У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Вус С.М.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 4 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційним
поданням заступника прокурора Вінницької області на вирок Липовецького районного суду Вінницької
області від 15 березня 2007 року щодо ОСОБА_1.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження,

раніше не судимого,

засуджено із
застосуванням ст. 69 КК України:

1
за ч.1 ст. 366 КК України
до покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2 за ч.2 ст.191 КК України
до покарання у виді
штрафу в розмірі 35
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

На підставі ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів засудженому призначено остаточне покарання у
виді штрафу у розмірі 35
неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за вчинення
злочинів за таких обставин.

ОСОБА_1,
працюючи сільським головою с. Струтинка Липовецького району Вінницької області,
тобто будучи службовою
особою органів місцевого самоврядування, після проведення 19 сесії 4 скликання
Струтинецької сільської ради 27.01.2006 року підробив протокол засідання сесії та рішення
№ 123 вказаної сесії.

У даних документах ОСОБА_1 вказав,
що на сесії сільської ради розглядалось питання
про встановлення надбавок до посадового окладу сільському голові та прийнято рішення про встановлення йому як сільському голові надбавок за високі
досягнення у праці у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за
ранг посадової особи місцевого самоврядування; за інтенсивність праці в розмірі 70% посадового окладу з урахуванням
рангу в межах фонду заробітної плати
та, при умові виконання бюджету, -
про щомісячне преміювання з січня 2006 року у розмірі 33,3% від посадового окладу в межах фонду оплати
праці, хоча зазначене питання на даній сесії не обговорювалось та рішення по ньому
не приймалось. На підставі вказаних протоколу та рішення Струтинської сільської ради ОСОБА_1 із лютого 2006 року по вересень 2006 року
незаконно отримав та привласнив з бюджету 7389грн. 47 коп., якими розпорядився на власний
розсуд.

У апеляційному порядку справа не
розглядалась.

У касаційному поданні заступник прокурора Вінницької області стверджує, що суд, не
мотивуючи належним чином своє рішення, при призначенні ОСОБА_1 покарання
неправильно застосував ст.69 КК України, внаслідок чого йому було
призначено м'яке покарання. При цьому
посилається на те, що із резолютивної частини вироку не вбачається, до якої
статті кримінального закону (ч.1 ст.366 КК України чи ч.2 ст.191 КК України), а також до основного
чи додаткового покарання, застосовано ст.69 КК України. Стверджує, що при визначенні остаточного покарання за
сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України суд помилково призначив покарання не ОСОБА_1, а іншій особі - ОСОБА_2 Просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1
за ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України у касаційному поданні не заперечуються.

Покарання ОСОБА_1 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з
урахуванням тяжкості вчинених злочинів, позитивних характеристик ОСОБА_1, який
учинив злочини вперше, в судовому
засіданні повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному, що визнано
пом'якшуючими покарання обставинами.
Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначене засудженому покарання є необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати це покарання
м'яким немає.

Посилання прокурора на
те, що в резолютивній частині
вироку суд не зазначив при призначенні покарання, за який із вчинених злочинів (за ч.1 ст.366 КК України, чи за ч.2 ст.191 КК України) застосовано ст. 69 КК
України та до якого покарання -
основного чи додаткового застосовано положення цієї статті, безпідставні.

Покарання ОСОБА_1 за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу
в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян призначено в межах
санкції цієї статті.

У вироку суд послався на
пом'якшуючі покарання ОСОБА_1 обставини та врахував їх при призначенні
засудженому із застосуванням ст. 69 КК України як основного, так і додаткового
покарання за ч.2 ст.191 КК України.

Зокрема, суд у мотивувальній частині вироку, врахувавши
наведені вище пом'якшуючі покарання
обставини, визнав можливим застосувати
ст. 69 КК України і призначити засудженому за ч.2 ст.191 КК України покарання більш м'якого виду, ніж передбачено
санкцією цієї статті, без призначення додаткового
покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Таке рішення суду є правильним, оскільки наведені у
вироку обставини є такими, що
пом'якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1
злочину та давали підстави для застосування ст.69 КК України при
призначенні як основного, так і
додаткового покарання за ч. 2 ст.191 КК України.

Та обставина, що в
резолютивній частині вироку щодо ОСОБА_1, якого визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.366,
ч.2 ст.191 КК України, та призначено покарання за цими статтями кримінального
закону, при визначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів за
правилами ст.70 КК України суд помилково
вказав прізвище не ОСОБА_1, а ОСОБА_2, не є підставою для скасування вироку щодо
ОСОБА_1, оскільки судом явно допущено технічну помилку, яку слід усунути в
порядку ст.ст. 409, 411 КПК України.

За
таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_1 з направленням справи
на новий судовий розгляд, як про це порушується питання в касаційному поданні
прокурора.

З
урахуванням викладеного, підстав для призначення справи до розгляду в суді
касаційної інстанції з повідомленням осіб, визначених ст. 384 КПК України, не
встановлено.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити
заступнику прокурора Вінницької області у задоволенні касаційного подання на
вирок Липовецького районного суду Вінницької
області від 15 березня 2007 року щодо ОСОБА_1.

Запропонувати Липовецькому районному
суду Вінницької області усунути допущену
у вироку технічну помилку в
порядку, передбаченому ст.ст. 409, 411 КПК України.

С у д д і:

Міщенко С.М. Кліменко М.Р. Вус С.М.