Справа № 1-163/11
П О С Т А Н О В А

іменем України

21.07.2011 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючої судді
Мороховець О.В.,

секретаря
Власко Н.В.,

за участю прокурора
Грицай С.Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області справу за
обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки
м.Нікополь Дніпропетровської області,
українки, громадянки України, освіта
вища, заміжньої, працюючої директором
Новомосковської міжрайонної
виконавчої дирекції
Дніпропетровського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, що мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1
ст.358 КК України, -

встановив:

Органами досудового слідства ОСОБА_1,
обвинувачується в тому, що вона, будучи
призначеною наказом начальника
Новомосковської ОДПІ №18 від 22.01.2002 року
членом комісії Новомосковської ОДПІ із
загальнообов'язкового державного
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
пов'язаними з народженням та
похованням, а також згідно з протоколом
вказаної комісії №1 від 22.01.2002 року,
будучі обраною її головою, достовірно
знаючи про те, що засідання комісії
20.01.2007 року, 12.07.2007 року, 11.09.2007 року,
02.10.2007 року, 18.02.2008 року, 18.03.2008 року,
14.04.2008 року, 13.06.2008 року, 18.06.2008 року,
25.09.2008 року и 13.05.2009 року не проводились,
знаходячись в приміщенні
Новомосковської ОДПІ за адресою:
Дніпропетровська область,
м.Новомосковськ, вул.М.Головка, 30,
склала та підписала протоколи
засідання комісії по соціальному
страхуванню Новомосковської ОДПІ, а
саме:

протокол №1 від 20.01.2007 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгових путівок ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
санаторії «Дністр» та «Поділля»
відповідно;

протокол №5 від 12.07.2007 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгових путівок ОСОБА_4, ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 в санаторії «Янтарь» та
«Курпати» відповідно;

протокол №6 від 11.09.2007 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгової путівки ОСОБА_6 в санаторій
«Місхор»;

протокол №7 від 02.10.2007 року, якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгових путівок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в
санаторії «Березовий Гай» та «Шкло»
відповідно;

протокол №1/п від 18.02.2008 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгової путівки ОСОБА_9 в санаторій
«Світанок»;

протокол №2/п від 18.03.2008 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгової путівки ОСОБА_3 в санаторій
«Хмільник»;

протокол №3/п від 14.04.2008 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгової путівки ОСОБА_1 в санаторій
«Алмаз»;

протокол №5/п від 13.06.2008 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгових путівок ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в
санаторії «Нива» та «Ай-Петрі»
відповідно;

протокол №7/п від 18.06.2008 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгової путівки ОСОБА_7 санаторій
«Хорол»;

протокол №9/п від 25.09.2008 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгової путівки ОСОБА_12 в санаторій
серцево-судинного профілю;

протокол від 13.05.2009 року, в якому
відобразила рішення комісії про видачу
пільгових путівок ОСОБА_13, ОСОБА_10,
ОСОБА_1, ОСОБА_14 в санаторії
різноманітного лікувального профілю,

і таким чином скоїла підроблення
документів, що видаються установою та
надають права.

Підсудна ОСОБА_1, допитана у судовому
засіданні, винною себе у пред'явленому
їй обвинуваченні не визнала, при цьому
показала, що всі засідання комісії із
загальнообов'язкового державного
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
пов'язаними з народженням та
похованням проводилися і за їх
наслідками складалися протоколи, які
наявні у справі. Вказані протоколи
вона, як голова комісії підписувала
особисто, а після роз'яснень Фонду їх
підписували усі члени комісії.

Свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_15, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_18 в
судовому засіданні показали, що вони
зверталися до комісії з заявами та
довідками про необхідність чи
рекомендацію санаторно-курортного
лікування, на підставі яких їм
видавалися пільгові путівки до
санаторіїв. На засіданнях комісії вони
присутні не були, оскільки їх туди
ніхто не викликав.

Свідки ОСОБА_19 і ОСОБА_20 показали,
що вони були членами комісії, головою
якої на той час була ОСОБА_1 Засідання
дійсно проводилися по мірі надходження
заяв на надання пільгових путівок, а за
їх результатами складалися протоколи.

Свідок ОСОБА_21 показала, що вона стала
членом комісії після звільнення
ОСОБА_19 На засіданнях вона була
присутня, протоколи підписувала, але їх
не читала і тому не може стверджувати,
які саме рішення вона засвідчувала
своїм підписом.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні
показала, що дійсно на деяких
засіданнях, а саме в січні, липні,
вересні, в жовтні 2007 року вона присутня
не була, а на деяких засіданнях були
відсутні інші члени комісії, однак
зазначити конкретні дати та прізвища
відсутніх вона не може.

Прокурор в судовому засіданні заявив
клопотання про закриття кримінальної
справи і звільнення ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності у
зв'язку з тим, що вона на вказаній
посаді більше не працює, а тому на його
думку змінилася обстановка, в якій
скоєно вказаний злочин.

Суд, оцінивши клопотання прокурора,
вислухавши думку учасників процесу,
вивчивши матеріали кримінальної
справи, дійшов до наступного:

У відповідності до вимог ст.48 КК
України, особа, яка вперше скоїла
злочин невеликої або середньої
тяжкості, звільняється від
кримінальної відповідальності, якщо на
час розгляду справи у суді внаслідок
зміни обстановки вчинене особою діяння
втратило суспільну небезпечність або
ця особа перестала бути суспільно
небезпечною.

ОСОБА_1 обвинувачується у скоєнні
злочину, який кваліфікується за ч.1 ст.358
КК України і в силу ст. 12 КК України,
відноситься до категорії невеликої
тяжкості.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 21.09.2010 року звільнена з займаної
посади на підставі п.1 ст.38 КЗоТ України,
тобто за власним бажанням (т.3 л.д. 30-об).

Крім того, вона позитивно
характеризується (л.д. ), раніше до
кримінальної відповідальності не
притягалася.

Сама підсудня ОСОБА_1 проти задоволення
заявленого клопотання не заперечувала.

За таких обставин, суд, не входячи до
оцінки наданих досудовим слідством та
досліджених в судовому засіданні
доказів, в тому числі і показань свідка
ОСОБА_23, вважає, що наявні усі підстави,
передбачені законодавством для
звільнення підсудної від кримінальної
відповідальності та закриття даної
кримінальної справи, а тому клопотання
прокурора є обґрунтованим і підлягає
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. 7 КПК України, ст. 48 УК України, суд, -

постановив:

Провадження по кримінальній справі за
обвинуваченням ОСОБА_1, в скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК
України - закрити.

Запобіжний захід підсудній ОСОБА_1 у
вигляді підписки про невиїзд -
скасувати.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 7 діб.

Суддя
О.В.
Мороховець