Дата документу 07.10.2014
Справа № 501/3625/14-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2014 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника адвоката ОСОБА_10 ,
представника сектору КМСН Іллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_11 ,
представника служби у справах дітей Іллічівської міської ради ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
01 березня 2012 року Іллічівським міським судом Одеської області за ст. 186 ч. 2, 69 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнився 12 лютого 2014 року після відбуття покарання,
за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 185 ч. 3, 190 ч. 2, 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Повторно, 26 березня 2013 року, приблизно о 12.30 годин, ОСОБА_9 , знаходячись в кабіні ліфту будинку АДРЕСА_2 з метою відкритого заволодіння чужим майном, умисно, із корисливих намірів, застосувавши погрозу насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яке виразилось у залякуванні нанесенням ударів, відкрито викрав майно, яке належить неповнолітньому ОСОБА_7 , а саме: мобільний телефон марки «Nokia 5230», вартістю 1559,95грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на цю суму.
Повторно, в середині лютого 2014 року (точна дата та час судом не встановлені) ОСОБА_9 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману неповнолітнього ОСОБА_13 , заволодів його мобільним телефоном «Lenovo А526», вартістю 1499,00грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на цю суму.
Повторно, 30 квітня 2014 року, приблизно о 01.00 годині, ОСОБА_9 шляхом пошкодження вікна, з метою таємного викрадення чужого майна, проник у квартиру АДРЕСА_4 , звідки умисно, із корисливих намірів, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме ноутбук фірми «Samsung NP 305 E5A - SODRU», вартістю 5848,00грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_9 вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав частково та показав, що 26 березня 2013 року, приблизно о 12.30 години, знаходячись біля будинку №21, по вул. К. Маркса в м. Іллічівську Одеської області він побачив потерпілого ОСОБА_15 , який на ходу розмовляв по мобільному телефону та зайшов в під`їзд цього будинку. З метою пограбування він прослідував за потерпілим та знаходячись в ліфту, шляхом вимагання від нього, отримав мобільний телефон «Nokia 5230» та не виключає, що потерпілий при цьому злякався. Подалі, в той же день, цей телефон на його прохання ОСОБА_16 здав в ломбард у заставу.
В середині лютого 2014 року, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , він на прохання неповнолітнього ОСОБА_13 , взяв його мобільний телефон марки «Lenovo А526» для проведення ремонту у знайомого йому майстра, але в нього не вистачало часу. Місце знаходження телефону не пояснив.
В квартирі АДРЕСА_4 , проживає його батько с дружиною, ОСОБА_8 . У них в користуванні знаходився ноутбук «Samsung NP305E5A - SODRU», яким він також періодично користувався. У зв`язку з тим, що він бажав поспілкуватися з батьком та терміново необхідно було скористуватися ноутбуком, він 30 квітня 2014 року, приблизно 01.00 годині, пошкодивши вікно на балконі, проникнув у вказану квартиру, звідки забрав ноутбук, але наміру на його привласнення в нього не було.
05 червня 2014 року, приблизно о 19.30 години, знаходячись разом з ОСОБА_17 біля ДЮСШ «Модуль», по вул. 1 Травня, 8-Е, в м. Іллічівську Одеської області, він зустрівся з ОСОБА_18 , про зустріч з яким домовлявся заздалегідь. Він попросив у ОСОБА_18 мобільний телефон, щоб зателефонувати та відійшов за будівлю, а коли повернувся через 3-4 хвилини, ОСОБА_18 не було, а хлопець з яким той прийшов пояснив, що ОСОБА_18 пішов нічого не пояснюючи. Він не знав як зв`язатися з ОСОБА_18 та вирішив заволодіти цим мобільним телефоном, вже утримуючи його вдома.
Вина ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілого ОСОБА_7 підтверджується наступними доказами, які були досліджені у ході судового розгляду:
показами потерпілого ОСОБА_7 , якій показав суду, що 26 березня 2013 року, приблизно о 12.30 години, Машталєр, зайшов разом з ним в ліфт будинку АДРЕСА_2 , де останній вимагав, щоб він віддав йому мобільний телефон «Nokia 5230», погрожуючи застосувати фізичне насильство. Вважаючи, що погрози були реальні він добровільно віддав Машталєру свій мобільний телефон, вартістю 1559,95грн.
протоколом від 26 березня 2013 року прийняття заяви про скоєння кримінального правопорушення від ОСОБА_19 , законного представника потерпілого ОСОБА_7 (т.1,а.с.51-54);
листом ПТ «Ломбард-Скарбниця» від 10 квітня 2014 року, згідно якого ОСОБА_20 26 березня 2013 року передав в заставу мобільний телефон (а.с.82).
Вина ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами, які були досліджені у ході судового розгляду:
показами потерпілої ОСОБА_8 , яка показала суду, що разом з чоловіком - батьком обвинуваченого - проживає в квартирі АДРЕСА_4 , куди Машталєр періодично навідувався та користувався ноутбуком. Чоловік з 01 квітня по 25 липня цього року знаходився у відрядженні. Машталєру було відомо, що в ніч з 29 на 30 квітня 2014 вона буде на роботі, а квартира буде пуста. 30 квітня 2014 року, приблизно о 8.30 годин вона виявила, що розбито вікно на балконі та зник ноутбук;
протоколом від 30 квітня 2014 року прийняття заяви про скоєння кримінального правопорушення від ОСОБА_8 (т.1,а.с.126-128);
протоколом огляду місця події від 30 квітня 2014 року, згідно якого в квартирі АДРЕСА_4 , на балконі виявлено відкрите вікно без скла; на рамі та на паперовому листі знайдено сліди взуття (т.1,а.с.131-132);
протоколом огляду місця події від 30 квітня 2014 року, згідно якого Машталєр показав як він заховав ноутбук фірми «Samsung NP 305 E5A-SODRU» на металевому контейнері, розташованому напроти будинку АДРЕСА_5 (т.1,а.с.151-155);
висновком експерта НДЕКЦ ГУ МВС України в Одеській області від 13 травня 2014 року № 097, згідно якого сліди взуття, які вилучені з місця скоєння кримінального правопорушення в квартирі потерпілої ОСОБА_8 , могли бути залишені підошвою кросівки обвинуваченого ОСОБА_21 (т.1,а.с.174-180);
протоколом слідчого експерименту від 15 травня 2014 року, згідно якого ОСОБА_9 показав як він проник в квартиру АДРЕСА_4 , звідки викрав ноутбук із зарядним пристроєм (т.1,а.с.197-200).
Вина ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відносно потерпілого ОСОБА_13 підтверджується наступними доказами, які були досліджені у ході судового розгляду:
показами потерпілого ОСОБА_13 , який показав суду, що в середині лютого 2014 року він добровільно передав мобільний телефон Машталєру розраховуючи, що той зможе допомогти його відремонтувати. Машталєр обіцяв, що як відремонтують телефон він сам його знайде. Приблизно через місяць він зустрів ОСОБА_21 , але той пояснив, що не встиг передати телефон на ремонт своєму знайомому. Після цього ОСОБА_21 не бачив та той телефон йому не повернув;
протоколом від 27 червня 2014 року прийняття заяви від ОСОБА_5 про скоєння кримінального правопорушення відносно її сина ОСОБА_13 (т.1,а.с.100);
Вина ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відносно потерпілого ОСОБА_14 підтверджується наступними доказами, які були досліджені у ході судового розгляду:
показами свідка ОСОБА_22 , який показав суду, що 05 червня 2014 року, приблизно о 19.30 години, проходячи біля ДЮСШ «Модуль», по вул. 1 Травня, 8-Е, в м. Іллічівську Одеської області, к ним підійшов ОСОБА_21 та ще якісь хлопець. Машталер раптово вихватив мобільний телефон з рук ОСОБА_18 та вдарив його у сонячне сплетіння, а другий вдарив його та обидва побігли за будівлю «Модуля». Коли вони прийшли в себе нікого за будівлею вже не було;
показами ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 , яка показала суду зі слів сина, аналогічно твердженням свідка ОСОБА_22 . Крім того, пояснила, що її син дуже обережно поводився з мобільним телефоном, так як придбав його за великі кошти які сам заробив за тривалий час, тому не міг віддати будь-кому свій телефон;
протоколом від 05 червня 2014 року прийняття заяви від ОСОБА_4 про скоєння кримінального правопорушення відносно її сина ОСОБА_14 (т.2,а.с.5-7);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 червня 2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_21 , як особу, яка застосувавши фізичну силу вирвала з його рук мобільний телефон «Sony - Xperia Z» (т.2,а.с.28-29);
протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06 червня 2014 року, згідно якого свідок ОСОБА_22 впізнав ОСОБА_21 , як особу, яка застосувавши фізичну силу до ОСОБА_14 вирвала з його рук мобільний телефон «Sony - Xperia Z» (т.2,а.с.35-36);
Свідок ОСОБА_23 , надав покази аналогічні показам обвинуваченого ОСОБА_21 , але показав, що ОСОБА_21 не відходив за будівлю «Модуль», а відійшов для розмови по телефону по вулиці метрів на 10-15. Він [ ОСОБА_24 ] на декілька хвилин відійшов за будівлю «Модуль», а коли повернувся, виявив ОСОБА_21 , а ОСОБА_18 з приятелем зникли. Судом враховується, що показання свідка суперечать матеріалам справи, він підтримує дружні відносини з обвинуваченим, є неодноразово судимим та на теперішній час перебуває на випробуванні за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 18 листопада 2013 року. З цих підстав, вказані відомості, які характеризують цього свідка, викликають сумніви у суду щодо правдивості його показань.
ОСОБА_9 також обвинувачуєтся у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України при наступних обставинах:
Під час звільнення з місць позбавлення волі за ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10 лютого 2014 року, відносно ОСОБА_21 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців та встановлені певні обмеження, зокрема, він був зобов`язаний проживати за обраним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 (т.1,а.с.240). З даною постановою Машталєр був ознайомлений під розпис. Однак, з середини травня 2014 року Машталєр без поважних причин і повідомлення працівників Іллічівського МВ ГУМВС України в Одеській області, які здійснюють нагляд з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно покинув обране місце проживання, порушивши правила адміністративного нагляду.
В судовому засіданні ОСОБА_9 обвинувачення у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України не визнав та показав, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з моменту повернення з місць позбавлення волі. В травні не проживав в цієї квартирі так як посварився з матір`ю.
Свідок ОСОБА_25 показала суду, що її син ОСОБА_9 , не змінював місце проживання, проживаючи разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом враховується, що державним обвинуваченням не доведено, що ОСОБА_9 залишив місця постійного проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, у зв`язку з чим, в його діях не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України та він підлягає виправданню відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_9 , своїми навмисними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаним з погрозою насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ст. 186 ч. 2 КК України.
Також, ОСОБА_9 , своїми навмисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 2 КК України.
Крім того, ОСОБА_9 , своїми навмисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, вчинене повторно, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 3 КК України.
ОСОБА_9 , раніше судимий, не знаходиться на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно.
Представник сектору КМСН Іллічівського МВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_11 , представник служби у справах дітей ОСОБА_12 , в судовому засіданні повідомили, що Машталєр проживає з матір`ю та вітчимом (з шести років), не знаходився на обліку в службі у справах дітей, знаходився на обліку в секторі КМСН, характеризується негативно, скоїв кримінальне правопорушення при відсутності дорослих підбурювачів, власних доходів не має. Аналогічні відомості повідомила мати обвинуваченого ОСОБА_26 .
Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , суд вважає вчинення кримінального правопорушення у відношенні малолітнього та рецидив злочинів.
При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного і достатнього для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості і обставини вчиненого обвинуваченим кримінальних правопорушень, дані про його особу, обставини, що обтяжують його покарання, і вважає, що йому має бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі, так як менш суворе покарання не сприятиме його виправленню.
Характер і міра суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особа обвинуваченого дають суду підстави вважати, що виправлення і перевиховання його не можливі без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим судом не вбачається підстав для застосування до обвинуваченого ст.75, 104 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_9 надав заяву про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році», яка не підлягає задоволенню, за відсутністю правових підстав.
Керуючись ст.ст. 370, 374, 395 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_9 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, виправдати за відсутності складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 2, 190 ч. 2 КК України та призначити йому покарання: за ст. 185 ч. 3 три роки позбавлення волі, за ст. 186 ч. 2 КК України чотири роки позбавлення волі, за ст. 190 ч. 2 один рік обмеження волі.
За сукупності вчинених кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити покарання ОСОБА_9 у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відмовити ОСОБА_9 у застосуванні амністії, згідно п. а) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Обчислювати строк відбуття покарання ОСОБА_9 з 09 червня 2014 року (т.1,а.с.219,230-233).
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набуття чинності вироку, залишити тримання під вартою (т.1,а.с.230-233).
Стягнути з ОСОБА_9 в дохід держави витрати на проведення експертизи на суму 1277,84грн.(т.1,а.с.173)
Речові докази: мобільний телефон марки «Nokia 5230», ноутбук «Samsung NP 305 E5A-SODRU» та зарядний пристрій, мобільний телефон «Sony - Xperia Z», які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 залишити їм за належність (т.1,а.с.93,160,т.2,а.с.55).
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку видати сторонам кримінального провадження негайно.
Суддя