Справа № 146/348/13-к
Провадження №11-кп/772/12/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2015 р.

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю: прокурора ОСОБА_6

Адвоката ОСОБА_7

Обвинуваченого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці 14 січня 2015 р.

кримінальне провадження № 000097 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.09.2013 р. , яким

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця та

мешканця

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі . На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на п`ятнадцять років.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати в розмірі 4208,60 грн. за проведення експертиз, вирішено долю речових доказів.

Як встановлено вироком, протягом 2012 року у ОСОБА_8 на побутовому грунті склалися неприязні стосунки з односельцем ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_8 вирішив заподіяти йому смерть. З цією метою 25 грудня 2012 року, біля 17 год. 30 хв. ОСОБА_8 спорядив наявний у нього обріз мисливської рушниці « ТОЗ БМ » 16 калібру двома мисливськими набоями, які у жовтні 2012 року незаконно придбав у невстановленої слідством особи та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , та вирушив до будинку ОСОБА_9 , який розташований по АДРЕСА_2 .

Зустрівши по дорозі свого знайомого ОСОБА_10 , який не був обізнаний з його намірами щодо вчинення вбивства ОСОБА_9 , ОСОБА_8 запропонував останньому піти разом із ним та викликати ОСОБА_9 із квартири. Погодившись на прохання ОСОБА_8 , ОСОБА_10 подзвонив у дзвінок вхідних дверей квартири АДРЕСА_3 та попросив дружину ОСОБА_9 - ОСОБА_11 покликати чоловіка для розмови.

Після цього, ОСОБА_8 реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого , у той час, коли ОСОБА_9 вийшов із квартири , витягнув з під поли пальто обріз мисливської рушниці та здійснив два постріли в останнього. Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого вогнепального поранення черевної порожнини з пошкодженням петель тонкого кишківника , судин брижі та лівої нирки що ускладнилось кровотечею з пошкодженням органів та крововиливом у черевну порожнину ОСОБА_9 помер на місці події .

Крім того, ОСОБА_8 в жовтні 2012 року поблизу центрального автовокзалу, що розташований по вул. Київській м. Вінниця, за 300 грн. незаконно придбав у невстановленої слідством особи обріз мисливської рушниці 16 калібру та 8 мисливських набоїв . Придбаний обріз рушниці та набої ОСОБА_8 зберігав у своєму будинку по АДРЕСА_1 без передбаченого законом дозволу.

Після умисного вбивства ОСОБА_9 , що мало місце 25 грудня 2012 року біля 17 год. 30 хв. , ОСОБА_8 обріз рушниці та 6 набоїв заховав у лісі поблизу колишнього військового містечка смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області .

У ході огляду місця події за участю ОСОБА_8 у вказаному останнім місці 29 грудня 2012 року зазначена зброя та боєприпаси були вилучені працівниками міліції. Згідно висновку судово балістичної експертизи № 2-Б/2 від 21.01.2013 року зброя , вилучена 29.12.2012 року під час огляду місця події в лісі смт. Вапнярка являється нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю обрізом мисливської рушниці 16 калібру моделі « ТОЗ БМ », заводський номер НОМЕР_1 ( курки), 1961 року виготовлення , виробництва СРСР, придатним для проведення пострілів мисливськими патронами 16 калібру, а 6 вилучених набоїв являються мисливськими набоями 16 калібру, призначеними для стрільби з гладко ствольних мисливських рушниць 16 калібру , виготовлені заводським способом та придатні для стрільби. Згідно висновку судово - балістичної експертизи № 3-Б від 15.01.2013 року предмети, вилучені з будинку по АДРЕСА_2 25.12.2012 року у ході огляду місця події, а також під час судово - медичного розтину трупа ОСОБА_9 , являються частинами мисливського бойового припасу - стріляним дробом діаметром 5,25 мм (5/0), яка використовується для спорядження патронів до гладко ствольної мисливської зброї .

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив вирок суду відносно нього скасувати, зазначаючи те, що він свою вину не визнає та даних злочинів не вчиняв. Також вказує, що давав неправдиві показання про вчинення злочинів лише через те, що працівниками міліції на нього чинився тиск.

У судовому засіданні під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 змінив свою апеляційну скаргу та повністю визнав вину у висунутому обвинуваченні, пояснив про щире каяття у скоєному, просив суд пом`якшити покарання та зменшити строк на декілька років.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просив вирок змінити, перекваліфікувати дії обвинуваченого на ст. 119 КК України та призначити мінімальне покарання. Під час апеляційного розгляду адвокат за згодою обвинуваченого змінив свою апеляційну скаргу та просить врахувати те, що ОСОБА_8 позитивно характеризується, раніше не судимий, добровільно прийшов до міліції та написав явку з повинною, повністю визнав свою вину в скоєних злочинах, щиро розкаявся. Дані обставини, на думку сторони захисту, є підставою для призначення мінімального строку покарання, передбаченого санкціями ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Потерпіла ОСОБА_11 звернулась із заявою про залишення вироку суду без змін та про проведення апеляційного розгляду у її відсутність.

Заслухавши доповідача, виступи адвоката та обвинуваченого, які підтримали свої апеляційні скарги із внесеними змінами, пославшись на наведені доводи, обвинувачений пояснив, що щиро у розкаюється у вчинених злочинах, уточнив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, думку прокурора, який проти апеляційних скарг заперечує, просить вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про їх часткове задоволення з таких підстав.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційних скаргах зі змінами не оспорюється, висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочинів, за які він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності.

Відповідно вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Обираючи підсудному покарання, суд не дотримався даної норми та врахував обставини, не передбачені законом, зокрема те, що обвинувачений вини не визнав та щиро не розкаявся. За відсутності обставин, що обтяжують покарання, судом безпідставно призначено максимальний строк покарання, передбачений санкцією ч. 1 ст. 115 КК України. При цьому судом першої інстанції не в повній мірі враховані дані про особу винного, який не судимий, відповідно до дослідженої в судовому засіданні вимоги про судимість раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (т. 1 а. с. 142), позитивно характеризується за місцем проживання (т. 1 а. с. 143). За таких обставин, сама по собі ступінь тяжкості вчиненого злочину не є підставою для призначення винному максимального строку покарання, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості, що є підставою для зміни вироку.

Разом з тим, доводи сторони захисту про щире каяття обвинуваченого є необґрунтованими з огляду на те, що протягом досудового слідства та судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_8 свою вину у вчинені особливо тяжкого злочину не визнавав, що суперечить поняттю «щире каяття», передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України.

Враховуючи конкретні обставини справи та наслідки вчинених злочинів, колегія суддів не вбачає підстав для призначення мінімального покарання, а тому апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення за вищенаведеними мотивами.

Беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є особливо тяжким, вищенаведені дані про особу винного, за відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів приходить до висновку про призначення винному покарання у виді позбавлення волі на певний строк, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 із внесеними змінами задовольнити частково.

Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25 вересня 2013 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим:

за ч. 1 ст. 115 КК України на 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 263 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 13 (тринадцять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Судді: