Справа № 473/4229/13-к
УХВАЛА

про скасування постанови про закриття кримінального провадження

"23" вересня 2013 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Дробинський О.Е., при секретарі Каракадько Ю.В.,

за участю начальника СВ Вознесенського МВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_1,

заявника ОСОБА_2,

розглянув скаргу заявника ОСОБА_2 на постанову начальника СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_1 від 30 липня 2013 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001598, перевіривши матеріали скарги, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку начальника СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_1, заявника ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

10 червня 2013 року до ЄРДР за номером 0001598, з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України внесено заяву ОСОБА_2, про те що громадянка ОСОБА_3 пошкодила його нерухоме майно, тобто частину житлового будинку №111 по вулиці Лєрмонтова в місті Вознесенську Миколаївської області.

30 липня 2013 року начальником СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_1, винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України.

18 вересня 2013 року заявник ОСОБА_2 в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України оскаржив до суду рішення начальника СВ Вознесенського МВ УМВС про закриття кримінального провадження.

В скарзі, поданій до суду заявник ОСОБА_2 зазначає, що постанова начальника СВ Вознесенського МВ УМВС від 30 липня 2013 року про закриття кримінального провадження є незаконною, містить суперечливі формулювання, винесена з порушенням кримінального процесуального законодавства. В даній постанові зазначено, що за рішенням суду ОСОБА_2 має ? частину житлового будинку за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Лєрмонтова, будинок №111. Як пояснила громадянка ОСОБА_3 даний будинок був побудований 65 років тому, частина будинку почала рушитися, стіни похилилися, дах був розібраний до рішення суду в 2010 році, так як будинок перебував в аварійному стані. В скарзі заявник ОСОБА_2, погоджується з висновком органу досудового розслідування, про те, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.194 КК України, але вважає, що її умисні дії повинні були кваліфіковані органом досудового слідства за ст.356 КК України, або ж за ст.190 КК України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 скаргу підтримав, та просив скасувати постанову начальника СВ Вознесенського МВ УМВС від 30 липня 2013 року про закриття кримінального провадження за номером 0001598.

Начальник СВ Вознесенського МВ УМВС ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував про задоволення даної скарги, зазначаючи, що в діях ОСОБА_3 не вбачається складу кримінального правопорушення, передбаченого не тільки ч.1 ст.194 КК України, але і за ст. ст. 190 та 356 КК України., так як вважає, що між заявником ОСОБА_4 та ОСОБА_3 склалися цивільно-правові відносини.

З'ясувавши думку учасників процесу, а також дослідивши матеріали подані до скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга заявника ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення /час, місце спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч.2 ст.91 КПК України доказування підлягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що начальник СВ Вознесенського МВ УМВС підполковник міліції ОСОБА_1, як керівник органу досудового розслідування, діяв у відповідності з п.6 ч.2 ст.39 КПК України, тобто здійснював досудове розслідування кримінального провадження за номером 0001598, користуючись при цьому повноваженнями слідчого.

Відповідно до постанови начальника СВ Вознесенського МВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_1 від 30 липня 2013 року, ним виконано процесуальну дію в порядку та в строки, визначені КПК України за кримінальним провадженням номер 00001598, та ним закрите дане кримінальне провадження.

Постанова начальника СВ Вознесенського МВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_1 від 30 липня 2013 року про закриття кримінального провадження за номером 00001598 є незаконною, так як суперечить вимогам ст.91 КПК України, та не може залишатися в силі.

При прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не взято до уваги те, що громадянка ОСОБА_3 самовільно, всупереч волі ОСОБА_2, влітку 2010 року розібрала частину даху житлового будинку №111 по вулиці Лєрмонтова в місті Вознесенську Миколаївської області, власником ? частини якого є заявник ОСОБА_2. Крім того на протязі 2011-2013 років ОСОБА_3 продовжила руйнувати всупереч волі ОСОБА_2 стіни будинку та паркан.

Органом досудового слідства не встановлено розмір заподіяної шкоди діями ОСОБА_3, і чи є заподіяна шкода інтересам ОСОБА_2 значною, з врахуванням розміру податкових соціальних пільг станом на відповідний календарний рік, в якому відбувалося заподіяння даної шкоди інтересам заявника ОСОБА_2, внаслідок дій ОСОБА_3, при проведенні демонтажу даху та частини стін житлового будинку №111 по вулиці Лєрмонтова в місті Вознесенську Миколаївської області.

На підставі викладеного, керуючись п.1 та п.3 ч.2 ст. 307 КПК України

У Х В А Л И В :

Постанову начальника СВ Вознесенського МВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_1 від 30 липня 2013 року про закриття кримінального провадження за номером 0001598 - скасувати.

Зобов'язати начальника СВ Вознесенського МВ УМВС підполковника міліції ОСОБА_1 організувати поновлення кримінального провадження за номером 00001598, проведення досудового слідства та прийняття за даним кримінальним провадженням обґрунтованого та законного рішення, яке відповідає нормам кримінального процесуального законодавства.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги не може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя: О. Е. Дробинський