Справа №10-83/07 Головуючий
у І інстанції Клок О.М.
запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 7
червня 2007 року

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області у складі:

головуючого
- судді
Опейди В.О.,

суддів - Пазюка
О.С., Бешти Г.Б.,

з участю
прокурора - Соколова
Ю.Б.,

обвинуваченого
- ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку апеляцію помічника прокурора
міста Луцька на постанову Луцького міськрайонного суду від 1 червня 2007 року,
якою щодо ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, громадянина України, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше
судимого, відмовлено у задоволенні подання про обрання запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту та обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою
Луцького міськрайонного суду від 1 червня 2007 року за поданням старшого
слідчого СВ Луцького MB УМВС України у Волинській області, погодженим з
прокурором, відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та обрано запобіжний захід - підписку про невиїзд щодо ОСОБА_1, який
обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

У
поданій апеляції помічник прокурора ставить питання про скасування постанови
суду та направлення подання на новий судовий розгляд, посилаючись на порушення
судом першої інстанції норм кримінально-процесуального права. Зокрема, судом не
враховано тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1., та дані,
які дають підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може
ухилятися від слідства й суду та продовжувати злочинну діяльність.

Вислухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію з викладених у ній
підстав, обвинуваченого ОСОБА_1., який заперечив доводи апеляції, дослідивши
матеріали кримінальної справи, колегія суддів приходить до висновку, що
апеляцію слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно
до п. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №4
«Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового
слідства», взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом і обирається
лише за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи можуть не
забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків і його належної
поведінки, та коли є достатні підстави вважати, що ця особа може ухилитися від
слідства й суду або виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню
істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність.

Судом
першої інстанції встановлено, що відсутні факти чи обставини, які б свідчили
про те, що ОСОБА_1., перебуваючи на волі, може ухилятися від слідства й суду,
продовжувати злочинну діяльність. Тяжкість злочину, у вчиненні якого
обвинувачується особа, не є безумовною підставою для обрання щодо неї
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Крім
того, ОСОБА_1. має постійне місце проживання, зобов'язується з'являтися на
виклики слідства й суду, виконувати покладені на нього процесуальні обов'язки.

Слідчий
в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1. з'являється на його виклики, умов
запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд не порушує, у справі
проведено майже всі слідчі дії.

Вказані
обставини прокурором не спростовані.

За таких обставин, суд
першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні
подання про обрання щодо ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту.

Керуючись ст.ст.
362, 382 КПК України, колегія судців, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора міста Луцька залишити без задоволення, а постанову Луцького
міськрайонного суду від 1 червня 2007 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.