11.02.2015 Справа № 401/712/14-к
1-кп/401/3/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, перебуває на обліку у відділенні обліку бездомних громадян Територіального центру соціального обслуговування міста Світловодськ, тимчасово проживаючого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

- 20 травня 2011 року Крюківським районним судом міста Кременчук Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 31 серпня 2011 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі. 15 грудня 2011 року Апеляційним судом Полтавської області вирок Кременчуцького районного суду змінено та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. Звільнився з місць позбавлення волі 26 червня 2012 року,

- за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за наступних обставин:

10 травня 2013 року о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де з господарем квартири ОСОБА_6 вживав алкогольні напої. Під час спільного вживання алкоголю в приміщенні кухні вказаної квартири ОСОБА_6 , через великий обсяг випитого алкоголю заснув у приміщенні кімнати, а ОСОБА_5 , який в цей час перебував поруч з ОСОБА_6 побачив, що останній заснув та не спостерігає за ним. В цей час у ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном, яке знаходилось у приміщенні вказаної квартири.

В подальшому ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний задум почав пошуки у квартирі майно, яке можна було б викрасти. У приміщенні кімнати квартири у коробці з-під взуття, ОСОБА_5 відшукав гроші в сумі 800 гривень, а саме вісім купюр номіналом по сто гривень. Викравши у такий спосіб чуже майно, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 800 гривень.

Крім того 04 липня 2013 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_5 проходячи по провулку Робочому селища Власівка міста Світловодськ Кіровоградської області, біля будинку №18 помітив автомобіль "Таврія", державний номер НОМЕР_2 , який належав ОСОБА_8 . Підійшовши до вказаного автомобіля ОСОБА_5 помітив через скло пасажирських дверей автомобіля магнітолу "Кенвуд" чорного кольору. В цей час у ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння майном, яке знаходилось в салоні вказаного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, ОСОБА_5 скориставшись незачиненими пасажирськими дверцятами автомобіля "Таврія", потрапив до салону автомобіля, де від`єднав від консолі вмонтований магнітофон "Кенвуд" чорного кольору, який поклав до кишені своєї куртки. Викравши у такий спосіб чуже майно, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 368 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинених злочинах визнав частково. Вказав, що дійсно вчинив крадіжку магнітоли з автомобіля, а гроші з квартири ОСОБА_7 не викрадав, а лише спільно з її чоловіком вживали спиртні напої і після того як він заснув він пішов з квартири. Повідомив, що ОСОБА_6 до того як заснув віддав йому продукти харчування так як вони разом збирались продовжити відпочинок. Покази на досудовому слідстві давав під тиском працівників міліції так як побоювався за своє майбутнє і неправдиво вказав, що викрав гроші у ОСОБА_7 хоча на справді цього не робив. Вказав, що угоду про примирення з потерпілим не читав, а лише підписав, до того ж вважає, що вона була складена слідчим без відома учасників. Просив не застосовувати йому покарання пов`язане з триманням під вартою.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, його вина повністю підтверджується зібраними у справі доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

До суду разом з обвинувальним актом було надану угоду про примирення від 12 лютого 2014 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 . Із тексту вказаної угоди вбачається, що між сторонами досягнуто примирення, узгоджено покарання підозрюваному ОСОБА_5 за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а саме 3 роки позбавлення волі із звільненням від покарання з іспитовим строком на 2 роки. Крім того сторони в тексті угоди вказали, що дана угода є добровільною і їм відомі наслідки укладення та затвердження угоди. Із тексту вказаної угоди вбачається, що ОСОБА_5 в повному обсязі визнає вину у вчиненні крадіжки грошей з квартири ОСОБА_7 та магнітоли з автомобіля ОСОБА_8 . Жодних відомостей про складання тексту угоди працівниками міліції чи про затвердження її прокурором не має, до того ж зі змісту угоди видно, що вона укладена добровільно між ОСОБА_9 та потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Питання про затвердження вищевказаної угоди про примирення від 12 лютого 2014 року, укладеної між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в ході судового розгляду не вирішувалось так як потерпілі до суду не з`явились, надавши до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили призначити ОСОБА_5 справедливе покарання(а.с.15, 16). Відповідно до ч.5 ст.474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди. Неявка в судове засідання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 і стало перешкодою для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10 травня 2013 року вбачається, що об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_2 з кімнати якої невідомими було вчинено крадіжку грошей.

Свідок ОСОБА_6 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 лютого 2014 року вказав на фотознімок № 1 на якому зображено хлопця, який перебував у квартирі 10 травня 2013 року та викрав гроші в сумі 800 гривень. На фотознімку №1 зображено ОСОБА_5 .

Потерпіла ОСОБА_7 в ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07 лютого 2014 року вказала на фотознімок № 3 на якому зображено хлопця, який виходив з будинку, де знаходиться її квартира 10 травня 2013 року. На фотознімку №3 зображено ОСОБА_5 .

В ході судового засідання переглянуто відеозапис до протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 03 лютого 2014 року в ході якого він пояснював та показував на під`їзд будинку в якому знаходиться квартира ОСОБА_7 з якої він викрав гроші в сумі 800 гривень. Крім того пояснював та показував на місце де знаходився автомобіль з якого він викрав автомагнітолу, вказана слідча дія проводилась в присутності двох понятих і жодних зауважень не надійшло, під час слідчої дії запобіжний захід відносно ОСОБА_5 обрано не було.

Ухвалою суду від 19 березня 2014 року обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, які слід обраховувати з моменту затримання, через систематичну неявку обвинуваченого до суду, що було розцінено як ухилення від явки до суду. Місце знаходження ОСОБА_5 було встановлено лише 16 грудня 2014 року та доставлено до Світловодського ІТТ(а.с.26, 45).

До показів обвинуваченого ОСОБА_5 наданих в ході судового слідства суд ставиться критично, так як його твердження про те, що він не вчиняв крадіжки з квартири потерпілої ОСОБА_7 є нічим іншим як намаганням уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 суперечать самі-собі так як в ході судового слідства він пояснив, що на нього був вчинений тиск з боку працівників міліції і він побоюючись, щоб йому не було призначене покарання у вигляді позбавлення волі почав оговорювати себе стосовно крадіжки грошей у ОСОБА_7 . Надалі обвинувачений пояснює, що між ним та потерпілими було укладено угоду про примирення і узгоджено покарання не пов`язане з триманням його під вартою, але з незрозумілих причин він не з`явився до суду для затвердження вказаної угоди і переховувався від суду протягом тривалого часу. Пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 про тиск на нього з боку працівників міліції з метою призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі і складання працівниками міліції угоди про примирення, якою узгоджувалось покарання не пов`язане з позбавленням волі не знаходить свого логічного завершення.

Оцінивши сукупність наведених доказів, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок вчинених повторно з квартири ОСОБА_7 з якої були викрадені кошти в сумі 800 гривень та з автомобіля ОСОБА_8 з якого було викрадено магнітолу доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений маючи не зняту та непогашену судимість, вчинив умисні злочини середньої тяжкості проти власності, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в лікаря нарколога з синдромом залежності від алкоголю, за місцем обліку бездомних громадян Територіального центру соціального обслуговування міста Світловодськ характеризується добре.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.

Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення злочину, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, виходячи з основних засад призначення покарань, визначених ст.65 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства.

Судових витрат по справі не має, цивільні позови заявлено не було. Долю речових доказів суд вирішує в порядку визначеному ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 374, 376 КПК України,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 перебування його під вартою з 16 грудня 2014 року.

Речовий доказ автомобільний магнітофон "Кенвуд" - передати за належністю ОСОБА_8 .

На вирок суду можуть бути подані апеляційні скарги до Апеляційного суду Кіровоградської області через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду ОСОБА_1