Ухвала 05 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2.,

суддів: ОСОБА_3., ОСОБА_4.,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року,

в с т а н о в и в:

У касаційній скарзі, як випливає з її змісту, засуджена порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі вказується: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Також, положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).

Засуджена подала касаційну скаргу без додержання зазначених положень кримінального процесуального закону. Зокрема, у скарзі ОСОБА_1 не міститься обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень і необхідність їх скасування або зміни судом касаційної інстанції з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.

Разом з тим, засуджена у касаційній скарзі не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації її дій, не погоджується з призначеним їй покаранням внаслідок суворості, при цьому не наводить жодних доводів, які б підтверджували неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої інстанції, не зазначає й конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при постановленні ухвали за результатами розгляду апеляції на вирок міського суду.

Також ОСОБА_1 зазначила вимоги до суду касаційної інстанції, які не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою визначено що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Всупереч вимогам ч. 5 ст. 427 КПК України до скарги не додано копії вироку суду першої інстанції, завіреної належним чином (копії судових рішень має бути належним чином оформлено та засвідчено відбитком гербової печатки суду, а якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, її має бути прошнуровано нитками на п'ять проколів і на зворотному боці останнього аркуша скріплено підписом судді, працівника апарату суду, засвідчено відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів, як це передбачено п. 13.7 Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173).

В той же час, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. У поданій скарзі не міститься жодних застережень щодо цієї обставини.

Наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою засудженої.

Оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху, надавши засудженій п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено цей строк.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на вирок Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року залишити без руху.

Встановити засудженій строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п'ятнадцять днів з дня отримання нею копії даної ухвали.

У разі не усунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4