Справа № 10-256/2011 Головуючий у І інстанції Подалюка О.Ф.
Категорія - арешт Доповідач Антипець В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів: Демченка О. В. Шахової О. Г.

з участю прокурора Стойка З. Б.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2011 року про застосування екстрадиційного арешту,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_4, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_3,

застосований екстрадиційний арешт до його фактичної передачі компетентним органам Королівства Іспанії.

В апеляції захисник арештованого адвокат ОСОБА_3 просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні подання заступника прокурора Чернігівської області, а заарештованого звільнити з-під варти.

Доводи апеляції обґрунтовані тим, що в матеріалах екстрадиційної перевірки немає запиту Королівства Іспанії про видачу ОСОБА_2, скасування рішення про видачу паспорта громадянина України на імя ОСОБА_2, не є підставою для видачі його іншій державі, оскільки рішення про прийняття в громадянство та про його позбавлення чи вихід з громадянства, приймає Президент України, шляхом видання Указу. Громадяни України, що постійно проживають в Україні, які вчинили злочини за її межами, не можуть бути видані іноземній державі. В матеріалах перевірки також відсутні відомості про належність ОСОБА_2 до громадянства ОСОБА_4 та документи, що посвідчують його особу, паспорт.

Заслухавши доповідача, прокурора, який не погодився з апеляцією, пояснюючи, що Королівство Іспанії звернулося з вербальною нотою та листом-запитом про видачу ОСОБА_2, який на території України не має постійного місця проживання і не є її громадянином, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, апеляцію захисника залишити без задоволення .

Відповідно до ст. 12 Європейської Конвенції про видачу правопорушників від 13 грудня 1957 року, запит про видачу відповідної особи складається у письмовій формі і надсилається по дипломатичних каналах. Цей запит супроводжується оригіналом або завіреною копією обвинувального вироку, постанови суду або постанови про негайне затримання чи ордером на арешт або іншим розпорядженням, яке має таку ж силу як і видане відповідно до процедури, передбаченої законодавством запитуючої сторони.

В даному випадку, Королівство Іспанії звернулося із вербальною нотою та запитом про видачу ОСОБА_2, до яких додало міжнародний ордер на арешт ОСОБА_2, громадянина ОСОБА_4, який обвинувачується у відмиванні грошей, в незаконному обєднанні, у фальсифікаціях в офіційному чи торговому документі, в шахрайстві, в незаконному заволодінні зброєю, в замаху на вбивство та в заподіянні тілесних ушкоджень.

Запитувана сторона надала виклад правопорушень, за які вимагається видача, зазначила час їх вчинення та юридичну кваліфікацію з посиланнями на відповідні правові положення.

Отже, доводи захисту про безпідставне застосування екстрадиційний арешту, без запиту про видачу особи, не знайшли свого підтвердження.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляції захисника, що ОСОБА_2 не позбавлений громадянства України та на відсутність Указу Президента України про позбавлення його громадянства.

По-перше, ОСОБА_2 не був прийнятий Указом Президента України в громадянство України. Навпаки, ОСОБА_2 незаконним шляхом від посадових осіб Червоногвардійського РВ Макіївського МУ одержав документи про його реєстрацію та проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, з 10.07.1991 по 11.09.1991 року. Факт проживання на території України в названий період, дозволяв звернутися до УГІРФО ГУ МВСУ України в Донецькій області, яке 19 грудня 2007 року прийняло рішення про набуття громадянства та видало довідку № 222 щодо належності ОСОБА_2 до громадянства України.

Рішення від 19 грудня 2007 року та довідка №222 щодо належності ОСОБА_2 до громадянства України скасовані, оскільки з 1989 року до 1992 року ОСОБА_2 Коба Шалвович, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживав у ОСОБА_4, м. Руставі та навчався у ПТВ № 86, а отже, громадянство України набув за підробленими документами.

По-друге, 17травня 201 року на запит ГУБОЗ МВС України була одержана відповідь від посольства ОСОБА_4 в Україні про те, що ОСОБА_2 Коба Шалвович, ІНФОРМАЦІЯ_1, належить до громадянства ОСОБА_4.

По-третє, ОСОБА_2 Коба Шалвович, не має постійного місця проживання в Україні.

Відсутність у особи паспорта чи іншого особистого документа, не є підставою для відмови у видачі особи, екстрадиції. Захисник не заперечує, що заарештована саме та особа, яку просить видати іноземна держава.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366, 463-468 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію захисника - адвоката ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 серпня 2011 року про застосування екстрадиційного арешту щодо , ОСОБА_2, без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_1 ОСОБА_6