606/239/14-к
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Воля Теребовлянського району Тернопільської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, фізичної особи-підприємця, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, несудимого
за ч.1 ст.382 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 24 квітня 2013 року в обідній час, перебуваючи у приміщенні по АДРЕСА_1 , відмовився надати головному державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 документи на майно, яке арештоване постановою цього ж відділу, не допустив її до вчинення виконавчих дій щодо опису майна, зачинився у приміщенні та в подальшому, уникаючи спілкування з ОСОБА_11 , вчинив втечу із нього, перешкодивши їй тим самим виконати судові рішення.
Далі, ОСОБА_7 , будучи повідомленим про день та час прибуття головного державного виконавця ОСОБА_11 для проведення експертної оцінки арештованого майна, 13 серпня та 21 серпня 2013 року зачинив вхідні двері до приміщення, в якому знаходилось арештоване майно за адресою: АДРЕСА_1 , та тим самим унеможливив виконання судових рішень.
Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання виконанню вказаних судових рішень Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 серпня 2012 року та від 25 січня 2013 року, 10 вересня 2013 року в обідній час ОСОБА_7 виштовхнув із приміщення за адресою АДРЕСА_1 , в якому зберігалось арештоване майно, головного державного виконавця ОСОБА_11 , котра намагалась вчинити виконавчі дії, пов`язані із проведенням оцінки описаного майна, а після того, як останній вдалось зайти у вказане приміщення, він зачинив її в ньому, а сам покинув приміщення.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, визнав повністю та суду показав, що він умисно не виконав рішень Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 серпня 2012 року та від 25 січня 2013 року про стягнення із нього грошових коштів, хоча мав можливість їх виконати. Крім того, підтвердив, що у 2013 році перешкоджав головному державному виконавцю відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 провести виконавчі дії, пов`язані із примусовим виконанням зазначених судових рішень шляхом вчинення перешкод у доступі до арештованого майна, проведення його оцінки. Повністю погоджується із обставинами вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, які викладені в обвинувальному акті, щиро розкаюється.
Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведена наступними доказами, дослідженими судом.
Свідок ОСОБА_13 суду підтвердив, що більше року назад, точної дати в даний час вказати не може, йому на мобільний телефон зателефонував черговий Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області та головний державний виконавець ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 , які повідомили про виникнення конфлікту в комп`ютерному клубі, що в АДРЕСА_1 . Коли він прибув на місце події, то на вулиці побачив ОСОБА_11 , яка повідомила йому про те, що ОСОБА_7 зачинив клуб і не хоче впускати її всередину для вчинення виконавчих дій, та зачинив у ньому ОСОБА_10 . Під час розмови із ОСОБА_7 , який також знаходився всередині приміщення, останній йому пояснив, що ОСОБА_10 забрав у нього ключі від приміщення і тому він не може його відчинити. В той же час ОСОБА_10 категорично заперечив факт наявності у нього ключів до зазначеного приміщення. Через деякий час ОСОБА_7 вийшов через інші двері до приміщення та пояснив йому про те, що він із дому принесе інший (запасний) ключ, однак в той день він вже не повернувся, а ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які знаходились у приміщенні, вийшли із нього через вікно. Також пояснив, що ОСОБА_11 скала акт про вчинення ОСОБА_7 перешкод у виконанні рішення суду.
Даючи показання у судовому засіданні, свідок ОСОБА_14 показала, що весною 2013 року до неї зателефонував ОСОБА_7 , який є її братом, і попросив, щоб вона прийшла до нього за адресою: АДРЕСА_1 . Коли вона зайшла у приміщення, то побачила у ньому брата та ОСОБА_10 . ОСОБА_7 пояснив їй, що ОСОБА_10 вчиняє щодо нього протиправні дії, дебоширить, викрав у нього ключі до приміщення, після чого вийшов із приміщення, а вона із ОСОБА_10 залишилась у ньому. Через деякий час вона із ОСОБА_10 вийшли із приміщення через вікно.
Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 суду показали, що у вересні 2013 року вони виконували свої обов`язки працівників Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області. У той час від чергового вказаного відділу міліції отримали повідомлення про конфлікт у комп`ютерному клубі, що в АДРЕСА_1 . Прибувши на місце події, до них підійшов ОСОБА_7 та розповів, що у приміщення комп`ютерного клубу зайшли невідомі йому особи, яких він зачинив у ньому. Коли вони зайшли всередину приміщення, то у ньому знаходилось четверо осіб, а саме: головний державний виконавець ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ще один чоловік, який одразу вийшов. Після цього, вони відібрали пояснення у ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Також підтвердили, що спочатку виклик Теребовлянський РВ Управління МВС України в Тернопільській області надійшов від ОСОБА_11 , а потім від ОСОБА_7 . Під час відібрання пояснення ОСОБА_11 пояснила, що вона прибула у смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області для здійснення виконавчих дій, а ОСОБА_7 їй перешкоджав у цьому, зокрема, не допускав до приміщення, виштовхував, а пізніше зачинив її та ОСОБА_10 у приміщенні. Відбираючи пояснення від ОСОБА_7 , останній пояснив, що йому були відомі особи ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які проникли у належне йому приміщення, однак з якою метою, він не вказав, як і не зміг пояснити, чому їх зачинив всередині приміщення.
Свідок ОСОБА_17 суду показала, що 10 вересня 2013 року біля 14 год. вона разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_18 знаходились у приміщенні комп`ютерного клубу, що в АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 . Через декілька хвилин у приміщення клубу увірвався ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 намагався його виштовхнути із нього, внаслідок чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 розпочалась шарпанина. В той час у приміщення зайшла головний державний виконавець ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 . Вирвавшись від ОСОБА_10 , ОСОБА_7 вийшов із приміщення, зачинивши за собою двері. Також повідомила, що ОСОБА_11 у приміщенні щось оглядала та писала, а ОСОБА_10 сидів. Через деякий час приїхали працівники міліції та відібрали в неї та в інших осіб пояснення. Крім того, вказала, що ОСОБА_11 , увійшовши в приміщення, не представилась та не пояснила причини свого візиту. Також пояснила, що ОСОБА_11 та ОСОБА_10 повідомили про те, що є ще один вихід із приміщення, однак виходити із нього вони відмовились. Підписати документи, складені ОСОБА_11 , вона не погодилась.
Будучи допитаною у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що у квітні 2013 року, проходячи вулицею у смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, вона була запрошена головним державним виконавцем ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 підійти до приміщення комп`ютерного клубу, власником якого є ОСОБА_7 . Коли вони удвох підійшли до приміщення вказаного клубу, то центральні вхідні двері були зачинені. У середині приміщення був ОСОБА_7 та ще один незнайомий їй чоловік. Вказала, що ОСОБА_11 було складено акт, який вона підписала. В даний час не пам`ятає, що було зазначено у вказаному акті.
Свідок ОСОБА_20 суду показала, що вона працює продавцем у магазині «Колобок», що у смт.Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області. У 2013 році, в якому місяці не пам`ятає, до неї звернулась ОСОБА_11 підписати акт, однак остання не представилась, ким вона є та не повідомила змісту цього акту, який надала їй підписати. Зі слів ОСОБА_11 їй стало зрозуміло, що ОСОБА_7 цього дня повинен був знаходитись у приміщенні по АДРЕСА_1 , однак його там не було.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показав, що у 2013 році, в якому місяці не пам`ятає, він знаходився у приміщенні комп`ютерного клубу, який розміщений у АДРЕСА_1 і який належить ОСОБА_7 . В той час у приміщенні клубу зайшли ОСОБА_10 та головний державний виконавець ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 . Між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 почалась шарпанина, під час якої ОСОБА_21 вибіг із приміщення, зачинивши його за собою. Після того, як він пообідав, також вийшов із приміщення через інший вхід. Вказав про те, що він повідомляв ОСОБА_10 про те, що він може вийти через інший вхід.
Свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 у судовому засіданні підтвердили факти відсутності ОСОБА_7 у приміщенні комп`ютерного клубу, що в АДРЕСА_1 , куди вони прибували у 2013 році для проведення оцінки описаного та арештованого майна у рамках виконавчого провадження, незважаючи на те, що ОСОБА_7 був повідомлений головним державним виконавцем ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції про їх виїзд.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, також доводиться наступними письмовими доказами:
· даними, відображеними в рапорті оперативного чергового Теребовлянського РВ Управління МВС України в Тернопільській області від 10 вересня 2013 року, згідно з якими 10 вересня 2013 року о 15 год. під час здійснення державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 виконавчих дій у приміщенні комп`ютерного клубу, що в АДРЕСА_2 , його власник ОСОБА_7 та одночасно боржник здійснював перешкоди у виконанні судових рішень (т.2 а.с.2);
· даними, вказаними у поданні начальника відділу державної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції від 10 вересня 2013 року, відповідно до яких вказано факти невиконання ОСОБА_7 судових рішень від 29 серпня 2012 року про стягнення з нього та ОСОБА_9 солідарно в користь ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором, від 25 січня 2013 року про стягнення із ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 заборгованості за договором позики, а також перешкоджання ОСОБА_7 у виконанні вказаних рішень суду (т.2 а.с.3-4);
· даними, відображеними в акті головного державного виконавця ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції від 21 серпня 2013 року, з яких вбачається, що ОСОБА_7 , будучи письмово попередженим про проведення виконавчих дій, зокрема, проведення експертної оцінки описаного майна, 20 серпня 2013 року був відсутній за місцем знаходження такого майна у АДРЕСА_1 (т.2 а.с.18);
· даними, вказаними в акті головного державного виконавця ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції від 13 серпня 2013 року, з яких випливає, що ОСОБА_7 , будучи попередженим про проведення виконавчих дій, зокрема, проведення експертної оцінки описаного майна, 13 серпня 2013 року був відсутній за місцем знаходження такого майна у АДРЕСА_1 (т.2 а.с.20);
· даними, зазначеними в акті головного державного виконавця ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції від 10 вересня 2013 року, з яких вбачається, що ОСОБА_7 за місцем знаходження описаного майна у АДРЕСА_1 , перешкоджав головному державному виконавцю ОСОБА_11 вчиняти виконавчі дії, пов`язані з оцінкою описаного майна, зокрема, виштовхував державного виконавця із приміщення, а після того, як державний виконавець зайшла у вказане приміщення, зачинив її у ньому та незаконно утримував (т.2 а.с.22);
· даними, вказаними в акті опису й арешту майна від 22 травня 2013 року, складеного головним державним виконавцем ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 , згідно з якими було описано та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_7 , зокрема, побутову та комп`ютерну техніку, квартиру АДРЕСА_3 . Вказане описане майно прийняв на зберігання ОСОБА_7 (т.2 а.с.23-24);
· даними, вказаними у протоколі огляду приміщення від 17 вересня 2013 року із ілюстративною фототаблицею, з яких вбачається, що предметом огляду було приміщення за адресою: АДРЕСА_1 (двокімнатна квартира), у якому знаходилась комп`ютерна техніка, телевізор та інше рухоме майно, власником якого є ОСОБА_7 (т.2 а.с.65-66);
· постановами головного державного виконавця ВДВС Теребовлянського районного управління юстиції ОСОБА_11 від 30 січня 2015 року про закінчення виконавчих проваджень в частині виконання рішень Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 серпня 2012 року та від 25 січня 2013 року про стягнення із ОСОБА_7 грошових коштів у зв`язку із повним їх виконанням.
Суд критично оцінює показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , які подані ними у судовому засіданні, оскільки ОСОБА_14 та ОСОБА_17 є відповідно сестрою та дружиною обвинуваченого і такі їх показання носять субєктивний характер та, на думку суду, надані з метою підтримки показань обвинуваченого ОСОБА_7 .
Таким чином, суд приходить до переконання, про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ознаками ч.1 ст.382 КК України як умисне невиконання рішень суду та перешкоджання їх виконанню.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заявили клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, оскільки вчинене ОСОБА_7 діяння втратило суспільну небезпечність.
ОСОБА_7 надав згоду на таке звільнення та повністю погоджується із обставинами повідомлення про підозру.
Суд, розглянувши клопотання обвинуваченого та захисника про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, заслухавши думку прокурора, який не заперечує щодо його задоволення, приходить до переконання, що зазначене кримінальне провадження підлягає закриттю, виходячи з наступного.
Згідно з ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Як вбачається із змісту постанов про закінчення виконавчого провадження, ОСОБА_7 повністю виконав судові рішення, які набрали законної сили, позитивно характеризується, вперше вчинив кримінальне правопорушення середньої тяжкості, щиро розкаюється у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину. Наведені обставини вказують на те, що кримінальне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_7 на час розгляду справи судом втратило суспільну небезпечність.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у звязку із зміною обстановки.
На підставі наведеного, керуючись ч.7 ст.284, ст.285, ч.4 ст.286 КПК України, ст.48 КК України, суд,-
Закрити кримінальне провадження про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та звільнити його від кримінальної відповідальності у звязку із зміною обстановки.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча ОСОБА_1