У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_8.,
суддів ОСОБА_9., ОСОБА_10
за участю прокурора ОСОБА_11,
при секретарі ОСОБА_12

розглянула в судовому засіданні 9 квітня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6

Цим вироком

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та

мешканця АДРЕСА_1

Закарпатської області, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років, за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2014 року вирок залишено без зміни.

ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 5 червня 2013 року близько 14 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у квартирі за місцем проживання ОСОБА_7 у м. Івано-Франківську, під час сварки на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з останньою, з метою побавити її життя, вийняв з чохла ніж, що був прив'язаний у нього до ременя штанів, яким завдав ОСОБА_7 один цілеспрямований удар в грудну клітку, спричинивши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани в ділянці грудної клітки справа ззаду з ушкодженням діафрагми, печінки, яка супроводжувалася масивною внутрішньою кровотечею. Однак ОСОБА_6 не довів до кінця свій злочинний намір, направлений на позбавлення життя ОСОБА_7, з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла була своєчасно виявлена мешканкою цієї квартири та направлена у лікарню, де їй була надана медична допомога.

Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений час знайшов на березі водойми у сел. Ясиня та носив при собі без відповідного дозволу ніж, який згідно висновку експерта є контактною холодною зброєю колючо-ріжучої дії, саморобним кинджалом, при виготовленні якого використано уламок клинка унтер-офіцерського кавалерійського штика магазинної гвинтівки системи Манліхера зразка 1935 року, промислового виробництва.

У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі ОСОБА_6 через м'якість. Посилається на безпідставне застосування судом ст. 69 КК України. Зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу частково та просив призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оскаржується.

Як убачається із судових рішень, при призначенні покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст. 69 КК України суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини справи та дані про особу засудженого. Зокрема, суд узяв до уваги щире каяття ОСОБА_6, часткове відшкодування заподіяної шкоди, відсутність попередніх судимостей, позитивну характеристику, молодий вік, стан здоров'я, сімейні обставини, зокрема, те, що він проживає у багатодітній сім'ї у надто важких матеріальних умовах, мати не працює, батько є інвалідом ІІІ групи.

Суд першої інстанції, виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, дійшов правильного висновку про те, що зазначені обставини є пом'якшуючими і такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Тому призначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10