САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 1-148/12
Провадження № 1/2410/94/12
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2012 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді Мілінчук С. В.,

при секретарі Руснак Н.В.

за участю прокурора Перч Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадяннина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлучений, не працює, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_4 Чернівецької облпасті, раніше судимого: 1) 16 червня 2009 року Кельменецьким районним судом Чернівецької області, за ч.3 ст.185 КК України, призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців; Постановою Кельменецького районного суду Чернівецької області 2 грудня 2010 року був звільнений від призначеного йому основного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі у звязку із закінченням іспитового строку; 2) 24 квітня 2012 року Садгірським районним судом м. Чернівці, за ч.1 ст.263 КК України, призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт ,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.04.2012 року близько 14.00 годин знаходячись у нетверезому стані, перебуваючи в приміщенні будинку свого батька, ОСОБА_2, що розташований на 4-му провулку Залізничному, 7 в м. Чернівці, де переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю та безпечністю останнього, зі столу однієї з кімнат будинку таємно викрав бувший у використанні мобільний телефон марки «Самсунг», вартістю 700 гривень, в якому знаходилась карта мобільного оператора «МТС» № без вартості та без коштів на рахунку. Після чого з місця скоєння злочину скрився, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав себе винним в скоєнні злочину, пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених в установчій частині вироку, він, 24.04.2012 року знаходився у свого батька у дома та побачив телефон, який вирішив викрасти. Телефон продав таксисту. Вчинив злочин не обдумано. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників процесу в порядку ч.3 ст.299 КПК України поясненнями підсудного, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Однак, суд приходить до висновку про те, що злочин вчинений за кваліфікуючою ознакою - вчинене повторно не доведено і тому вважає, що кваліфікація дій підсудного за ст. 185 ч. 2 КК України є неправильною.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності суд вважає встановленою винність ОСОБА_1 в умисних діях, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжки) і тому кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 1 КК України.

Обираючи підсудному вид та міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину; конкретні обставини справи та відношення підсудного до скоєного, який вину визнав в повному обсязі, тяжких наслідків від злочину не настало.

Судом також враховуються і дані про особу ОСОБА_1, який має постійне місце проживання, посередньо характеризується, вік, раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога у звязку з вживанням алкоголю.

До обставин, що помякшують покарання підсудного, суд відносить щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення підсудного та попередження вчинення нових злочинів можливо тільки в умовах ізоляції підсудного від суспільства і тому обирає покарання у виді позбавлення волі, але в мінімальних межах, встановлених санкцією частини статті.

Враховуючи те, що підсудний вчинив злочин будучи засудженим Садгірським районним судом м. Чернівці 24.04.2012 року за попереднім вироком, з невідбутим покаранням у виді 200 годин громадських робіт, остаточне покарання слід призначити за сукупністю вироків, обравши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді одного року три місяці позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 24.04.2012 року, і остаточно призначити покарання у виді одного року три місяці та 15 діб позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд на взяття під варту утримувати його у слідчому ізоляторі ВДПтС України в Чернівецькій області.

Строк призначеного покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 23 серпня 2012 року.

Вирок суду може бути оскаржено протягом пятнадцяти діб з дня проголошення через районний суд м. Чернівці, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_3