суддів Судової палати Верховного Суду України
справах у складі:
головуючого, судді
суддів
Пошви Б.М. та Лавренюка М.Ю.
розглянула в судовому засіданні 6 березня
2008 року в м. Києві матеріали провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
постанову Приморського районного суду м. Одеси від 7 червня 2007 року й ухвалу
Апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2007 року щодо скасування
постанови слідчого прокуратури про порушення кримінальної справи за фактом
учинення службового злочину,
старшого слідчого прокуратури Одеської області від 20 квітня 2007 року порушено
кримінальну справу за фактами перевищення службових повноважень працівниками
2-го відділу ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси і винесення Малиновським районним
судом м. Одеси незаконного рішення. На думку слідчого, зазначені держслужбовці
клопотали змінити забезпечення цивільного позову у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, а ухвала місцевого суду про задоволення цього клопотання скасована
апеляційною інстанцією.
Приморського районного суду м. Одеси від 7 червня 2007 року зазначену постанову
слідчого скасовано. Суд визнав, що органи досудового слідства порушили
кримінальну справу за фактом, а не проти конкретних осіб, хоча і мали в своєму
розпорядженні відповідні дані, в тому числі матеріали досудової перевірки. Крім
цього, заявник ОСОБА_1 не попереджалась про відповідальність за неправдивий
Апеляційного суду Одеської області від 15 червня 2007 року постанову
Приморського районного суду м. Одеси від 7 червня 2007 року залишено без зміни.
скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування судових рішень. Вважає, що судові
інстанції упереджено розглянули матеріали органів досудового слідства і
постанову про порушення кримінальної справи.
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали провадження та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її
положеннями ст. 94 КПК України для порушення кримінальної справи у кожному
конкретному випадку потрібні законні приводи і достатні дані, що вказують на
наявність ознак злочину. Якщо на момент порушення кримінальної справи
встановлена особа, що скоїла злочин, то згідно з ч. 2 ст. 98 КПК України справа
має бути порушена проти цієї особи. У даному разі зазначені вимоги закону при
порушенні кримінальної справи не були дотримані.
кримінальну справу за фактом учиненого злочину, з ознаками ч. 1 ст. 365 КК
України, старший слідчий прокуратури Одеської області, як видно з постанови від
20 квітня 2007 року (а. с. 11), керувався
виключно заявою ОСОБА_1 про такий злочин і виходив лише з того, що
Малиновський районний суд м. Одеси ухвалою від 2 серпня 2004 року замінив
забезпечення цивільного позову у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_4 за
клопотанням держвиконавця 2-го відділу ДВС Малиновського РУЮ м. Одеси, і це
рішення місцевого суду скасовано ухвалою Апеляційного суду від 6 жовтня 2005
року.

Із матеріалів
провадження видно, що зазначені факти були предметом перевірки органів
досудового слідства. Даних про те, що в цивільній справі за позовом ОСОБА_1
(справа знаходиться на стадії судового розгляду), було постановлено суддею
(суддями) Малиновського районного суду м. Одеси завідомо неправосудні рішення
або ухвалу, немає.

Саме по собі
скасування, чи зміна судового рішення місцевого суду вищестоящим судом не може
свідчити про службовий злочин.

Органами
досудового слідства проводилась перевірка зазначених фактів. Вони мали в своєму
розпорядженні відповідні судові документи, в тому числі ті, які слідчим поставлені під сумнів. Проте
кримінальну справу було порушено за фактом учинення службового злочину за
ознаками ч. 1 ст. 365 КК України, а не проти конкретної особи.

За таких обставин
судові інстанції дійшли обгрунтованого висновку про те, що постанова органів
досудового слідства від 20 квітня 2007 року про порушення кримінальної справи
за фактом учинення злочину, винесена без наявності приводів і підстав,
зазначених у ст. 94 КК України, тому прийняли правильне рішення про її
скасування.

Даних про те, що
судові інстанції допустились упередженості чи необ'єктивності при розгляді
цього провадження, як стверджується в касаційній скарзі ОСОБА_1, не виявлено.

Підстав для
призначення цих матеріалів провадження до касаційного розгляду з обов'язковим
повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України, немає.

На
підставі наведеного та керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

відмовити
в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1

Судді:

Редька А.І. Пошва Б.М. Лавренюк М.Ю.