Справа № 1402/57/12
4/1402/57/12
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

16.11.2012 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., при секретарі Рижньовій О.В., з участю прокурора Ядловського І.М., скаржника ОСОБА_1,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на постанову слідчого прокуратури Баштанського району Миколаївської області від 10.10.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про скасування постанови слідчого прокуратури Баштанського району Миколаївської області від 10.10.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи, якою було відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно адвоката ОСОБА_2 за відсутністю в його діях ознак складів злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 296 ч.1 КК України.

На обґрунтування скарги, заявник в заяві зазначив, що 01.10.2012 року він звернувся до прокуратури Баштанського району з заявою про вжиття заходів реагування відносно адвоката ОСОБА_2, який, на думку скаржника, 20.09.2012 року в приміщенні Баштанської юридичної консультації вчинив хуліганські дії та заволодів печаткою та штампом Баштанської юридичної консультації.

10.10.2012 року слідчим прокуратури Баштанського району Миколаївської області було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно адвоката ОСОБА_2 через відсутність в його діях ознак складу злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 296 ч.1 КК України.

З вказаною постановою скаржник був ознайомлений 05.11.2012 року.

З вказаним рішенням слідчого прокуратури скаржник не погоджується, оскільки рішення про відмову в порушені кримінальної справи прийнято без належної оцінки здобутих в ході перевірки доказів та постанова слідчого має суперечливий зміст.

Посилаючись на викладені обставини ОСОБА_1 просив скасувати спірну постанову, порушити кримінальну справу відносно ОСОБА_2Л за ст. 296 ч.1 КК України та направити прокурору для організації слідства та направити його заяву про викрадення печатки та штампу юридичної консультації для додаткової перевірки та прийняття по ньому рішення.

Вислухавши скаржника, який підтримав скаргу, представника прокуратури, який вважав, що скарга не підлягає задоволенню через відсутність підстав для скасування постанови слідчого та пропуск скаржником строку оскарження постанови, дослідивши матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги.

Наявні в матеріалах справи дані та встановлені при розгляді скарги обставини свідчать про недостатнє зясування обставин та передчасність висновків про відсутність складу суспільно небезпечних діянь. Перевіривши приводи та підстави до порушення кримінальної справи, суд вважає, що при неповній перевірці заяви в частині зникнення печатки та штампу Баштанської юридичної консультації, при порушенні при прийнятті постанови положень ст. 97 КПК України рішення при некоректному та взаємноспростовуючому змісті самої оскаржуваної постанови рішення про відмову в порушенні кримінальної справи підлягає скасуванню, як постановлене передчасно та з порушенням норм КПК України.

При розгляді скарги встановлено, що 10.10.2012 року слідчим прокуратури Баштанського району Миколаївської області винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно адвоката ОСОБА_2 за відсутністю в його діях ознак складів злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 296 ч.1 КК України за заявою ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_2 20.09.2012 року хуліганських дій та викрадення печатки та штампу Баштанської юридичної консультації.

Мотивом відмови в порушенні кримінальної справи в оскаржуваній постанові вказано те, що при проведенні перевірки не здобуто даних, що вказували б на викрадення особою печатки та штампу Баштанською юридичної консультації та не встановлення фактичних даних на підтвердження вчинення хуліганства.

Із змісту ст. 94 ч.2 КПК України слідує, що кримінальна справа може бути порушена при наявності достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину. Для встановлення зазначених даних проводиться відповідна перевірка (ст.97 КПК) шляхом відібрання пояснень від окремих громадян, посадових осіб або витребування необхідних документів. Заяви про злочин можуть бути перевірені шляхом проведення оперативно-розшукової діяльності. Згідно зі ст.99 КПК України при відсутності підстав до порушення кримінальної справи прокурор, слідчий, орган дізнання своєю постановою відмовляє в порушенні кримінальної справи.

Відповідно до положень ст. 97 КПК України прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані приймати заяви і повідомлення про вчинені або підготовлювані злочини, в тому числі і в справах, які не підлягають їх віданню.

По заяві або повідомленню про злочин прокурор, слідчий, орган дізнання або суддя зобовязані не пізніше триденного строку прийняти одне із таких рішень: 1) порушити кримінальну справу; 2) відмовити в порушенні кримінальної справи; 3) направити заяву або повідомлення за належністю.

Як вбачається із наявних в матеріалах дослідчої перевірки №53 пр-12 заяв ОСОБА_1, адресованих Баштанському РВ УМВС України в Миколаївській області та прокурору Баштанського району скаржник просив прийняти рішення в порядку ст. 97 КПК України відносно особи, яка є адвокатом.

При цьому, відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про адвокатуру», яка діє до набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України, кримінальна справа проти адвоката може бути порушена тільки Генеральним прокурором України, його заступниками, прокурорами Республіки Крим, області, міста Києва.

За ст. 227 КПК України до повноважень прокурора віднесено порушення кримінальних справ та відмова в їх порушенні в межах його компетенції.

Комплексний аналіз положень ст. 10 Закону України «Про адвокатуру», ст.ст. 94,97,99,227 КПК України вказує на те, що вирішення по суті в порядку ст. 97 КПК України заяв відносно адвоката (як особливого субєкта (особи), а не по факту діяння) віднесено до виключної компетенції кола осіб, визначених в ч.5 ст. 10 Закону України «Про адвокатуру», серед яких відсутній слідчий прокуратури району.

Крім того, передбачений ст. 97 КПК України вичерпний перелік можливих рішень за заявами про злочин, вказує на те, що вирішення питання про порушення кримінальної справи чи про відмову в порушенні кримінальної справи відноситься до розгляду заяви по суті, тобто, стосується передбаченої ст.ст. 94-99 КПК України оцінки достатності підстав для порушення кримінальної справи, а направлення заяви про злочин за належністю не стосується її розгляду по суті та прийняття будь-якого рішення по фактичним обставинам справи, оскільки така посадова особа не наділена законом компетенцією по розгляду по суті подібної категорії заяв про злочин.

Логіко-граматичне тлумачення процитованих вище норм вказує на те, що чинним законодавством передбачена виключна компетенція прокурора певного рівня в прийнятті рішення про порушення кримінальної справи відносно адвоката (а фактично про прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України по суті, по фактичним обставинам заяви), що є особливою гарантією статусу адвоката, та виключно вказана посадова особа в праві і приймати рішення про відмову в порушенні кримінальної справи відносно адвоката (оскільки і порушення кримінальної справи і відмова в порушенні кримінальної справи є розглядом по суті зави про злочин в порядку ст. 97 КПК України та стосується оцінки достатності чи недостатності передбачених законом підстав для порушення кримінальної справи).

В наслідок цього, прокурор, слідчий, орган дізнання чи суддя, яким законом не надано повноважень на порушення кримінальної справи відносно певної категорії осіб (тобто, не надано повноважень для оцінки достатності підстав для порушення кримінальної справи такої категорії), - не в праві і приймати рішення про відмову в порушенні кримінальної справи (оскільки в ході прийняття такого рішення він також оцінюватиме по суті вказані вище обставини без належних на те повноважень).

Натомість зі змісту оскаржуваної постанови про відмову в порушенні кримінальної справи та матеріалу перевірки слідує, що слідчий в порушення вимог ст. 97 КПК України, за якою він не маючи передбачених законом повноважень на розгляд по суті заяви відносно адвоката, - не направив заяву та матеріали прокурору області для прийняття по ним рішення, а виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно адвоката, що суперечить ст. 10 Закону України «Про адвокатуру», ст.ст. 94,97,99,227 КПК України з описаних вище підстав.

Не спростовує цього і наявне в матеріалах перевірки листування між прокуратурою Баштанського району та прокуратурою Миколаївської області, про направлення матеріалів, оскільки, по-перше, зі змісту вказаного листування слідує, що воно стосується складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України (завідомо неправдиве повідомлення про злочин), в той час, як заяви ОСОБА_1 взагалі стосуються інших складів злочину, передбачених ст. 296 КК України (хуліганство) та ст. 357 КК України (викрадення, привласнення штампів та печаток). По-друге, як вказано, вище кінцеве процесуальне рішення за вказаними заявами в порядку ст. 97 КПК України відносно адвоката було прийняте слідчим прокуратури району без дотримання процесуального законодавства та без належних на те повноважень.

Крім того, оскаржувана постанова слідчого містить суттєві суперечності за смислом, що також вказує на необхідність в її скасуванні та прийнятті обґрунтованого рішення, оскільки в описовій частині постанови слідчий вказує, що він в ході перевірки встановив в поведінці ОСОБА_2 дії, що грубо порушували громадський порядок, встановив мотив таких дій (явна неповага до суспільства), натомість слідчий, в мотивувальній та резолютивній частині постанови, спростовуючи викладене до цього в самій же постанові, приходить до висновку про не встановлення фактичних даних про це. Подібна форма постанови та взаємноспростовуючі висновки та судження в ній є некоректними та неприпустимими, тому постанова має бути скасована.

Вирішуючи питання по заяві про зникнення штампу та печатки Баштанської юридичної консультації посадовою особою, яка прийняла рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, взагалі не досліджувались обставини отримання таких печаток та штампу юридичною консультацією (відповідні акти чи накладні), умови їх зберігання, відповідальну особу за їх збереження, обставини та час їх зникнення. Крім того, слідчим прийнято рішення лише стосовно конкретної особи, але стосовно факту зникнення печатки та штампу рішення не прийнято взагалі, що вказує не передчасність висновків викладених в постанові в цій частині.

Таким чином, оскаржувана постанова про відмову в порушені кримінальної справи є некоректною за своєю юридичною формою, при її прийнятті допущені порушення ст. 10 Закону України «Про адвокатуру», ст.ст. 94,97,99,227 КПК України, та перевірка частини викладених в ній фактів є неповною, оскільки не по всім обставинам викладеним в скарзі надана правова оцінка та прийнято відповідні рішення.

Перевіривши приводи, підстави до порушення кримінальної справи, та дотримання процесуального порядку прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, - суддя вважає, що в даному конкретному випадку, прийняте рішення слідчого підлягає скасуванню, як постановлене передчасно та з порушенням норм КПК України.

Не встановлено підстав вважати, що скаржником пропущено строк оскарження постанови слідчого, оскільки матеріалами дослідчої перевірки №53 пр-12 однозначно доведено, що з прийнятим по його заявам рішенням ОСОБА_1 ознайомився лише 05.11.2012 року та більш ранніх дат матеріали перевірки не містять.

При цьому, вимоги скарги ОСОБА_1 про порушення суддею кримінальної справи відносно адвоката за ч. 1 ст. 296 КК України є такими, що не підлягають задоволенню, оскільки виходять за межі повноважень судді при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, визначених ст. 236-2 КПК України та з описаних вище принципів - при розгляді скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи суддя, до повноважень якого законом не віднесено вирішення питання про порушення кримінальної справи за вказаною категорією злочинів та відносно вказаної категорії субєктів, не в праві оцінювати докази по справі та приймати рішення по суті, передбачене ст. 97 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 94; 97; 98; 2362 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову слідчого прокуратури Баштанського району Миколаївської області від 10.10.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно адвоката ОСОБА_2 за відсутністю в його діях ознак складу злочинів, передбачених ст.ст. 357 ч.1, 296 ч.1 КК України - скасувати.

Вказати на необхідність проведення додаткової перевірки і прийняття рішення відповідно до вимог ст.ст. 94-98 КПК України.

Інші вимоги скарги залишити без задоволення.

На постанову може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

суддя