Справа № 1 - 111
10 листопада 2008 року Гадяцький районний суд Полтавської
головуючої судді - Романюк Л.І.
при секретарі - Педько О.М.
технічному секретарі - Пустовіт Ю.В.
з участю адвокатів - ОСОБА_1., ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Гадячі кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця АДРЕСА_1 жителя
АДРЕСА_2 українця, громадянина України, освіта середня, розлучений, не
працює, раніше не судимий, у вчиненні
злочину передбаченому ст.125 ч.2 КК України, -
10 листопада 2006 року близько 13 години, ОСОБА_3перебуваючи в
неприязних стосунках із своєю бувшою дружиною, потерпілою ОСОБА_4., після
сварки, яка відбулася між ними із-за їхнього неповнолітнього сина ОСОБА_5, на
місці роботи потерпілої, а саме в управлінні соціального захисту населення,
наздогнавши її з сином на АДРЕСА_1, став наносити їй удари спочатку руками по
голові , від яких вона упала на землю, а потім руками та ногами по різним
частинам тулубу, після чого забравши сина, залишив її та поїхав у невідомому їй
В результаті даних дій ОСОБА_3, потерпілій ОСОБА_4. були заподіяні
тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, синців в області пальців лівої кисті, лівого п»ястного суглоба
та нижньої третини лівого передпліччя, на лівому ліктьовому суглобі, шиї,
обличчі, в ділянці правої ключиці та правого колінного суглоба, які відповідно
до акту судово-медичного дослідження (обстеження) № 129, проведеного комісійною
судово-медичною експертною комісією відділу комісійної судово-медичної
експертизи бюро СМЕ УОЗ Полтавської облдержадміністрації 13.08.2007 року, кваліфікуються: закрита черепно-мозкова
травма, струс головного мозку, синці голови та обличчя, як легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я; та синці шиї, грудної
клітки, верхньої та нижньої кінцівки, як легкі тілесні ушкодження.
У ході судового слідства підсудний ОСОБА_3не визнав свою вину у вчиненні
даного злочину, суду дав наступні покази, що в той день, він проїжджаючи на
своєму автобусі по вулиці Короленка та побачивши свою колишню дружину ОСОБА_4.,
яка йшла разом з їхнім сином, зупинився і забравши з собою сина повіз його на
тренування. Підсудний також пояснив, що ніякої бійки між ним та потерпілою в
той день не було і тілесних ушкоджень їй він не наносив, тому вини своєї у
вчиненні злочину, а саме заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень 10 листопада
2006 року, не визнає.
Однак вина підсудного у вчиненні злочину підтверджується:
Показаннями потерпілої ОСОБА_4., згідно яких значиться, що 10 листопада 2006 року її син ОСОБА_6,
після школи зайшов до неї на роботу, куди приїхав і його батько підсудний
ОСОБА_3, який поводив себе агресивно в присутності її колег. Близько 13 години,
вона ідучи із сином додому та проходячи по вулиці Калініна помітила автобус
підсудного, який рухався на великій швидкості. Знаючи, що він у присутності
дитини може її бити, вона повернула на вулицю Короленка. Наздогнавши їх,
ОСОБА_3вихопив з її рук сина і вдарив її декілька раз в область голови та вуха,
з якого у неї потекла кров, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою, а потім
коли вона упала на землю, продовжував наносити їй удари руками та ногами по
різним частинам тіла, після чого посадивши сина в автобус, поїхав у невідомому
їй напрямку. Після цього вона повернулася на свою роботу, де колеги надали їй
допомогу і викликали працівників міліції, з якими вона поїхала до Гадяцького
райвідділу давати пояснення.
Показаннями свідка ОСОБА_7 яка підтвердила, що в той день вона бачила
потерпілу ОСОБА_4., разом із своїм неповнолітнім сином, яка в обідній час
пішовши з роботи, незадовго повернулася схвильованою, руки у неї були в крові
та грязі. На її запитання, що трапилося, ОСОБА_4. повідомила, що її побив
колишній чоловік ОСОБА_3та забрав сина, в зв»язку з чим вона їй надала допомогу
та викликала працівників міліції.
Показаннями свідкаОСОБА_3, відповідно до яких значиться, що він працюючи
дільничним інспектором Гадяцького РВ УМВС та перебуваючи в той день в
оперативній групі, виїжджав на виклик потерпілої у складі групи, в управління
соціального захисту населення, звідки її привезли до райвідділу, де і був
зафіксований факт бійки.
Показаннями свідка ОСОБА_8., якими підтверджується те, що 10 листопада
2006 року на роботу в управління соціального захисту населення дійсно приходив
колишній чоловік потерпілої ОСОБА_4. підсудний
ОСОБА_3, який хотів забрати з собою сина, але оскільки вона його не
відпускала, він став висловлюватися нецензурною лайкою в її адресу, після чого
Показаннями свідка ОСОБА_5, якими підтверджується факт нанесення побоїв
10 листопада 2006 року потерпілій підсудним, які являються його батьками.
Показаннями свідка ОСОБА_3., яка підтвердила, що в той день вона
проходячи по вулиці Короленка бачила потерпілу ОСОБА_4., якій її колишній
чоловік ОСОБА_3наносив удари спочатку в область голови, а потім став бити по
різним частинам тіла.
Актом судово-медичного дослідження (обстеження) № 311 від 20.11.2006
року, висновком якого підтверджується
те, що при судово-медичному освідуванні гр-ки ОСОБА_4. були виявлені слідуючі
тілесні ушкодження: синці обличчя, передньої грудної клітки, верхніх та нижніх
кінцівок. Крім того, як зазначено в даному акті також у медичній документації
на ім»я потерпілої описано: закрита черепно-мозкова травма та струс головного
Висновком комісійного судово - медичного дослідження (обстеження) № 129, проведеного комісійною судово-медичною
експертною комісією відділу комісійної судово-медичної експертизи бюро СМЕ УОЗ
Полтавської облдержадміністрації 13.08.2007 року, згідно якого значиться, що10
листопада 2006 року потерпілій ОСОБА_4. було заподіяно тілесні ушкодження:
закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синці в області пальців
лівої кисті, лівого п»ястного суглоба та нижньої третини лівого передпліччя, на
лівому ліктьовому суглобі, шиї, обличчі, в ділянці правої ключиці та правого
колінного суглоба, які по ступеню тяжкості кваліфікуються як: закрита
черепно-мозкова травма, струс головного мозку, синці голови та обличчя, легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я; та синці шиї,
грудної клітки, верхньої та нижньої кінцівки, як легкі тілесні ушкодження. Крім
того, в даному висновку також зазначено, що всі тілесні ушкодження не
протирічать обставинам, вказаним у матеріалах справи.
Допитані за клопотанням підсудного, у ході судового слідства свідки,
також не спростовують доказів підтвердження його вини у вчиненні даного
Згідно показань свідка ОСОБА_3 значиться, що він дійсно бачив на вулиці
Короленка підсудного та потерпілу, але бійки між ними в той час не було. Разом
з тим свідок також пояснив, що бачив він їх короткий проміжок часу, лише доки проходив
Показання свідка ОСОБА_3 взагалі не містять будь-яких доказів чи
спростувань даної пригоди, оскільки свідок не пам»ятає того дня, а лише
стверджує, що у його дворі бійки між підсудним та потерпілою ніколи не було.
Показання свідків ОСОБА_10. та
ОСОБА_11, які пояснювали, що ніби-то ніякої бійки між підсудним ОСОБА_3 та його
колишньою дружиною ОСОБА_4. 10 листопада 2006 року на АДРЕСА_1 не було,
оскільки вони в той час знаходилися в автобусі підсудного і бачили, що між ними
відбувалася лише розмова, то суд вважає, що вони взагалі є неправдивими,
оскільки мають протиріччя із зібраними по справі доказами, та спростовуються,
як показами потерпілої ОСОБА_4., свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_3., безпосередніх очевидців даного злочину, які
знаходилися на місці його вчинення підсудним, та підтвердили факт відсутності
даних осіб, в автобусі підсудного в той час, так і іншими доказами, добутими у
ході судового слідства, які підтверджують факт заподіяння потерпілій підсудним
ОСОБА_3 10 листопада 2006 року тілесних ушкоджень.
Таким чином, суд проаналізувавши всі докази в їх сукупності, вважає
доведеним вину підсудного ОСОБА_3 в умисному заподіянні легких тілесних
ушкоджень потерпілій ОСОБА_4., що спричинили короткочасний розлад здоров»я, і
кваліфікує його дії за ч.2 ст.125 КК України.
Призначаючи підсудному покарання, суд враховує як характер та ступінь суспільної небезпеки
вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують та пом»якшують покарання, особу
винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживання, але вину свою у вчиненні злочину не
визнає, збитки завдані злочином потерпілій не відшкодував, потерпіла наполягала на суворій мірі
покарання підсудному, тому суд вважає, що для виправлення підсудному слід
призначити покарання, передбачене санкцією статті за вчинений ним злочин, у
вигляді обмеження волі, а із врахуванням особи винного, а також тих обставин,
що злочин вчинений підсудним є не тяжким, ніяких тяжких наслідків від злочину
не наступило, тому суд вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, тобто
звільнення від покарання з випробуванням.
Потерпілою ОСОБА_4. заявлено цивільний позов до підсудного про
відшкодування матеріальних збитків в сумі 269 гривень 36 коп., моральної шкоди
у судовому засіданні потерпіла підтримала та просила задовольнити у повному
Суд, розглянувши дані позовні вимоги
вважає, що вони підлягають до часткового задоволення, а саме в частині
відшкодування матеріальних збитків, сума 269 гривень 36 коп. підлягає до
відшкодування у повному обсязі, так як підтверджується рахунками про придбання
ліків потерпілою та їх вартість.
Крім того, внаслідок вчинених підсудним дій, було заподіяно шкоду
здоров»ю потерпілої, із-за чого вона відчувала фізичні та моральні страждання,
оскільки протягом значного часу відчувала фізичний біль пов»язаний з отриманою
черепно-мозковою травмою та змушена була лікуватися, змінити спосіб життя, не
приділяючи уваги своїм двом на той час неповнолітнім дітям, не мала можливості
повноцінно працювати, так як знаходилася на лікуванні в неврологічному
відділенні, тому суд вважає, що підлягає до відшкодування підсудним потерпілій
і моральна шкода, але із врахуванням наступивших наслідків, а також вимог
розумності та справедливості, у меншому розмірі ніж заявлено нею.
Що стосується позовних вимог потерпілої в частині відшкодування витрат,
понесених нею на оплату юридичних послуг в сумі 500 гривень, то згідно ст.91
КПК України, витрати представника потерпілого, пов»язані з оплатою ним
юридичних послуг, не є судовими витратами, а тому оскільки кримінально - процесуальним законодавством
таке відшкодування не передбачено, тому позовні вимоги потерпілої в цій частині
не підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -
ОСОБА_1 за ч.2 ст.125 КК України
на 1 (один) рік обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити
засудженого від призначеного покарання з
випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.
На підставі ст.76 КК України покласти
на засудженого ОСОБА_3 обов'язки :
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
періодично з»являтися для реєстрації в органи кримінально -виконавчої
Запобіжний захід до набрання вироком
чинності обрати засудженому підписку про невиїзд.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальні збитки в сумі 269
гривень 36 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 гривень. В іншій частині позовні
вимоги ОСОБА_4. залишити без задоволення.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Полтавської
області через Гадяцький районний суд в 15-денний строк після його проголошення.
Суддя Гадяцького
суду Л.І.