АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/141/15 Справа № 703/6077/14-к Категорія: ч. 2 ст. 125 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів при секретаріОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника адвоката ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси у приміщенні апеляційного суду Черкаської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Сміла

українець, громадянин України, житель АДРЕСА_1 , пенсіонер,

раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в сумі 1000 грн.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання скасовано.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задоволено частково.

Вирішено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_7 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 2500 грн. - процесуальних витрат, а всього 8500 грн..

Також вирішено цивільний позов ОСОБА_7 в частині відшкодування майнової шкоди на суму 3023 грн. 44 коп. залишити без розгляду.

ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він 07 травня 2014 року близько 20 год., в м. Сміла Черкаської області, біля хвіртки проходу до колодязя між будинковолодіннями АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , на грунті суперечки за земельну ділянку наніс удар зверху вниз трубою довжиною близько 1м та діаметром приблизно 4 см по пальцях правої руки ОСОБА_7 , чим заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забійних ран 2 і 5 пальців правої кісті та синця 1 пальця правої кісті, які відповідно до висновку експерта № 105 від 12.05.2014 року відносяться до категорії легких, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що судом не були дотримані вимоги ст.. 370 КПК України, що вирок постановлено на підставі сумнівних і недостовірних доказів, що його вину не доведено, та стверджує, що тілесні ушкодження потерпілій він не наносив. Вважає, що судовий розгляд проведено неповно і звертає увагу, що судом за наявності протиріч були відхилені його клопотання про допит експерта та надання доручення органам розслідування про проведення слідчих дій (аналізуючи при цьому можливий механізм і сумнівну ймовірність спричинення ушкодження декількох пальців руки потерпілій при нанесенні удару трубою впродовж вісі руки, як показала потерпіла та з цих підстав піддає сумніву висновок судово-медичної експертизи).

Також апелянт вважає, що судом безпідставно не прийнято до уваги показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були очевидцями конфлікту, і не дана оцінка показанням свідка ОСОБА_12 , що показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 є недопустимими, оскільки вони є родичами та приятелькою потерпілої і є зацікавленими особами, а ОСОБА_13 , крім того, під час конфлікту тримав молоток. Звертає увагу, що показання свідка ОСОБА_16 , які викладено у вироку, не відповідають тим, які останній давав в судовому засіданні. Таким чином мотивує про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і просить скасувати вирок, а кримінальне провадження повернення в суд першої інстанції для розгляду по суті.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора та потерпілої ОСОБА_7 про законність і обґрунтованість вироку суду, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, за обставин, наведених у вироку суду, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав правильну оцінку.

Так, потерпіла ОСОБА_7 показала, що 7 травня 2014 року її сусід ОСОБА_8 , який заблокував хвіртку, що веде до спільної криниці, забивши в землю з боку свого будинку металевий штир, ввечері біля хвіртки під час сварки між ними, в присутності її дочка ОСОБА_17 та зятя ОСОБА_18 , коли вони намагалися розблокувати хвіртку, у відповідь на її зауваження, щоб ОСОБА_19 так не робив, останній спочатку погрожував куском металевої труби, а потім, коли вона підійшла до хвіртки і поклала праву руку зверху за хвіртку, несподівано трубою вдарив її по правій кисті, спричинивши тілесні ушкодження та кровотечу.

Такі показання потерпілої підтвердили, окрім свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_20 ((дочки та зятя потерпілої) також свідки їх сусіди ОСОБА_21 та ОСОБА_22 ,

Зокрема ОСОБА_21 показала, що дійсно 7 травня 2014 року ОСОБА_23 заблокував, забивши з боку свого будинковолодіння штирі, хвіртку, якою ходили сусіди у тому числі і потерпіла ОСОБА_24 , із-за чого ввечері між ОСОБА_19 та ОСОБА_25 , ОСОБА_26 і ОСОБА_27 , виникла сварка, в ході якої ОСОБА_19 куском металевої труби вдарив ОСОБА_25 по кисті руки в той час, коли вона зверху її поклала на хвіртку.

Свідок ОСОБА_22 , яка також знаходилася неподалік цієї події у травні 2014 року, чула крики сусідів ОСОБА_21 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , які сварилися біля хвіртки між їх будинковолодіннями, та бачила, що ОСОБА_23 металевою трубою, яку він тримав в руці, наніс ОСОБА_24 удар по руці, а потім ще один удар по хвіртці.

Свідок ОСОБА_16 , який тоді проїжджав на велосипеді мимо будинковолодінь ОСОБА_8 і ОСОБА_24 , бачив останніх, а також ОСОБА_30 та ОСОБА_28 біля хвіртки, при цьому ОСОБА_25 правою рукою спиралась зверху на хвіртку. Не бачив в руках ОСОБА_19 труби. Проїхав мимо них і назад не оглядався.

Про сварку в травні 2014 року між сусідами ОСОБА_31 з одного боку та ОСОБА_25 , дочкою і зятем останньої з іншого біля хвіртки також повідомила свідок ОСОБА_32 , яка стверджує, що при цьому про причин сварки та її наслідки їй нічого не відомо.

Про причини конфлікту показав свідок ОСОБА_33 зокрема про те, що хвіртка, біля якої виник конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та криниця, до якої веде згадана хвіртка, знаходяться на землі, яка належить державі, а тому ОСОБА_8 не мав підстав вважати цю територію своєю.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 105 від 12 травня 2014 року, у ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійних ран 2 і 5

пальців правої кисті та синця 1 пальця правої кисті. Дані тілесні ушкодження виникли від

дії тупого предмета, могли бути спричинені за механізмом, який потерпіла повідомила

про обставини випадку, за давністю спричинення можуть відповідати часу події. Тілесні ушкодження у вигляді забійних ран 2 і 5 пальців правої руки за ознакою короткотривалого розладу здоров`я відносяться до категорії легких, спричинивших короткочасний розлад здоров`я. Тілесні ушкодження у вигляді синця 1 пальця правої кисті відносяться до категорії легких;

Під час слідчого експерименту, проведеного з потерпілою

ОСОБА_7 19.08.2014 року, потерпіла на місці пригоди показала, як саме ОСОБА_19

наніс їй удар металевою трубою по кисті правої руки, яка в цей час знаходилась зверху на хвіртці і заподіяв тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 214 від 7.10.2014 року тілесні ушкодження, які були спричинені ОСОБА_25 , могли бути спричинені за механізмом, вказаним потерпілою в ході слідчого експерименту 19.08.2014 року

Суд першої інстанції дав правильну критичну оцінює показанням свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , на які є посилання і в апеляційній скарзі обвинуваченого, зокрема про те, що в руках ОСОБА_8 вони не бачили металевої труби, які, як встановив суд (як і свідок ОСОБА_16 ) бачили лише частину конфлікту між сторонами.

З наведених підстав колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції щодо невідповідності встановленим фактичним обставинам події та зібраним доказам показань самого обвинуваченого про недоведеність його вини у нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, оскільки показання потерпілої та вказаних свідків об`єктивно підтверджуються даними проведеного за участю потерпілої слідчого експерименту та висновками наявних судово-медичних експертиз.

З цих же підстав колегія суддів вважає неспроможними доводи обвинуваченого у апеляційній скарзі про те, що висновки суду ґрунтуються на недостовірних доказах. Обвинуваченим не наведено обставин, які б обґрунтовано свідчили про неналежність чи недопустимість доказів, покладених в основу пред`явленого обвинувачення.

Потерпіла та свідки, у тому числі, які не є родичами, прямо вказали на те, що саме ОСОБА_8 завдав потерпілій удар трубою по руці, чим заподіяв тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та могли бути нанесені при обставинах на які вказала потерпіла.

Колегія суддів також не вбачає необ`єктивності в оцінці судом показань потерпілої і свідків та розбіжностей в їх показаннях з тими, що наведені у вироку суду, про що заявляється у апеляційній скарзі. Висновки суду знаходяться у логічному та послідовному зв`язку зі змістом доказів, досліджених у судовому засіданні, у тому числі й зі змістом показань потерпілої та свідків.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції у вироку не дав оцінки показанням свідка ОСОБА_12 (дружини обвинуваченого) не спростовують обґрунтованості висновків суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення та достовірності і об`єктивності досліджених судом доказів в їх сукупності та не впливає на законність вироку суду. При цьому колегія суддів враховує і те, що у даному провадженні ОСОБА_12 дійсно є зацікавленою у вирішенні справи особою.

Посилання обвинуваченого в обґрунтування апеляційних вимог на те, що суд відмовив у задоволенні його клопотань про виклик експерта та проведенні повторного слідчого експерименту за участі потерпілої колегія суддів оцінює критично. Судом обґрунтовано було відмовлено у задоволенні таких клопотань з огляду на те, що фактично такі слідчі дії під час досудового розслідування буди здійснені, їх наслідки як докази досліджені під час судового розгляду і будь-яких сумнівів в їх достовірності у суду не виникло. Твердження обвинуваченого про неспроможність заподіяння потерпілій ушкодження двох пальців за вказаних потерпілою обставин, спростовуються, як показаннями потерпілої, про те, що удар трубою їй було нанесено ОСОБА_19 , який стояв збоку, як вона і показувала під час слідчого експерименту, що також очевидно на фотознімках до протоколу слідчого експерименту від 19.08.2014 року, який досліджено судом першої інстанції), та відповідним висновком судово-медичного експерта.

Апеляційні вимоги засудженого про направлення справи на новий судовий розгляд є безпідставними, оскільки призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції можливе лише за обставин, передбачених ст. 415, п.п. 2 7, ст.. 412 КПК України, які у апеляційній скарзі не наведено і під час апеляційного розгляду колегією суддів не встановлено.

При цьому, клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, та дослідження апеляційним судом доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції, як це передбачено ч. 3 ст. 404 КПК України, під час апеляційного розгляду сторонами не було заявлено.

Тому, з урахуванням встановлених судом фактичних обставин справи, обстановки події, наявних досліджених судом доказів, колегія суддів вважає обгрунтованпим висновок суду про доведеність вини ОСОБА_19 в нанесенні потерпілій удару трубою по руці з метою заподіяння їй тілесних ушкоджень. Суд правильно кваліфікував такі його дії за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я

При призначенні ОСОБА_19 покарання за ч.2 ст.125 КК України суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України достатньо урахував тяжкість злочину, який відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості, від якого тяжких наслідків не наступило, наявність обставини, що обтяжують покарання, а саме вчинення правопорушення щодо особи похилого віку, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно. Суд обґрунтовано призначив йому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі близькому до мінімального, що, як і правильність розв`язання цивільного позову потерпілої фактично у апеляційній скарзі і не оскаржено.

За таких обставин, переглядаючи відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для його скасування або зміни вироку немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 без задоволення.

Дана ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий :

Судді :