АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1340/2015 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 314 КПК України Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року у кримінальному провадженні № 0011891 щодо обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , який народився в м. Києві ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року з підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні

№ 0011891 щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Голосіївського району м. Києва

Таке рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 і п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки не містить достовірні відомості щодо місця проживання обвинуваченого та формулювання обвинувачення за частиною викладених в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні - прокурор прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року та призначити на підставі обвинувального акта щодо ОСОБА_8 судовий розгляд.

При цьому, стверджує, що всупереч висновкам суду першої інстанції, в обвинувальному акті зазначені всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 291 КПК, у тому числі й анкетні дані обвинуваченого, але суд в порушення вимог ст. 314 КПК України вийшов за межі предмету підготовчого судового засідання та став розглядати кримінальне провадження по суті, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд має право зі стадії підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Статтею 291 КПК України передбачено форму складання, зміст обвинувального акта та додатки до нього.

Зокрема, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України визначено, що підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

З матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, надійшов до Голосіївського районного суду м. Києва 18 березня 2015 року.

З метою виконання вимог ч. 2 ст. 314 КПК України суд першої інстанції вжив усіх можливих заходів, в тому числі шляхом приводу обвинуваченого ОСОБА_8 , для виклику його в підготовче судове засідання, однак ОСОБА_8 до суду не з`явився, за адресами, указаними в обвинувальному акті як місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , він не проживає, що слідує з рапортів працівників міліції, котрі виконували судове рішення про привід обвинуваченого.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 відсутні достовірні відомості щодо місця проживання обвинуваченого, а тому цей процесуальний документ не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, колегія суддів вважає обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги прокурора про протилежне - безпідставними.

Крім того, з обвинувального акта вбачається, що серед інших наведених фактичних обставин кримінальних правопорушень, у ньому містяться відомості про те, що 19 грудня 2014 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_8 проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав побутову техніку на загальну суму 17 588 грн., проте обвинувачення в цій частині не викладене.

Враховуючи вимоги ст. 91, ч. 2 ст. 110, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, за змістом яких сформульоване в обвинувальному акті обвинувачення, від якого особа й буде захищатися в суді, повинно повністю узгоджуватися з фактичними обставинами, викладеними в цьому ж обвинувальному акті, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що зазначені відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення містять суперечності, що може призвести до порушення права обвинуваченого на захист.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 викладено як фактичні обставини кримінального правопорушення, а безпосередньо виклад фактичних обставин достатньо не відображає обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_8 не відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України, що є законною підставою для повернення його прокурору для усунення недоліків.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, то вони є надуманими, оскільки за матеріалами судового провадження підготовче судове засідання відбувалося з дотриманням положень ст. 314 КПК України, а постановлена судом у результаті його проведення ухвала є обґрунтованою та узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 314 КПК України.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора прокуратури Голосіївського району м. Києва ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0011891 щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору Голосіївського району м. Києва - без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________________ ________________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4