Справа № 557/1315/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2015 року

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща кримінальне провадження про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435 від 13.09.2014 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, житель АДРЕСА_1 , українець, з повною загальною середньою освітою, громадянин України, не одружений, не працює, раніше судимий:

- 06.03.2012 Рівненським міським судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки,

за ч.2 ст. 309 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
13 вересня 2014 року близько 04 години 20 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Воронівській у с. Тучин Гощанського району Рівненської області, маючи умисел та незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, всупереч Законам України від 15 лютого 1995 року Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав рослини маку, які у подальшому зберігав при собі з метою подальшого вживання без мети збуту.

Того ж дня, близько 05 години 10 хвилин, працівниками міліції під час проведення огляду особистих речей ОСОБА_4 , який знаходився на АДРЕСА_2 , було виявлене та вилучено вищевказані рослини маку, які згідно висновку експерта № 843 від 19 вересня 2014 року, являються наркотичним засобом - макова солома, масою 408 грамів (в перерахунку на суху речовину), що згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 309 ч.2 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

30 вересня 2014 року в даному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 ч.1 КПК України.

Згідно з даною угодою, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 309 ч.2 КК України, ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину, зобов`язується активно сприяти досудовому розслідуванню шляхом участі у слідчих діях з метою встановлення фактичних обставин справи. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинений злочин, а саме у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, покласти обов`язки, та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_4 .

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладанні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 просить вказану угоду, укладену з прокурором, затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та дав суду зізнавальні показання про обставини вчинення злочину, а саме те, що він 13 вересня 2014 року знайшов рослини снотворного маку, які зберігав за місцем проживання, який виявили та вилучили працівники міліції. Вину визнає, щиро кається. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, відповідно до ст. 314 КПК України, вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В даному випадку ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ст. 309 ч.2 КК України, що згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, переконавшись, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому суд з`ясував, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладання, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставини, які пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Перевіривши угоду на відповідність її чинному законодавству, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, закону України про кримінальну відповідальність в частині щодо узгодженої міри покарання, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що дана угода може бути затверджена, оскільки злочин, вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до злочинів середньої тяжкості, внаслідок злочину шкода завдана лише державним інтересам, а санкція ч.2 ст.309 КК України передбачає міру покарання у виді позбавлення волі, є підстави для застосування ст.ст. 75, 76 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, встановлених п.п.1-6 ч.7 ст.474 КПК України, суд не вбачає.

Обвинуваченому роз`яснено в судовому засіданні положення ч.4 ст.474 КПК України. У суду відсутні сумніви щодо добровільності укладення угоди сторонами.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставин, що пом`якшують покарання, а також те, що ОСОБА_4 дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам КПК України та КК України, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 покарання, яке визначено в угоді, а саме у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 309 ч.2 КК України, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, поклавши обов`язки, зазначені в угоді. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, ст. 65 КК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2014 року між старшим прокурором прокуратури Гощанського району Рівненської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні про вчинення кримінального правопорушення, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435 від 13.09.2014 року.

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно до вимог п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; - періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази по справі наркотичну речовину макову солому загальною масою 408 г (в перерахунку на висушену речовину), яка знаходиться в картонній коробці та передана на зберігання в камеру зберігання речових доказів Гощанського РВ УМВС України в Рівненській області знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя