Справа № 0603/3056/12
Провадження №1/0603/368/12
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2012 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді………….Дубцова О.В.

при секретарі………………..ОСОБА_1

з участю прокурора ……..... ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,-

за ст.122 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

15.02.2012 року, приблизно о 23.30 год., на подвір'ї буд. №41, що по вул. Жовтневій с. Іванківці Бердичівського району, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 умисно наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в область перенісся, заподіявши потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, як такі, що викликали тривалий розлад здоров'я, а саме: перелом кісток носу, перелом стінки лівої лобної пазухи, крововиливи на повіках обох очей, струс головного мозку, крововилив обличчя справа.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Пояснив, що 15.02.2012р., близько 23 години 30 хвилин, біля будинку за місцем свого проживання Бердичівський район, с.Іванківці, вул.Жовтнева, 41, в ході конфлікту з потерпілим ОСОБА_4, наніс останньому удар кулаком правої руки у обличчя, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина підтверджується сукупністю інших досліджених у судовому засіданні доказів.

Так потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив, що 15.02.2012р., близько 23 години, в ході конфлікту з підсудним, останній наніс йому удар кулаком правої руки у обличчя, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження. Також потерпілий зазначив, що на даний час вони з підсудним дійшли згоди та він вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути не суворим.

Ще в ході провадження досудового слідства по справі як підсудний так і потерпілий на місці розповіли та показали за яких обставин було скоєно злочин, про що свідчать протоколи відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілого ОСОБА_4 (а.с.55-57), та підсудного ОСОБА_3 (а.с.59-61).

Тяжкість тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому ОСОБА_4 підсудним ОСОБА_3 встановлено згідно висновку судово-медичного експерта №299 від 12.04.2012р., відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, перелому стінки лівої лобної пазухи, крововиливів на повіках обох очей, струсу головного мозку, крововиливу обличчя справа. Дані тілесні ушкодження віднесені до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров'я. Враховуючи характер тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4, вони могли бути спричинені при обставинах вказаних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 при проведенні відтворення обстановки та обставин події за їх участю (а.с.71-72).

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину підсудного ОСОБА_3 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ст.122 ч.1 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження.

При визначенні покарання ОСОБА_3 суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ст.122 ч.1 КК України, є злочином середньої тяжкості. Підсудний до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину визнав, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює.

Обставиною, що помякшує його покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному, відповідно до ст..67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення підсудному ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі. Разом з тим, враховуючи особу підсудного, обставину, що помякшує йому покарання, думку потерпілого, який на суворості покарання не наполягає, суд вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_3 положення ст.75 ч.1 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним та достатнім для виправлення підсудного та попередження скоєння ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено. Судових витрат по справі немає. Підстав для зміни обраного щодо підсудного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Речових доказів по справі немає. Арешт на майно підсудного не накладався.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.75 ч.1 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одно) річного іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_3 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий суддя О.В.Дубцов