з кожної руки (а.с. 102-105 т. 1).
З протоколу проведення слідчого експерименту від 25 січня 2015 року, який проводився поблизу будинку №1, що по вул. Лайоша Гавро м. Києва, убачається, що свідок ОСОБА_8 розповіла про події, що відбувалися 1 вересня 2014 року. Зокрема, остання показала, де вона відпочивала зі ОСОБА_7 , ОСОБА_16 та чоловіком на ім`я ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_8 показала звідки до них підійшов безпритульний чоловік, який попрохав цигарку, та куди останній пішов. Потім, ОСОБА_8 показала, куди саме вона пішла з ОСОБА_16 і повела до асфальтового тротуару, а потім, звернула ліворуч в кущі та показала, де вона знаходилася з ним. Потім ОСОБА_8 вказала звідки підійшов ОСОБА_7 і як він штовхнув безпритульного чоловіка, а також, як безпритульний схопив ОСОБА_7 руками за футболку. Після цього, ОСОБА_8 показала, як ОСОБА_7 підняв щось з землі лівою рукою та вдарив безпритульного в область живота (а.с. 129-131 т. 1).
Відповідно до висновку комп`ютерно-технічної експертизи № 255 від 9 вересня 2014 року, провести дослідження вмісту наданого на дослідження флеш-накопичувача «Nokia», об`ємом 512 МБ, не виявилось можливим (а.с. 146-148 т. 1).
Згідно з висновком дактилоскопічної експертизи №773 від 4 вересня 2014 року, сліди папілярних узорів з найбільшими розмірами по вісях (слід №№ 1, 3, 4), вилучені при огляді місця пригоди від 3 вересня 2014 року за адресою: м. Київ, вул. Лайоша Гавро, 1, для ідентифікації особи придатні, сліди папілярних узорів з найбільшими розмірами по вісях (слід №№ 2, 5) для ідентифікації особи не придатні. Сліди папілярних узорів з найбільшими розмірами по вісях (слід №№ 1, 3, 4) залишені не ОСОБА_9 , а іншою особою (особами) (а.с. 149-155).
Відповідно до акту судово-медичного дослідження (обстеження) №860 від 18 вересня 2014 року, при визначенні групової належності в крові трупа невідомого чоловіка, 65-70 років, виявлений антиген В (а.с. 157 т. 1).
Актом судово-медичного дослідження (обстеження) №1951 від 10 вересня 2014 року, встановлено, що в результаті судово-токсилогічного дослідженні крові від трупа невідомого чоловіка, приблизно 65-70 років, виявлено етиловий спирт у концентрації 1,13 проміле. Не знайдено метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий та їх ізомери (а.с. 156 т. 1).
Згідно з висновком судово-цитологічної експертизи №258 від 20 жовтня 2014 року, вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту лівої руки ОСОБА_9 виявлена кров людини, статева належність якої не визначена. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген А і В ізосерологічної системи АВО. Кров у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_9 могла виникнути за рахунок крові особи/осіб, в крові якої/яких міститься антиген А і В у різній комбінації по системі АВО. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту правої руки ОСОБА_9 кров та клітини з ядрами не знайдені (а.с. 142-145 т.1).
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №351 від 24 жовтня 2014 року, на наданих на дослідження фрагменті косметичної палички зі змивом, вилученим поблизу будинку №1 по вул. Лайоша Гавро м. Києва, виявлено кров людини. При визначенні групової належності виявлені антиген В і Н. (а.с. 137-140 т. 1).
Висновком судово-імунологічної експертизи №352 від 24 жовтня 2014 року встановлено, що на двох гігієнічних паличках зі змивами з правою руки (об`єкт №1) та лівої руки (об`єкт №2) трупа потерпілого ОСОБА_9 виявлено кров людини, при визначенні групової належності якої виявлено антиген В та Н (а.с. 170-174 т. 1).
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи №353 від 28 жовтня 2014 року, на наданій на експертизу спідниці, вилученій під час огляду місця пригоди, в об`єктах №№1-4, виявлена кров людини, при визначенні групової належності якої виявлені антиген В та Н (а.с. 176-180 т. 1).
Актом судово-імунологічної експертизи №354 від 30 жовтня 2014 року встановлено, що на наданих на експертизу жіночих брюках, вилученій під час огляду місця пригоди, в об`єктах №№1-4, виявлена кров людини. При визначенні групової належності крові на брюках в об.№1 виявлені антиген А і Н та ізогемаглютинін анти-В, в об. №№2, 3, 4 виявлені антиген А і Н. (а.с. 182-186).
Згідно з актом судово-медичного дослідження №364 від 8 жовтня 2014 року, рана від трупа невідомого чоловіка, приблизно 65-70 років, є колото-різаною та утвореною від колюче ріжучої дії плаского односторонньо-гострого предмету типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо. На краях рани виявлено сполуки заліза, будь-яких сторонніх нашарувань не знайдено (а.с. 158-161 т. 1).
Відповідно до акту судово-медичного дослідження №1411 від 17 жовтня 2014 року, на фоні нерівномірно виражених гнильних змін досліджених органів і промаркованих об`єктів, імовірно: пошкодження передньої стінки шлунка, кореня брижі і аорти з одиничними лейкоцитами по периферії; в м`яких тканинах з області рани одиничні дрібновогнещеві крововиливи з одиничними лейкоцитами по периферії; малокров`я внутрішніх органів (а.с. 162-163 т. 1).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи №2592 від 5 листопада 2014 року, при експертизі трупа невідомого чоловіка, приблизно 65-70 років, виявлено наступні тілесні ушкодження: а) одне не проникаюче сліпе колото-різане поранення живота: колото-різана рана (з рівними неосадненими краями, правим гострим кінцем і лівим П-подібним, шириною 0,2 см та раневим каналом, який перевищує довжину рани на шкірі) на передній поверхні живота зліва від якої відходить раневий канал направлений спереду назад, зверху вниз та зліва направо, ушкоджуючи за своїм ходом підшкірно-жирову клітковину, очеревину, шлунок, шлунково-обідкову зв`язку, корінь брижі та аорту, загальною довжиною біля 12 см. Смерть цього чоловіка настала від колото-різаного поранення живота з ушкодженням шлунка, шлунково-обідкової зв`язки, кореня брижі та аорти з розвитком крововтрати і шоку, на що вказує ушкодження вказане в пункті а), малокров`я внутрішніх органів, шунтування кровотоку в нирках (кров у черевній порожнині біля 900 мл). Виявлене колото-різане поранення вказане в пункті а) має ознаки тяжкого тілесного ушкодження по критерію небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Ураховуючи характер, особливості виявленого ушкодження, дані судово-криміналістичного дослідження, можна сказати, що виявлене колото-різане поранення вказане в пункті а) виникло від дії колюче-ріжучого предмета по типу клинка ножа, що мав П-подібний обушок та лезо. Ураховуючи ступінь прояву трупних явищ (слабко виражене трупне заклякання у м`язах ніг та відсутнє в інших досліджуваних групах м`язів; синюшно-фіолетові трупні плями, що при трикратному дозованому натискуванні колір не змінювали о 9-ій годині 30 хвилин 3 вересня 2014 року; шкірні покриви з ділянкою позеленіння на животі та гнильною венозною сіткою на грудях та плечах), характер смерті, давність настання смерті могла складати біля 2-3 діб до розтину трупа в морзі. Ураховуючи вище вказане, наявність крововиливів в ушкоджених тканинах, а також дані судово-гістологічного дослідження (крововиливи з одиничними лейкоцитами по периферії в тканинах виявлених ушкоджень) можливо сказати, що виникло воно за життя, незадовго до настання смерті та, що смерть потерпілого ймовірно настала в проміжок часу від декількох хвилин до десятків хвилин (30-40) після отримання колото-різаного поранення. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа невідомого чоловіка виявлено етиловий спирт у концентрації 1,13 проміле, що за життя могло відповідати легкому ступеню алкогольного сп`яніння (а.с. 164-168 т. 1).
Відповідно до висновку амбулаторної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №868 від 14 жовтня 2014 року, ОСОБА_7 у момент злочину, в якому він підозрюється, стійким хронічним психіатричним захворюванням не страждав, у нього виявлялися поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголем (МКХ-10: F10.24). За своїм психічним станом на період злочину, в якому він підозрюється, ОСОБА_7 міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 на момент злочину, в якому він підозрюється, стійким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У даний час ОСОБА_7 стійким хронічним психічним захворюванням не страждає. ОСОБА_7 за своїм психічним станом під час проведення слідчих дій (допит підозрюваного) міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_7 за своїм психічним станом може предстати перед слідством та судом. ОСОБА_7 не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру. ОСОБА_7 страждає хронічним алкоголізмом, внаслідок чого потребує застосування лікування з приводу алкогольної залежності. У період діяння ОСОБА_7 не перебував у стані фізіологічного афекту. Останній виявляє імпульсивність поведінки, звуження кола інтересів, залежна мотивація поведінки, ознаки соціальної та морально-етичної деградації особистості. ОСОБА_7 не виявляє таких індивідуально-психологічних особливостей, які виражені значно та могли суттєво вплинути на його поведінку у ситуації діяння, в якому він підозрюється, тому останній був здатен правильно сприймати обставини, що мають значення для провадження, та міг передбачати наслідки своїх дій (а.с. 133-135 т. 1).
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, суд, дослідивши його показання, вислухавши показання свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.
Показання обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно заперечення своєї причетності до спричинення потерпілому ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, від яких останній помер, суд розцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою ухилитися від відповідальності й уникнути покарання, оскільки вони спростовуються доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Зокрема, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 показали, що 1 вересня 2014 року після 10-ої години з вікна квартири будинку АДРЕСА_2 , бачили компанію з чоловіка та жінки, які виглядали безхатченками, та були у стані алкогольного сп`яніння. У кущах на пустирі, де були розкидані різні речі, останні вступали у статеві зносини, а згодом, до них приєднався ще один чоловік, також схожий на безхатченка, й вони втрьох вступали у статеві зносини. Коли чоловік з жінкою пішли, то в кущах на пустирі роздягненим залишився лежати чоловік, який перед цим приєднався до них, й тіло останнього лежало увесь час у тому ж положенні на тому ж самому місці до приїзду працівників міліції наступного дня. Окрім того, інших осіб, які б постійно знаходилися у кущах на пустирі чи на пляжі озера, або були поруч з компанією безхатченків, того дня вони не бачили.
Висновком судово-медичної експертизи №2592 від 5 листопада 2014 року встановлено, що давність настання смерті могла складати біля 2-3 діб до розтину трупа в морзі (3 вересня 2014 року), а з урахуванням наявності крововиливів в ушкоджених тканинах та даних судово-гістологічного дослідження можливо сказати, що зазначене тілесне ушкодження виникло за життя, незадовго до настання смерті та, що смерть потерпілого ймовірно настала в проміжок часу від декількох хвилин до десятків хвилин (30-40) після отримання колото-різаного поранення.
Аналіз зазначених доказів, на думку суду, беззаперечно вказує на те, що коли з місця пригоди пішли чоловік з жінкою, то оголене тіло потерпілого ОСОБА_9 залишилося лежати у кущах на пустирі, де розкидані різні речі, й не змінювало свого положення та місця до приїзду працівників міліції наступного дня.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував, що 1 вересня 2014 року він разом з ОСОБА_8 знаходився на пустирі поблизу озера, що розташоване навпроти будинку №1 по вул. Лайоша Гавро в м. Києві, та до них підходив потерпілий ОСОБА_9 й прохав цигарку.
Свідок ОСОБА_8 під час проведення з нею слідчого експерименту та у судовому засіданні також указала, що 1 вересня 2014 року приблизно о 12-ій годині разом зі ОСОБА_7 знаходилася на пустирі поблизу озера, що розташоване навпроти будинку №1 по вул. Лайоша Гавро в м. Києві. Зазначила ОСОБА_8 й про те, що була очевидцем, як ОСОБА_7 , йдучи по асфальтової пішохідній доріжці, що веде в напрямку станції метро «Петрівка», штовхнув рукою в груди ОСОБА_9 і той впав на землю. Окрім того, свідок ОСОБА_8 не змогла відповісти, що саме у протоколі слідчого експерименту відображено невірно та які саме неправдиві обставини вона повідомила при слідчому експерименті.
Також, протоколом огляду місця пригоди встановлено, що на місці, де мешкають особи, що не мають постійного місця проживання, виявлено труп ОСОБА_9 й зазначене місце знаходиться за 1,5-2 метра від пішохідної асфальтованої доріжки на пустирі серед кущів. Про те, що ОСОБА_7 штовхнув рукою у груди ОСОБА_9 і той впав на землю саме поруч з цим місцем, вказала й свідок ОСОБА_8 .
Разом з тим, суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_8 про те, що на пустирі поблизу озера, що розташоване навпроти будинку №1 по вул. Лайоша Гавро в м. Києві, вона, окрім ОСОБА_17 , знаходилася разом з чоловіками на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та не бере їх до уваги, оскільки вони є суперечливими, та не узгоджуються із показами свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
У зв`язку з цим, суд вважає, що 1 вересня 2014 року ОСОБА_7 знаходився на пустирі, що розташований навпроти будинку АДРЕСА_2 , лише разом з ОСОБА_8 , а в подальшому, до них приєднався потерпілий ОСОБА_9 , що знову підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Також, як установлено в судовому засіданні, й що підтвердили свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , під час слідчого експерименту ОСОБА_8 вказувала, що між ОСОБА_7 та іншим чоловіком відбувся конфлікт на ґрунті ревнощів, причиною якого була поведінка самої ОСОБА_8 . Зокрема, у зв`язку з тим, що остання спочатку була з одним чоловіком, а потім з іншим.
Окрім того, про причину виникнення конфлікту саме на ґрунті ревнощів, на думку суду, вказують і показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що двоє чоловіків та жінка, схожих на безхатченків, у кущах на пустирі, де були розкидані різні речі, утрьох разом вступали у статеві зносини.
Наведені ж вище обставини вказують на те, що свідок ОСОБА_8 , будучи близькою знайомою обвинуваченого, у своїх показаннях, у тому числі при проведенні з нею слідчого експерименту, не в повній мірі є щирою, й у такий спосіб, намагається приховати справжні обставини завдання ОСОБА_7 удару ножем ОСОБА_9 , а також зменшити свою роль та вплив на причини виникнення конфлікту між обвинуваченим та загиблим.
У свою чергу показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 суд вважає правдивими, логічними та такими, що узгоджуються між собою. Судом не встановлено наявності підстав для оговору даними свідками обвинуваченого чи свідка ОСОБА_8 .
Суд зважає на те, що деякі неточності у показаннях свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 обумовлені тривалістю часу, що пройшов з моменту, коли відбувалися події, а свідка ОСОБА_8 , окрім бажання допомогти ОСОБА_7 уникнути відповідальності, ще станом алкогольного сп`яніння.
Таким чином, дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений під час утримання в Київському слідчому ізоляторі характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та за даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, не працює, веде антисоціальний спосіб життя, немає визначеного місця проживання та зловживає алкогольними напоями, раніше неодноразово судимий.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі. На думку суду інший, більш м`який вид покарання, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого.
Таким чином, на думку суду, виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише у разі реального відбування покарання в умовах ізоляції від суспільства з призначенням йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в :
СТУКАЛА ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області - залишити без зміни.
Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з 4 вересня 2014 року, зарахувавши у цей строк, час затримання з 3 вересня 2014 року по 4 вересня 2014 року.
Речові докази по справі: шорти, спідницю, жіночу сукню, джинсові штани, брасматік, джинси світлого кольору, три ножі, зубку щітку, три аркуша паперу, змиви рідини бурого кольору, пластикова картка мобільного оператора, п`ять слідів папілярних узорів знищити.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з дня отримання ним копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя