№ 207/5020/14-к
№ 1-кп/207/79/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 , адвоката обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження № 0001561 за звинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кізилюрт Дагестан Російська Федерація, громадянина України, освіта вища, неодруженого, навчається на 5-му курсі Дніпропетровського гуманітарного університету, раніш не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 , 25.09.2014 р. приблизно о 22.30 год., рухаючись по тротуару біля будинку № 148 по пр. Аношкіна в м. Дніпродзержинську, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_8 , який рухався йому назустріч та з яким у нього в той же день, в обідній час, виник конфлікт за місцем роботи ОСОБА_7 , а саме в магазині «АТБ Маркет» розташованому по вул.. Бєсєдова в м. Дніпродзержинську, під час якого ОСОБА_8 погрожував йому фізичною розправою. Після наближення, ОСОБА_8 наніс ОСОБА_7 один удар правою рукою в ділянку обличчя, від якого останній впав на коліно, та продовжив наносити удари в ділянку голови, спричинивши при цьому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 1183-Е від 30.10.2014 відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі, що викликали розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня. Після цього ОСОБА_7 , захищаючись від суспільно-небезпечного посягання, перевищуючи межі необхідної самооборони, взяв з землі невстановлений слідством твердий предмет з гострою контактуючою поверхнею та наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар в область черевної порожнини та два удари в лівий ліктьовий суглоб, в результаті чого відповідно до висновку судово медичної експертизи № 1077-Е від 29.09.2014 р. спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді сумісної травми тіла: проникаючого поранення черевної порожнини з розташуванням рани на черевній стінці зліва, по передньо пахвинній лінії, на відстані 110 см. від підошви, яка переходе у раньовий канал у напрямку спереду назад, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя; 2 рани по верхньо зовнішній межі лівого ліктьового суглобу з напрямком ззаду наперед частково зверху вниз та по ліктьовій поверхні лівого передпліччя у середній частині з напрямком впоперек кінцівки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як такі, що викликали розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня.

Таким чином, органом досудового слідства умисні дії ОСОБА_7 , які виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинені у разі перевищення меж необхідної оборони, кваліфіковані за ст. 124 КК України.

16 квітня 2015 року у даному кримінальному провадженні № 0001561 між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та ст. 471 КПК України укладено угоду про примирення, про що заявлено адвокатом потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_5 під час підготовчого засідання.

Згідно вказаної угоди про примирення ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 124 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання у виді громадських робіт на строк ста пятидесяти годин.

При цьому обвинувачений ОСОБА_7 , з огляду на бажання потерпілого ОСОБА_8 реалізувати своє право на відшкодування заподіяної йому діями ОСОБА_7 шкоди саме таким чином, погоджується на те, що потерпілий ОСОБА_8 в рамках кримінального провадження звернеться до суду із заявою про залишення зазначеного цивільного позову до ОСОБА_7 без розгляду, але згідно до ч. 7 ст. 128 КПК України на підставі обвинувального вироку суду відносно ОСОБА_7 скористається своїм правом пред`явити цивільний позов з тих же підстав до ОСОБА_7 в порядку цивільного судочинства протягом строку позовної давності, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

Таким чином в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; укладення угоди може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, вважав можливим цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання у вигляді ста пятидесяти годин громадських робіт.

Потерпілий ОСОБА_8 , його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про примирення від 16 квітня 2015 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_4 просили затвердити угоду про примирення.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 124 КК України є правильною. Злочин, у вчиненні якого беззастережно визнав себе винуватим ОСОБА_7 згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні. Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб. Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 від 16 квітня 2015 року відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468-469, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 16 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 124 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання сто пятдесят годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1