АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/7478/15-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/848/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : п.3 ч.1 ст.303 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
заявника - ОСОБА_6 ,
з секретарем - ОСОБА_7 ,
П.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
У розумінні положень глави 19 КПК України досудове розслідування має проводитись в межах кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР.
Проте, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, слідчим зазначені вимоги закону не виконані, оскільки рішення прийняте про закриття кримінального провадження за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.162, ч.3 ст.264, ч.2 ст.365 КК України КК України, тоді як відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР внесені за ч.1 ст.365 КК України.
Порядок корегування, зміни кваліфікації кримінального правопорушення та його фабули визначений п.8.2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України №69 від 17.08.2012 року ( зі змінами), який слідчим не дотриманий, матеріали кримінального провадження не містять даних про редагування (зміну) зафіксованих у Реєстрі відомостей.
Натомість, рішення про закриття кримінального провадження слідчим прийняте за межами фактичних обставин кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР. В той же час, у фабулі кримінального правопорушення, що сформульована слідчим при внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, зазначено про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 та членам його родини, що взагалі не охоплюється диспозицією ч.1 ст.365 КК України. Натомість, саме про такі обставини повідомляли потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 (а.с.13,15, 17 т.1 кр. пр.). Для з*ясування обставин спричинення потерпілим тілесних ушкоджень слідчим були допитані як потерпілі, так і медичні працівники (а.с.47-60 т.2 кр.пр.), витребувані медичні документи (а.с.25-32,34-46 т.2 кр.пр.), проведені слідчі експерименти (а.с.51-66, 87-106, 117-157, 146-152,160-164, 172-180, 186-192 т.1 кр.пр.), призначені та проведені судово-медичні експертизи (а.с.193-206, 213-240 т.1 кр.пр.). Проте, жодної правової оцінки отриманим доказам слідчий не надав та не встановив, за яких саме обставин ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження, які зафіксовані у висновках судово-медичних експертиз.
Окрім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 15 березня 2013 року було надано дозвіл на обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як фактично було проведено обшук у приміщенні за адресою АДРЕСА_1 . У постанові слідчий дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України, посилаючись на те, що пройти до приміщення АДРЕСА_1 можливо лише через приміщення будівлі № 7. Натомість, матеріали кримінального провадження не містять жодних документів на підтвердження того, що зазначені приміщення є суміжними, та приміщення № 9 не має іншого входу. Огляд місця події слідчим не проведений, схема розташування зазначених приміщень, в тому числі за даними МБТІ, в матеріалах кримінального провадження відсутня. Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні апеляційного суду пояснив, що приміщення АДРЕСА_1 взагалі знаходиться в іншому будинку та має декілька окремих входів, тому жодної необхідності проникати до нього саме через будинок АДРЕСА_2 не було, а тому особи, що проводили обшук, діяли всупереч ухвалі слідчого судді від 15 березня 2013 року, якою було надано дозвіл на обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначені пояснення потерпілого органом досудового розслідування не перевірені та не спростовані. Окрім того, потерпілий ОСОБА_6 посилався на те, що під час обшуку в приміщенні знаходилося близько 30 осіб, які органом досудового розслідування не встановлені, а рішення про закриття кримінального провадження прийняте лише стосовно слідчого СУ ОСОБА_13 та не визначених осіб працівників ДПС в Харківській області.
Вказані обставини залишилась поза увагою суду першої інстанції, а тому ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, не можна вважати законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст.404,405,ч.3 407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :