ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

ІМЕНЕМ України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_9

суддів ОСОБА_10, ОСОБА_11

при секретарі судового засідання ОСОБА_12

за участі прокурора ОСОБА_13

засудженої ОСОБА_1,

розглянула 21 квітня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою останньої та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на вирок Апеляційного суду Херсонської області від 18 серпня 2014 року.

Вироком Дніпровського районного суду міста Херсона від 12 травня 2014 року засуджено

ОСОБА_1, 1985 р. н., не судиму, громадянку України, уродженку с. Добропіл-ля Голопристанського району Херсонської області, мешканку АДРЕСА_1,

· за ч. 1 ст. 190 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку з покладенням обов'язків, передбачених пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Її ж за ч. 1 ст. 364 КК України визнано невинуватою та виправдано.

Згідно вироку, ОСОБА_1 у вересні-жовтні 2013 року в м. Херсоні, будучи державним інспектором відділу податку на прибуток управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій Державної податкової інспекції у м. Херсоні, з метою заволодіння майном ОСОБА_2 шляхом обману декілька разів пропонувала йому сприяння за винагороду 1500 доларів США в отриманні ТОВ «Таврическая Компания», представником якого останній був, свідоцтва платника ПДВ, а 25-26 жовтня 2013 року у три прийоми отримала від нього 12 000 грн, перерахованих на банківську картку брата засудженої ОСОБА_3

Апеляційний суд Херсонської області 18.08.2014 скасував цей вирок та ухвалив новий, яким засудив ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 190 КК України на 1 рік обмеження волі, за ч. 1 ст. 364 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі з позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням функцій представника влади в правоохоронних органах, зі штрафом в розмірі 5100 грн та на підставі ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів на 2 роки обмеження волі з позбавленням на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням функцій представника влади в правоохоронних органах, зі штрафом в розмірі 5100 грн.

Згідно вироку апеляційного суду вищезазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані не тільки як шахрайство, але й як зловживання владою, яку вона використала всупереч інтересам служби з метою одержання неправомірної вигоди, чим завдала істотної шкоди державним інтересам, що виразилось у підриві авторитету органу державної влади - Державної податкової інспекції у м. Херсоні.

У касаційних скаргах:

· прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції;

· засуджена, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та засудженої ОСОБА_1, які підтримали свої касаційні скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів визнає їх такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають.

ОСОБА_1, за змістом її касаційної скарги, не оспорює висновок місцевого суду в частині її засудження за незаконне заволодіння 12 000 грн ОСОБА_2 шляхом обману, але стверджує, що в її діях відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 364 КК України.

Проте вказане твердження є безпідставним, оскільки протилежні висновки апеляційного суду в цій частині ґрунтуються на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені відповідними доказами.

Такі висновки відповідають показанням обвинуваченої ОСОБА_1 в суді про її сприяння ОСОБА_2 в отриманні свідоцтва платника ПДВ ТОВ «Таврическая Компания», за що вона отримала 12 000 грн; таким же показанням потерпілого ОСОБА_2; показанням свідка ОСОБА_4 про те, як вона познайомила потерпілого з засудженою та передавала останній документи ТОВ «Таврическая Компания»; показанням свідка ОСОБА_5 про обшук та вилучення з квартири засудженої мобільного телефону та банківської картки ОСОБА_3; показанням свідка ОСОБА_6 про те, як їй від ОСОБА_2 стало відомо, що за отримання свідоцтва платника ПДВ необхідно заплатити відповідну винагороду; показанням свідка ОСОБА_7 про перевірку на прохання засудженої документів ОСОБА_2; показанням свідка ОСОБА_8 про звернення засудженої та потерпілого із заявою для отримання свідоцтва платника ПДВ; показанням свідка ОСОБА_3 щодо прохання засудженої надати їй банківську картку, на яку їй переказали кошти, а потім картку вилучили працівники СБУ; даним заяви ОСОБА_2 від 24.10.2013 про надання грошових коштів для документування факту отримання неправомірної вигоди і викриття її одержувача та даним протоколу огляду і їх помітки від 24.10.2013; даним протоколу від 26.10.2013 про обшук та вилучення з квартири ОСОБА_1 банківських карток, мобільних телефонів та 15724 гривень; даним протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 28.10.2013 про перерахування ОСОБА_2 коштів на банківську картку ОСОБА_3; даним протоколів проведення негласних розшукових заходів та негласних слідчих дій від 09.09.2013, 19.09.2013, 27.09.2013, 30.09.2013, 09.10.2013, 14.10.2013, 30.10.2013, 31.10.2013, 01.11.2013 про отримані аудіо записи розмов, що підтверджують домовленість потерпілого та засудженої про переказ останній грошей; даним протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.11.2013 про ознайомлення із документами, на підставі яких ТОВ «Таврическая Компания» отримано свідоцтво платника ПДВ та даним довідки про взяття вказаного товариства на облік, як платника податків; даним протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 20.11.2013 про вилучення виписки по особовому рахунку ОСОБА_3; даним наказу № 3-о від 26.06.2013 про призначення ОСОБА_1 на посаду державного інспектора відділу податку на прибуток управління оподаткування та контролю об'єктів і операцій Державної податкової інспекції у м. Херсоні.

Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні поставлених їй за вину кримінальних правопорушень, а твердження засудженої про відсутність в її діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, необґрунтоване, оскільки вона вчинила вищезазначені дії будучи службовою особою та із використанням своїх службових повноважень з метою отримання неправомірної вигоди.

При цьому, як обґрунтовано визнав апеляційний суд, засуджена використала своє службове становище, створивши у потерпілого враження про свою можливість посприяти за неправомірну вигоду в отриманні свідоцтва платника ПДВ, чим підірвала авторитет державного органу, в якому працювала, завдавши істотної шкоди державним інтересам.

Призначаючи покарання апеляційний суд, як обґрунтовано стверджує прокурор в касаційній скарзі, не навів у вироку мотивів з яких призначив більш суворе реальне покарання ніж суд першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів визнає обґрунтованими висновки місцевого суду про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України, оскільки, як встановив вказаний суд, ОСОБА_1 характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та дані про особу засудженої, яка щиро покаялась, колегія суддів також визнає, що виправлення ОСОБА_1 можливе без відбування основного покарання.

Отже, засуджена підлягає звільненню від відбування основного покарання, якщо протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов'язки.

При цьому додаткові покарання у виді позбавлення на 3 роки права обіймати посади, пов'язані з виконанням функцій представника влади в правоохоронних органах, та штрафу в розмірі 5100 грн підлягають самостійному виконанню.

Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та засудженої ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок Апеляційного суду Херсонської області від 18 серпня 2014 року щодо ОСОБА_1 змінити, звільнивши останню, на підставі положень ст. 75 КК України, від відбування призначеного їй основного покарання у виді обмеження волі на 2 роки, з випробуванням протягом однорічного іспитового строку.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи та періодично з'являтись для реєстрації в цьому органі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11