АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
У Х В А Л А

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Чумак Н.О.

суддів
Богдан В.В., Воловик Н.Ф.

при секретарі
Євтодій К.С.

за участю прокурора
Гаглоєва А.Д.

представника адміністрації

КВК № 80 Корнієнко
Є.О.

розглянула 24 грудня 2013 року у
відкритому судовому засіданні в м.
Кривому Розі кримінальне провадження
за апеляційною скаргою засудженого
ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року про відмову в
задоволенні спільного подання
Криворізької виправної колонії № 80 та
спостережної комісії виконкому
Дзержинської районної у місті ради про
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання засудженого
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Красногвардійського районного
суду м. Дніпропетровська від 25 червня
2007 року ОСОБА_2 засуджений за вчинення
злочину, передбаченого ст.ст. 115 ч.1, 15 ч.1,
185 ч.3, 70 ч.1 КК України, до покарання у
вигляді позбавлення волі строком на 8
років.

Від адміністрації КВК № 80 та
спостережної комісії виконкому
Дзержинської районної у місті ради
надійшло спільне подання про
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання засудженого
ОСОБА_2.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21 листопада 2013 року було
відмовлено в задоволенні спільного
подання про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання
засудженого ОСОБА_3

В обґрунтування свого рішення суд
першої інстанції зазначив, що в ході
судового засідання відомостей про те,
що ОСОБА_2 довів своє виправлення,
матеріалами особової справи
засудженого не підтверджено.

За період відбування покарання ОСОБА_3
систематично не дотримувався
встановлених вимог відбування
покарання, а саме, за паління у
приміщенні 04 травня 2009 року отримав
догану; 12 червня 2009 року за порушення
форми одягу отримав позачергове
чергування; 19 квітня 2010 року мав
попередження за паління у
невстановленому місці; 28 вересня 2010
року за паління у невстановленому
місці отримав 15 діб ДІЗО; 21 грудня 2010
року отримав 15 діб ДІЗО за паління у
невстановленому місці та за
невиконання функціональних обов'язків
30 вересня 2011 року отримав догану.

Вироком суду засудженому ОСОБА_2 було
призначено покарання у вигляді 8 років
позбавлення волі, яке суд вважав спів
розмірним до вчинених ним злочинів та
достатнім для його виправлення.

Враховуючи тяжкість злочинів, а саме
навмисне протиправне спричинення
смерті іншій людині, таємне викрадення
чужого майна, скоєне за попередньою
змовою групи осіб, поєднане з
проникненням в приміщення незважаючи
на наявність двох подяк,
характеристика, яка знаходиться в
матеріалах, не відображає процесу його
виправлення. Крім того, протягом
відбування покарання ОСОБА_3 не
відшкодував матеріальну шкоду у
розмірі 56970 гривень.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_3
просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції, постановити свою ухвалу,
якою задовольнити спільне подання
адміністрації КВК № 80 та спостережної
комісії виконкому Дзержинської
районної у місті ради щодо його
умовно-дострокового звільнення від
відбування покарання.

Посилається на те, що суд першої
інстанції при розгляді подання не
врахував наявність сукупності підстав,
необхідних і достатніх для задоволення
подання, а саме: його позитивну
характеристику, наявність заохочення,
а зазначені, в обґрунтування свого
рішення, судом першої інстанції
стягнення є погашеними у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ст.402 КПК України
заперечення на апеляційну скаргу
сторонами судового провадження подані
не були.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, думку прокурора і
представника КВК № 80, які підтримали
апеляційну скаргу та просили ухвалу
районного суду скасувати, як незаконну
і необґрунтовану, постановити нову
ухвалу, якою задовольнити подання щодо
умовно-дострокового звільнення від
відбування покарання засудженого
ОСОБА_3, вивчивши особову справу
засудженого, матеріали кримінального
провадження, суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга засудженого
підлягає задоволенню, а ухвала суду
першої інстанції скасуванню за
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України
умовно-дострокове звільнення від
відбування покарання може бути
застосовано, якщо засуджений
добросовісною поведінкою та
відношенням до праці довів своє
виправлення.

Станом на 09 жовтня 2012 року від ОСОБА_3
відбув 3/4 строку призначеного йому
покарання. Невідбута частина строку
покарання засудженого станом на 24
грудня 2013 року складає 9 місяців 15 днів.

На думку колегії суддів, розглядаючи
подання адміністрації КВК № 80 та
спостережної комісії виконкому
Дзержинської районної у місті ради, суд
першої інстанції належним чином не
дослідив всі обставини справи та
недостатньо вмотивував висновок про
те, що засуджений ОСОБА_3 не заслуговує
на умовно-дострокове звільнення від
відбування призначеного покарання.

Головною підставою
умовно-дострокового звільнення є
виправлення особи.

Висновок суду про доведеність
виправлення засудженого повинен
базуватися на всебічному врахуванні
даних про його поведінку і ставлення до
праці за весь період перебування у
виправно-трудовій установі.

Відмовляючи у задоволенні подання про
умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3,
суд першої інстанції послався на те, що
він відбуваючи покарання у КВК № 80
систематично не дотримувався
встановлених вимог відбування
покарання і мав шість стягнень, що
засуджений скоїв тяжкий злочин, а саме
навмисне протиправне спричинення
смерті іншій людині, таємне викрадення
чужого майна, термін покарання,
особисте ставлення засудженого до
скоєного злочину, а це в свою чергу не
доводить, що засуджений став на шлях
виправлення.

Але з таким твердженням суду першої
інстанції колегія суддів погодитись не
може, оскільки на час звернення
адміністрації виправної колонії до
суду з поданням про умовно-дострокове
звільнення, засуджений ОСОБА_3
стягнення, які мав засуджений були
погашені на час звернення до суду
згідно вимог п.14 ст.134 КВК України.

Разом з тим, згідно з Постановою № 2
Пленуму Верховного Суду України від
26.04.2002 року «Про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання і
заміну невідбутої частини покарання
більш м'яким», суди під час судового
засідання у справах цієї категорії
повинні приділяти особливу увагу
поясненням засудженого, представників
органу, який відає виконанням
покарання, спостережної комісії, по
суті внесеного подання.

Як вбачається з матеріалів
кримінального провадження,
представник КВК № 80 просив подання
задовольнити та звільнити ОСОБА_3
умовно-достроково як особу, що стала на
шлях виправлення та твердо його довела.

Крім того, суд не дав належної оцінки
особистій характеристиці засудженого,
яку було складено адміністрацією
установи з урахуванням його поведінки
за весь час знаходження у виправній
колонії, з якої вбачається, що останній
довів своє виправлення і заслуговує на
умовно-дострокове звільнення від
відбування призначеного покарання.

Так, ОСОБА_3 усвідомлює суспільну
небезпеку скоєного злочину в повному
обсязі і висловлює каяття, під впливом
проведеної з ним
індивідуально-виховної роботи
побудована міцна позитивна соціальна
установка до самокерованої
правомірної поведінки, по відношенню
до себе самокритичний та вимогливий, за
вольовими якостями цілеспрямований,
самостійний та витриманий. В колективі
засуджених не конфліктний, підтримує
рівні та доброзичливі стосунки з усіма
засудженими, своєю поведінкою та
ставленням до праці надає позитивний
приклад іншим засудженим, приймає
участь в реалізації програми
диференційованого виховного впливу
«Фізкультура та спорт», в громадському
житті відділення приймає активну
участь. Засуджений не
працевлаштований, за незалежних від
нього причин, але залучається до робіт
по благоустрою відділення, до праці
ставиться сумлінно, працює без
зауважень, поставлені завдання виконує
свідомо і в повному обсязі, за що має
заохочення. На індивідуально-виховну
роботу, яка з ним проводиться, реагує
позитивно, робить правильні висновки.

Вивченням матеріалів особової справи
також встановлено, що ОСОБА_3
відбуваючи покарання в Криворізькій
виправній колонії Дніпропетровської
області № 80 мав заохочення у вигляді
подяки за активну участь у
суспільно-корисній праці з благоустрою
відділення 03 жовтня 2013 року та 27 серпня
2013 року (до Дня Незалежності України)
(а.о.с. 172,186).

Крім того, засуджений має родину, з якою
не втратив зв'язків, з близькими
стосунки підтримує шляхом листування
та побачень, отримує від них посилки,
будує позитивні плани на майбутнє,
після звільнення має намір
працевлаштуватися (а.с.4).

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
доцільність і необхідність
умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3,
які викликані тим, що на момент
звернення до суду з поданням, мету
покарання було досягнуто, засуджений
виправився і немає необхідності в
подальшому відбуванні реального
покарання у вигляді позбавлення волі.

За таких обставин ухвала Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 21
листопада 2013 року, якою відхилено
подання про умовно-дострокове
звільнення засудженого ОСОБА_2, не
відповідає фактичним обставинам
справи та підлягає скасуванню, а
засуджений умовно-достроковому
звільненню з місць позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 537 КПК
України, колегія суддів апеляційного
суду, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого -
задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області від 21 листопада 2013 року про
відмову в задоволенні спільного
подання Криворізької виправної
колонії № 80 та спостережної комісії
виконкому Дзержинської районної у
місті ради про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання
засудженого ОСОБА_2 - скасувати.

Подання адміністрації КВК № 80
Дніпропетровської області та
спостережної комісії виконкому
Дзержинської районної у місті ради м.
Кривого Рогу про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання
засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

Звільнити умовно-достроково від
відбування покарання на невідбутий
строк 9 місяців 15 днів ОСОБА_2, якого
засуджено вироком Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
25 червня 2007 року за вчинення злочину,
передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.15, 185 ч.3, 70
ч.1 КК України, до покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 8 років.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом трьох місяців з дня
проголошення її судом апеляційної
інстанції.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

________________________________________________________________________
__________________________________

Провадження № 11-кп/774/359/к/13
Головуючий суддя І
інстанції Вікторович Н.Ю.

Категорія ст.115 ч.1 КК України
Доповідач суддя Чумак
Н.О.