Справа № 136/941/14-к
Провадження №11-кп/772/103/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

адвоката: ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000077 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2014 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого останній раз 02.09.2014 р. вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі,
визнано винуватими і засуджено за ч. 1 ст. 119 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 визначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного судом покарання не відбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2014 року та призначено остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 задоволено повністю.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 14 180,00 (чотирнадцять тисяч сто вісімдесят) гривень майнової шкоди та 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень моральної шкоди.
В С Т А Н О В И В:
07.03.2014 року ОСОБА_7 разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за місцем проживання останнього, який проживає по АДРЕСА_2 , розпивали спиртні напої.
На наступний день 08.03.2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з ОСОБА_10 , вийшли на вулицю та підійшли до громадського колодязя, який знаходиться біля дороги та до якого є вільний доступ, оскільки він не огороджений парканом. ОСОБА_7 відкрив металеві дверцята, якими закривається колодязний отвір та мав намір набрати води, але в цей час між ними виникла суперечка.
В ході якої ОСОБА_7 не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча в даному випадку повинен був і міг їх передбачити, штовхнув ОСОБА_10 руками в область грудної клітини, внаслідок чого останній, перебуваючи в стані сильного алкогольного сп`яніння, не втримав рівновагу, поточився назад та, перехилившись через бетонне кільце колодязя, до якого стояв спиною, впав у нього.
В результаті падіння в воду з висоти 28 м у ОСОБА_10 наступила смерть, яка згідно висновку експерта № 41 від 31.03.2014 року, настала від механічної обтураційної асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів водою при утоплені.
Обвинувачений ОСОБА_7 не погоджуючись із вироком суду звернувся із апеляційною скаргою, в якій не оспорюючи доведеності своєї вини та кваліфікації дій просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2014 року змінити та призначити йому покарання більш м`яке, оскільки призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
Адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить вирок від 27 листопада 2014 року у справі по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст.119 КК України, змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначивши йому покарання: за ч. 1 ст. 119 КК України у виді трьох років позбавлення волі та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з врахуванням вироку Вінницького міського суду від 02.09.2014 року та призначити остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 402 КПК України, заперечення на апеляційні скарги сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення поданих апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подані ними апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, з наступних підстав.
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_7 винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, що в повному обсязі підтверджується дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції належними та допустимими доказами, яким суд першої інстанції дав належну оцінку та навів у вироку і при обставинах, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій за вказаною статтею, які в апеляційних скаргах не оскаржується, а тому відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції, у відповідності до ст. 65 КК України, у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості, особу винуватого, та те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, тяжких злочинів, обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину, обставин, що пом`якшують покарання визнання вини та сприяння розкриттю злочину, а тому, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обґрунтовано зробив висновок про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі.
Твердження ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 про те, під час призначення максимального покарання не враховано таку обставину, як щире каяття, що виразилось в готовності нести відповідальність та відшкодувати збитки перед потерпілою є необґрунтованими, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи.
За змістом закону (ст. 50 КК України), покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Тому підстав для зміни чи скасування вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , апеляційний суд не вбачає, як і не вбачає підстав для пом`якшення йому покарання.
За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а тому вирок суду першої інстанції необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2014 року залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2014 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня проголошення, безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді: