Дата документу 03.12.2013
Справа № 334/8709/13-к
Провадження № 1-кп/334/403/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

03 грудня 2013 року
Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді
Лихосенко М.О.,

при секретарі Череп
М.О.,

за участю прокурора Розум
Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Запоріжжі кримінальне
провадження № 0003634 за
обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м.Запоріжжя, громадянина
України, освіта повна загальна середня,
не одруженого, який не працює, мешкає за
адресою : АДРЕСА_1, раніше засудженого :

- 11.11.1994 року Комунарським районним
судом м.Запоріжжя за ст. 140 ч.2, 140 ч.3 КК
України до 6 років позбавлення волі.
Звільнений 31.03.1999 році;

- 23.05.2001 року Жовтневим районним судом
м.Запоріжжя за ст.81 ч.2 КК України до 1
року позбавлення волі. Звільнений
09.08.2002 року;

- 11.12.2002 року Ленінським районним судом
м.Запоріжжя за ст. 15 ч.2, ст.185 ч.3, 185 ч.4, 122
ч.1 КК України до 5 років позбавлення
волі. Звільнений 27.07.2007 року,

- 2.10.2013р. Ленінським районним судом
м.Запоріжжя за ст.. 213 ч.1 КК України до
100 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2,
ст.185 ч.3 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1, будучи особою раніше
засудженою за скоєння корисливих
злочинів, судимість за які у
встановленому законом порядку не знята
та не погашена, на шлях виправлення та
перевиховання не став, відповідних
висновків для себе не зробив та знову
намагався вчинити умисний корисливий
злочин проти власності з наступних
підстав.

06.09.2013р. приблизно о 14:00 год., ОСОБА_1,
маючи намір на таємне викрадення
чужого майна, діючи повторно, за
попередньою змовою з ОСОБА_2 (
кримінальне провадження відносно
якого закрито 04.11.2013р. в зв`язку зі
смертю), з корисливих мотивів, проникли
в приміщення будинку АДРЕСА_2, звідки
намагалися таємно викрасти
холодильник, вартістю 200 грн., який
належить ОСОБА_3, однак не довели свій
злочинний намір до кінця, з причин,
незалежних від їх волі, оскільки на
подвір»ї були затримані .

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_3 не
заявлявся, оскільки холодильник був
повернутий.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину
за вищенаведеними обставинами визнав
повністю, підтвердив суду, що дійсно
06.09.2013р., приблизно о 14:00 год., він разом
з ОСОБА_2 намагався таємно викрасти
холодильник з будинку АДРЕСА_2, однак не
довів злочин до кінця, оскільки був
затриманий працівниками міліції.

Холодильник залишився на подвір`ї та
був повернутий потерпілій, цивільний
позов не заявлявся.

Приніс свої вибачення потерпілій.

Просить суворо його не карати, оскільки
він щиро кається у вчиненому
правопорушенні.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні
пояснила, що будинок АДРЕСА_2 є
спадковим майном. 06.09.2013р. перебуваючи
біля вказаного будинку, вона почула
стук та побачила, що два чоловіка
несуть з її будинку холодильник. Вона
дуже злякалась та запропонувала їм
піти з території будинку. Оскільки вони
не уходили, стояли на подвір»ї, вона
викликала міліцію. Холодильник їй був
повернутий.

Ніяких матеріальних претензій до
ОСОБА_1 вона не має. Просить суворо
його не карати.

Отримавши показання обвинуваченого, що
відповідають фактичним обставинам
кримінального провадження, з`ясувавши
правильність розуміння всіма
учасниками судового засідання змісту
цих обставин та відсутності їх
оспорювань, сумнівів у добровільності
та істинності їх позицій, роз`яснивши
правові наслідки застосування
положень ч.3 ст.349 КПК України, суд
визнав недоцільним дослідження інших
доказів по справі, які визнаються
усіма учасниками судового провадження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого
ОСОБА_1 за ст. 15 ч.2, ст.185 ч.3 КК України, як
закінчений замах на таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), поєднане з
проникненням в житло, вчинене повторно,
за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, який є тяжким злочином, особу
обвинуваченого, який раніше був
засуджувався та судимість не
погашена.

Втім, він позитивно характеризується,
на диспансерному обліку в КУ "Обласна
психіатрична лікарня", КУ "Запорізький
обласний наркологічний диспансер" не
перебуває, свою вину у скоєнні
злочину визнав повністю та щиро
розкаявся, тяжких наслідків від його
дій не наступило, викрадене майно
повернуто потерпілій та вона не
наполягає на суворому покаранні.

Враховуючи викладені обставини справи
і дані, що характеризують особу
обвинуваченого, суд вважає, що його
виправлення можливе без ізоляції від
суспільства.

Оскільки вказаний злочин вчинено
обвинуваченим до винесення вироку
суду від 2.10.2013р., то при призначенні
покарання суд вважає за необхідне
застосувати ч.4 ст. 70 КК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а су д и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ст.15 ч.2, ст. 185 ч.3
КК України та призначити йому
покарання у вигляді 3 (трьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України,
шляхом поглинання менш суворого
покарання за вироком Ленінського
районного суду м.Запоріжжя від 02.10.2013р.
більш суворим призначеним покаранням
у вигляді позбавлення волі остаточно
призначити покарання у вигляді 3-х
років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України,
звільнити засудженого ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання з
випробуванням на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України
забов`язати засудженого ОСОБА_1 не
виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально - виконавчої інспекції,
повідомляти їх про зміну місця
проживання, роботи, періодично
з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід до набрання законної
сили вироку засудженому ОСОБА_1
залишити особисте забов`язання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав,
передбачених статтею 394 КПК України до
апеляційного суду Запорізької області
через Ленінський районний суд м.
Запоріжжя протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Лихосенко М. О.