Справа
№ 1-96 2007 рік
ВИРОК

Іменем України

21 березня 2007 року Івано-Франківський
міський суд

в складі:
головуючого-судді Кишакевича
Л.Ю.,

з участю: секретарів Нагірної
М.Б., Бирич Н.В.,

прокурора Гавадзина
М.М.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2., ОСОБА_3,

представника потерпілої ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
м. Івано-Франківська кримінальну справу про обвинувачення :

ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя м. Івано-Франківська, АДРЕСА_1,
громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має одну
неповнолітню дитину, працюючого сторожем ПП «Аресконт», судимого:

- 06.04.1995
року Івано-Франківським міським судом за ч. З ст. 140, ч. 2

ст.141
КК України (1960р.) до 3,5
років позбавлення волі в ВТК
з

конфіскацією
всього майна;

-10.12.1999
року Івано-Франківським міським судом за ч. З ст. 140, ст. 17 ч.З ст. 140, ч. 1 ст. 145, ч. З ст. 193, ч. 2 ст. 206, ч. 1 ст. 222, ст. 42 КК України
(1960р.) до 9 років
позбавлення волі в ВТК суворого
режиму з конфіскацією всього майна; 19.10.2005
року звільненого умовно-достроково на невідбутий термін 2 роки 5 місяців 4 дні, та

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та
жителя м. Заліщики, АДРЕСА_2,
Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною
освітою, неодруженого, працюючого сторожем ПП «Аресконт», судимого:

· 29.01.1992 року Заліщицьким
районним судом Тернопільської області за ч.З ст. 81 КК України (1960р.) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України - з відстрочкою
виконання вироку на 2 роки;

· 26.01.1994 року
Чортківським районним судом Тернопільської області за

4.2 ст. 215-3
КК України (1960р.) до 1
року виправних робіт з

відрахуванням 15 % щомісячно в
дохід держави;

-18.07.1994
року Заліщицьким районним судом Тернопільської області за

4.3 ст. 140,
ст.43 КК України (1960р.) до 3
років 8 місяців 29 днів

позбавлення волі
з конфіскацією всього майна; 06.08.1997
року

звільненого на
підставі Закону України «Про амністію» від 26.06.1997;

- 01.02.1999
року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 140

КК
України (1960р.) до 2 років
позбавлення волі з конфіскацією всього

майна;

2

-17.05.1999 року Заліщицьким
районним судом Тернопільської області за ст.17, ч.З ст.81, ч.2 ст.140, ст.42,
ч.З ст.42 КК України (1960р.) до 7
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; 28.08.2005 року звільненого
по відбуттю покарання,

у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 4
ст. 187 КК
України,-

встановив:

ОСОБА_5 та
ОСОБА_6. вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із
насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та із
заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Злочин вчинено за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, які разом відбували покарання у ВТК,
за попередньою змовою між собою з метою вчинення розбійного нападу та
заволодіння майном ОСОБА_7 та ОСОБА_8, придбали рукавиці, липку стрічку для
з'ясування потерпілих, газовий балончик, озброїлися ножем, а ОСОБА_5 виготовив
з шапки маску, яка закривала обличчя. 05.01.2006
року о 19.00 год. ОСОБА_5
та ОСОБА_6. увірвалися у квартиру АДРЕСА_3,
в м. Івано-Франківську, при цьому ОСОБА_6. застосував газовий балончик,
бризнувши ним в обличчя ОСОБА_8, яка відчинила вхідні двері. Забігши в прихожу,
ОСОБА_6. застосував газовий балончик, бризнувши ним в обличчя потерпілій
ОСОБА_7., та схопивши її за волосся примусив стати на коліна, а також наніс
ОСОБА_7. удар ножем в спину, спричинивши їй при цьому тілесні ушкодження у
вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітки зліва без ушкоджень
внутрішніх органів, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення.
Після цього, ОСОБА_6. затягнув ОСОБА_8 на кухню та погрожуючи їй ножем, зв'язав
їй руки липкою стрічкою і зірвав з шиї золотий ланцюжок вартістю 3200 гривень.
Продовжуючи свої дії , ОСОБА_6.
завів ОСОБА_8 та ОСОБА_7. в кімнату та зняв з них золоті вироби - з ОСОБА_8 три
каблучки загальною вартістю 3350
гривень., з ОСОБА_7 сім каблучок загальною вартістю 5730 гривень., два
ланцюжка загальною вартістю 3150
гривень та сережки вартістю 350
гривень. Крім того, ОСОБА_6. також викрав з квартири: мобільний телефон
«Нокіа» вартістю 350 гривень.,
золотий браслет вартістю 2000
гривень, які належали ОСОБА_8, мобільний телефони «Самсунг» вартістю 1120 гривень,
металеву пластинку італійського виробництва та гроші в сумі 300 гривень, 50 доларів США, що по курсу НБУ
становили 275 гривень,
та 50 Євро, що
по курсу НБУ становили 295,87
гривень, які належали ОСОБА_7. В той же час, ОСОБА_5 обшукав квартиру і
викрав мобільний телефон «Моторола»
вартістю 720 гривень,
який належав потерпілій ОСОБА_7. Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з викраденим
майном втекли з місця вчинення злочину. Всього ОСОБА_5 за попередньою змовою з
ОСОБА_6. під час розбійного нападу заволоділи чужим майном на загальну суму 20840 гривень.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_5, після зміни прокурором у судовому
засіданні пред'явленого йому обвинувачення, свою вину в скоєному визнав
повністю та суду показав, що розказав ОСОБА_6, з яким відбував раніше покарання
у місцях позбавлення волі, про те, що родичі потерпілої ОСОБА_8 приїхали з
Італії. Тоді, 05 січня 2006 року ОСОБА_6.
запропонував пограбувати

з

квартиру потерпілої ОСОБА_8. У цей же день, приблизно о 19.00 год. разом з
ОСОБА_6., попередньо придбавши матерчаті рукавиці та надівши спортивні шапки,
увірвалися в квартиру АДРЕСА_3
в м. Івано-Франківську. Першим у квартиру забіг ОСОБА_6., який зразу ж
приснув газовим балончиком у потерпілих. Коли зайшов у квартиру, натягнувши на
обличчя спортивну шапку, то бачив, що потерпіла ОСОБА_7. стояла на колінах на
підлозі у крові і її тримав ОСОБА_6., який знаходився біля неї. Чи тримав
ОСОБА_6. у руках ніж - не
пригадує. З метою заволодінням майном пішов у спальню та обшукав цю кімнату,
звідки викрав телефон «Моторола».
Потім разом з викраденим телефоном вийшов з квартири. За ним вийшов
ОСОБА_6. На дворі віддав телефон ОСОБА_6. У вчиненому розкаявся, просив суд
суворо його не карати.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_6. після зміни прокурором у судовому засіданні пред'явленого йому
обвинувачення, свою вину в скоєному визнав повністю та суду показав, що
ОСОБА_5, з яким відбував раніше покарання у місцях позбавлення волі, розказав
про те, що з квартири потерпілої ОСОБА_8 є що забрати, оскільки її родичі
приїхали з Італії. Тоді, 05
січня 2006 року
запропонував пограбувати квартиру потерпілої ОСОБА_8 У цей же день, приблизно о
19.00 год. разом з
ОСОБА_5., взявши кожен рукавиці та натягнувши спортивні шапки, увірвалися в
квартиру АДРЕСА_3 в м.
Івано-Франківську. Мав при собі ніж і першим забіг у квартиру, приснув газовим
балончиком у обличчя потерпілій ОСОБА_8, яка відкрила двері. Потім приснув
газовим балончиком у обличчя потерпілій ОСОБА_7., яка почала кричати, схопив її
за волосся, опустив на коліна, витягнув з кишені ніж і вдарив ножем ОСОБА_9 у спину під
лопатку. ОСОБА_5 пішов обшукувати спальню. Після цього, затягнув потерпілу
ОСОБА_8 на кухню та погрожуючи їй ножем, зв'язав їй руки липкою стрічкою і
зірвав з шиї золотий ланцюжок. Потім завів ОСОБА_8 та ОСОБА_7. у кімнату та
зняв з них обох золоті вироби. Також, викрав з квартири: мобільний телефон
«Нокіа», браслет, мобільний телефони «Самсунг», металеву пластинку та гроші, а
саме гривні, долари США,
та евро. Разом з ОСОБА_5. та з викраденим майном вийшли з
квартири. У вчиненому розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Вина підсудних
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у скоєнні інкримінованого їм злочину підтверджується
показаннями потерпілих та свідків.

Так, потерпіла
ОСОБА_7. суду показала, що 5
січня 2006 року до
них декілька разів телефонували і запитували її доньку ОСОБА_10. Увечері того
дня, Хтось подзвонив у вхідні двері її квартири АДРЕСА_3, в м. Івано-Франківську, і запитав ОСОБА_10 Відповіла, що
ОСОБА_10 не має, тоді попросили покликати іншу доньку ОСОБА_8. Коли донька
ОСОБА_8 відчинила двері, відчула крик. Першим у квартиру увірвався раніше
незнайомий ОСОБА_6, який був без маски, а за ним забіг ОСОБА_5, який був у
масці. ОСОБА_6. пирснув їй в обличчя з газового балончика. Закричала і тоді
ОСОБА_6. схопив її за волосся і опустив на коліна. У цей момент відчула удар
ножем в спину. Не бачила хто з підсудних вдарив її ножем, але впевнена у тому,
що це зробив саме ОСОБА_5, оскільки в момент нанесення їй удару ОСОБА_6. однією
рукою тримав її за волосся, а в іншій руці тримав газовий балончик. Після цього
відчула слабість, чула як кричала донька ОСОБА_8 Потім ОСОБА_6. завів у кімнату
спочатку її, а потім і доньку ОСОБА_8. ОСОБА_6. погрожував і казав дати йому
гроші та золоті речі. Потім побіг у спальню, яку обшукував ОСОБА_5 та
повернувся звідти з ножем і погрожуючи ножем заставив її та ОСОБА_8 зняти з
себе золоті вироби. Віддала ОСОБА_6. сім каблучок, два ланцюжки та сережки.
Після того, ОСОБА_6.

4

пригрозив,
щоб не зверталися в міліцію. Через
деякий час спочатку з квартири вибіг ОСОБА_5, а потім вибіг і ОСОБА_6. Тоді
виявила, що телефонний дріт обрізаний, а крім золотих виробів з квартири було
ще і викрадено мобільні телефони, гроші в сумі 300 гривень, 50
доларів США, та 50 Євро. Всього з
її квартири було викрадено її майна на суму 11940 гривень 87
копійок. Вважає, що саме ОСОБА_5 був організатором вчинення даного злочину,
оскільки знав її дочок, знав місце їх проживання і раніше приходив у цю
квартиру. Просила суд суворо покарати підсудних та стягнути з них на її користь
суму вартості викраденого майна -
11940 гривень 87 копійок
матеріальної шкоди та 5000
гривень моральної шкоди.

Потерпіла
ОСОБА_8 суду показала, що ОСОБА_5. знала візуально. У січня 2006 року ОСОБА_5
разом з своїм знайомим приходив у гості до неї у квартиру. ОСОБА_5 чув як
розповідала, що до мами приїхав чоловік з Італії. Ввечері 05.01.2006 року мама
сказала, щоб відкрила двері, оскільки хтось прийшов. Коли відчинила двері, то
першим у квартиру увірвався раніше незнайомий ОСОБА_6, який був без маски і
який приснув в обличчя з газового балончика. Від чого сильно засльозилися очі і
практично нічого не бачила. Почула, що закричала мати ОСОБА_7. Потім ОСОБА_6.
затягнув на кухню. У руках у нього був якийсь металічний предмет, яким
погрожував. Тоді ОСОБА_6. зірвав з шиї золотий ланцюжок та замотав руки скотчем. Потім ОСОБА_6.
завів у кімнату, де вже сиділа мати ОСОБА_7., яка вже була сильно поранена.
ОСОБА_5, який був у масці із шапки і зробленими у ній прорізами для очей, у цей
час ходив по квартирі і обшукував кімнати. ОСОБА_6. погрожуючи заставив її та
ОСОБА_7. зняти з себе золоті вироби. Віддала ОСОБА_6. три золоті каблучки.
Після того, ОСОБА_6. пригрозив, щоб не зверталися в міліцію. Через деякий час
спочатку з квартири вибіг ОСОБА_5, а потім вибіг і ОСОБА_6. Тоді виявила, що
телефонний дріт обрізаний, а крім золотих виробів з квартири було ще і
викрадено її мобільний телефон та золотий браслет. Всього з її квартири було викрадено
її майна на суму 8900 гривень.
Вважає, що саме ОСОБА_5 був організатором вчинення даного злочину, оскільки
знав її, знав місце її проживання і раніше приходив у цю квартиру. Просила суд
суворо покарати підсудних та стягнути з них на її користь суму вартості
викраденого майна - 8900
гривень матеріальної шкоди та 3000
гривень моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_11. суду показав,
що є директором ПП «Арисконт», в якому стажувалися ОСОБА_5 та ОСОБА_6. На
чергування ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виходили разом з іншими охоронниками. У період
часу з 05.02.2006 року по 17.02.2006 року ОСОБА_5
чергував у гостинному дворі «Забава» в с.Хриплин, а ОСОБА_6. у кафе «Акцент» по
вул. Новгородській. 05.01.2006
року приблизно о 18.00
год. приїхав перевіряти зміну у Гостинному дворі, куди ОСОБА_5 заступив на
чергування. ОСОБА_5 попросив відпустити його на півгодини для того щоб поїхати
додому переодітися. Тоді на своєму автомобілі підвіз ОСОБА_5. до магазину
«Оазис» на вул. Галицькій. Після чого поїхав в «Акцент» перевіряти зміну, де
охоронник ОСОБА_12. сказав, що ОСОБА_6. на чергування не вийшов. Залишився у
даному кафе і ОСОБА_6. прийшов туди приблизно о 21.00 год. та пояснив, що запізнився через те, що
перевдягався вдома у ОСОБА_5., де з його слів він жив. ОСОБА_5 в той день
повернувся на зміну в Гостинний двір десь о 21.30 год. У гостинному дворі, у службовій кімнаті знаходилися речі
ОСОБА_5.. У подальшому, в даній кімнаті під килимком працівники міліції виявили
та вилучили срібного кольору металеву пластину.

З показань свідка ОСОБА_12. (а.с.
124), оголошених у судовому засіданні, слідує, що він працював
охоронником в ПП «Арисконт» і 05.01.2006
року

5

заступив
на чергування в кафе «Акцент»
о 18.00 год. Через годину приїхав директор
ПП «Арисконт» ОСОБА_11. і запитав де ОСОБА_6.
Пояснив, що ОСОБА_6.
на чергування не вийшов. Тільки приблизно о 21.00 год. ОСОБА_6. прийшов на
чергування у кафе. Через
декілька днів бачив у службовому кабінеті ПП «Мальва», де проживав ОСОБА_6,
пакет, у якому знаходилися мобільний телефон «Моторола» з зарядним пристроєм та мобільний телефон «Самсунг» типу
«жабки». ОСОБА_6. не пояснював звідки у нього ці телефони. Не знає, що потім
ОСОБА_6. зробив з цими телефонами.

З показань
свідка ОСОБА_13. (а.с. 242),
оголошених у судовому засіданні, слідує, що на початку січня 2006 року зустрівся
на вулиці з ОСОБА_5. У цей момент на мобільний телефон зателефонувала ОСОБА_8 і
попросила зайти у гості. ОСОБА_5 сказав, що знає ОСОБА_8 та її сестру. Разом з
ОСОБА_5. пішли додому до ОСОБА_8, де ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_5.
розповідала, що її матір і вітчим приїхали в гості з Італії.

Вина підсудних
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у вчиненні злочину, інкримінованого їм після зміни
прокурором обвинувачення, підтверджується також наступними дослідженими у
судовому засіданні письмовими матеріалами справи.

Так, з
протокол-заяви потерпілої ОСОБА_7 від 06.01.2006
року (а.с. 4) слідує,
що потерпіла звернулась в правоохоронні органи з повідомленням про те, що 05.01.2006 року, приблизно
о 19.10 год., двоє
невідомих осіб увірвалися в її квартиру, нанесли тілесні ушкодження та відкрито
заволоділи її майном.

Протоколом
огляду місця події від 05.01.2005
року (а.с. 8-12),
план-схемою (а.с. 13)
та фототаблицею до нього
(а.с. 15-30) встановлено,
оглянуто та описано місце вчинення нападу на потерпілих ОСОБА_7. та ОСОБА_8 - приміщення
квартири АДРЕСА_3, в м.
Івано-Франківську.

З явки з
повинною ОСОБА_5. та його пояснень (а.с. 128-131)
слідує, що він добровільно зізнався у тому, що 05.01.2006 року разом з
ОСОБА_6. увірвалися в квартиру АДРЕСА_3,
нанесли тілесні ушкодження потерпілим та відкрито заволоділи їх майном.

З протоколу явки
з повинною ОСОБА_6. та його пояснень (а.с. 134-140) слідує, що він добровільно зізнався у тому, що 05.01.2006 року разом з
ОСОБА_5. увірвалися в квартиру АДРЕСА_3,
нанесли тілесні ушкодження потерпілим та відкрито заволоділи їх майном. При
цьому ОСОБА_6. вказав на те, що саме він наніс потерпілій удар ножем у спину.

Згідно протоколу
особистого огляду ОСОБА_5. (а.с. 132),
слідує, що у ОСОБА_5. був вилучений мобільний телефон «Панасонік» в якому
знаходилася телефонна картка з номером НОМЕР_1.

Згідно довідки
ВАТ «Укртелеком» (а.с. 255-267),
вбачається, що 05.01.2006
року протягом 16.45
- 16.47 год. на номер домашнього телефону потерпілих ОСОБА_8. та ОСОБА_7 НОМЕР_2 було здійснено три
дзвінки з вилученого у ОСОБА_5. номеру мобільного телефону НОМЕР_1, і інших дзвінків
на даний телефон потерпілих до розбійного нападу здійснено не було.

Згідно
протоколів пред'явлення осіб для впізнання від 19.01.2006 року (а.с. а.с 141,
143), потерпілі ОСОБА_7. та ОСОБА_8 підтвердили свої показання та впізнали
ОСОБА_6, як особу яка 05.01.2006
року разом з іншою особою, удвох увірвалися в їх квартиру, нанесли тілесні
ушкодження, та відкрито заволоділи їх майном.

Згідно протоколу
добровільної видачі (а.с. 115)
свідок ОСОБА_12. видав куртку чорного кольору, яка належала ОСОБА_6.

6

Згідно протоколу
впізнання (а.с. 144), потерпіла
ОСОБА_7. впізнала, видану ОСОБА_12. куртку ОСОБА_6., як таку, в яку був одітий 05.01.2006 року один із
учасників розбійного нападу на її квартиру.

З протоколу
відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_5. (а.с. 152) слідує, що
ОСОБА_5. було відтворено обстановку та обставини розбійного нападу ним та
ОСОБА_6. на квартиру АДРЕСА_3.

Згідно протоколу
виявлення та вилучення від 24.01.2006
року (а.с. 180-181),
працівниками міліції під килимковим покриттям в кімнаті охоронців кафе
«Гостинний двір», де чергував ОСОБА_5, виявлена та вилучена металева пластина
срібного кольору, яка була викрадена у ОСОБА_7 під час розбійного нападу 05.01.2006 року на її
квартиру.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №
188/75-Е від 02.02.2006
року (а.с. 198), у
ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани
грудної клітки зліва без ушкоджень внутрішніх органів, яка утворилася від дії
колючо-ріжучого предмета, що має ріжучий край (ножа), і які відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент їх спричинення.

З висновку
медико-криміналістичної експертизи №13/4459-МК від 30.01.2006 року (а.с. 208) слідує, що на
одязі потерпілої ОСОБА_7, а саме на сорочці та майці виявлені колото-різані
пошкодження, які могли утворитися від дії ножа.

Під час судового
розгляду справи прокурор, відповідно до ст. 277 КПК України, змінив пред'явлене підсудним ОСОБА_5. та
ОСОБА_6. обвинувачення, змінивши та конкретизувавши дії та роль кожного з
підсудних у вчиненні злочину, зокрема в тій частині, що удар ножем в спину
потерпілій ОСОБА_7. було нанесено підсудним ОСОБА_6, а не ОСОБА_5., а також
прокурором змінено і конкретизовано хто саме з підсудних і які саме речі
викрадав під час розбійного нападу. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не погодилися
з даною постановою прокурора та підтримали обвинувачення ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у
раніше пред'явленому обсязі.

Суд, дослідивши
всі зібрані по справі докази та оцінивши їх в своїй сукупності, приходить до
висновку, що вина підсудних ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у скоєнні злочину,
інкримінованого їм після зміни прокурором обвинувачення, знайшла своє
підтвердження та кваліфікує їх дії за ч. 4
ст. 187 КК
України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством,
небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу, вчинений за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло та із
заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Призначаючи
покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про
особи підсудних, обставини, що обтяжують і пом'якшують їх покарання та рольову
участь кожного зі співучасників у скоєнні злочинів.

Так, призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_5., суд враховує те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово
судимий, злочин вчинив протягом невідбутої частини покарання після
умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, працює, одружений, має
неповнолітню дитину, позитивно характеризується, його рольову участь у
вчиненому злочині, та обставини, які обтяжують і пом'якшують його покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, є рецидив злочинів. Обставиною,
що пом'якшує його покарання, є щире каяття у вчиненому.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_6, суд враховує те, що ОСОБА_6. раніше неодноразово
судимий, працює, його рольову участь у вчиненому злочину, та обставини, які
обтяжують і пом'якшують його покарання.

7

Обставиною, яка обтяжує покарання
підсудного, є рецидив злочинів. Обставиною, що пом'якшує його покарання є щире
каяття у вчиненому.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_7 щодо відшкодування завданих злочином матеріальних збитків,
слід задовольнити повністю на суму вартості викраденого майна - 11940 гривень. Дану
суму слід стягнути з підсудних ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у солідарному порядку на
користь ОСОБА_7 Суд також вважає, що потерпілій ОСОБА_7. вчиненим злочином
спричинено моральну шкоду: внаслідок розбійного нападу та одержаних тяжких
тілесних ушкоджень, вона перенесла, як фізичну біль, так і психологічні
страждання з-за втрати здоров'я, звичного нормального способу життя. Тому,
враховуючи глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_7, позов в цій частині
слід задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_5. та ОСОБА_6. в солідарному
порядку на користь ОСОБА_7 4000
гривень моральної шкоди.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_8 щодо відшкодування завданих злочином матеріальних збитків,
слід задовольнити повністю на суму вартості викраденого майна - 8900 гривень. Дану суму
слід стягнути з підсудних ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у солідарному порядку на користь
ОСОБА_8 Суд також вважає, що потерпілій ОСОБА_8 вчиненим злочином спричинено
моральну шкоду: внаслідок розбійного нападу вона перенесла, як фізичну біль,
так і психологічні страждання з-за втрати звичного нормального способу життя.
Тому, враховуючи глибину моральних страждань потерпілої ОСОБА_8, позов в цій
частині слід задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_5. та ОСОБА_6. в
солідарному порядку на користь ОСОБА_8 2000
гривень моральної шкоди.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст. 323,
324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_5 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187
КК України та призначити йому покарання - 9 років 6
місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України,
шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком
Івано-Франківського міського суду від 10.12.1999
року до призначеного покарання, остаточно призначити ОСОБА_5. покарання - 10 (десять) років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з відбуванням у
кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування
покарання обчислювати з 19.01.2006
року - з дня
затримання.

Запобіжний захід
засудженому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - взяття під
варту.

ОСОБА_6 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 4
ст. 187 КК
України та призначити йому покарання -
9 (дев'ять) років 6 (шість)
місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна з
відбуванням у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбування
покарання обчислювати з 20.01.2006
року - з дня
затримання.

Запобіжний захід
засудженому до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - взяття під
варту.

8

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити
частково. Стягнути з засуджених ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у солідарному порядку на
користь ОСОБА_7 - 11940 гривень
матеріальної шкоди та 4000
гривень моральної шкоди.

Цивільний позов
потерпілої ОСОБА_8 - задовольнити
частково. Стягнути з засуджених ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у солідарному порядку на
користь ОСОБА_8 - 8900 гривень
матеріальної шкоди та 2000
гривень моральної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. у солідарному порядку на користь НДЕКЦ при УМВС України в
Івано-Франківській області, код 25574765,
МФО 836014, р/р 0209,
банк одержувача УДК Івано-Франківської
області ( а.с. 228) - 247 гривень 86 копійок судових
витрат по справі.

Речові докази по
справі: мобільний телефон «Панасонік» з карткою «Киівстар» з номером НОМЕР_1, вилучений у
ОСОБА_5. (а.с. 269) - конфіскувати
в дохід держави; куртку та моток липкої стрічки (а.с. 270-271) - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженими, які перебувають під вартою - в той же строк,
з моменту вручення їм копії вироку.

Суддя Копія вірна:

Суддя: Л.Ю. Кишакевич