Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/259/15-к Провадження № 1-кп/499/29/15
В И Р О К

Іменем України

13.05.2015 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 10000470 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благоєве, Іванівського району Одеської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, з базовою середньою освітою, не одруженого, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.409 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2014 року ОСОБА_5 (далі обвинувачений), на підставі ч. 8 ст. 4, ч.1 ст. 5, ст. 10, ст. 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України « Про військовий обов`язок та військову службу», Указу Президента України від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на військову службу у зв`язку з мобілізацією.

17 травня 2014 року обвинувачений був зарахований до списків особового складу військової частини - польова пошта В НОМЕР_1 (далі військова частина), поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду гранатометника 2 відділення охорони 2 взводу охорони 2 роти охорони (далі гранатометник) військової частини.

Обвинувачений відповідно до ст.ст. 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішної служби Збройних Сил України, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України: під час проходження військової служби повинен був свято і непорушно додержуватися Конституції України, законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командира; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважити гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, зобов`язаний у мирний і воєнний час відповідати за точне і вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, за утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані; зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Проте, 19 вересня 2014 року близько 18 години 00 хвилин у Іванівському РВК й 07 листопада 2014 року близько 11 години у ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі Одеський ОВК) обвинувачений не бажаючи в подальшому нести обов`язки військової служби, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, свідомо бажаючи їх настання, будучи придатним до проходження військової служби, обвинувачений відкрито, письмово виразив посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 своє небажання нести обов`язки військової служби у військовій частині, не прибувши до військової частини, та перебував за місцем свого проживання, фактично припинивши виконання обов`язків військової служби .

Обвинувачений в скоєному діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованих діянь і додатково показав, що причиною вчиненого стало необдуманість дій, перебування на утриманні непрацюючої дружини, двох малолітніх дітей, тому він відмовився від проходження військової служби в зоні антитерористичної операції й написав рапорт, в скоєному розкаявся.

При відсутності заперечень учасників судового провадження, сумнівів в правдивості свідчень обвинуваченого, суд, в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки судом встановлено, що 17 травня 2014 року обвинувачений був призваний на військову службу у зв`язку з мобілізацією, зарахований до списків особового складу військової частини, призначений на посаду гранатометника, та в порушення ст.ст. 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 19 вересня 2014 року близько 18 години 00 хвилин у Іванівському РВК, 07 листопада у Одеському ОВК не бажаючи в подальшому нести обов`язки військової служби, відкрито, письмово виразив посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 своє небажання нести обов`язки військової служби у військовій частині, тому такі дії суд кваліфікує по ч.2 ст.409 КК України, як відмову від несення обов`язків військової служби.

При призначенні обвинуваченому покарання суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину як обставини, що пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин які б обтяжували покарання.

З урахуванням викладених вище обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також даних про обвинуваченого, як про особу, з позитивною характеристикою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання, наявність фактичних даних перебування дружини у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, зі слів працюючого по найму, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі із встановленням випробування, у зв`язку з чим, застосовує до обвинуваченого ст.ст.75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати по справі відсутні.

З ч. 5, 9 ст.100 КПК України вбачається, що речові докази надані суду, зберігаються в суді. Питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Сторони клопотань в порядку визначеному ч.5, 9 ст. 100 КПК України не заявляли, тому питання про долю речових доказів судом не вирішувалось, оскільки речові докази суду надані не були.

Стороною обвинувачення клопотань про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого не заявлялось.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373-374КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.409 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 5 місяців.

У відповідності зі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області, через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1