Справа № 750/1348/15-к
Провадження № 1-кп/750/126/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0006259 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернігів, українки, громадянство України, освіта середня технічна, незаміжня, не працює, не судимої, зареєстрована: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 11.11.2014 року, приблизно о 23.00, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, нанесла п`ять ударів палицею в область тім`яної ділянки голови ОСОБА_4 , чим спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани тім`яної ділянки голови, гострого правобічного після травматичного середнього отиту, гострої сенсоневральної туговухості на обидва вуха 1 ст., котрі виникли від дії тупих предметів, і які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1166 від 23.12.2014 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні по ч.2 ст.125 КК України не визнала та показала, що 11.11.2014 року, приблизно о 16.00, їй зателефонував ОСОБА_7 , з яким вона раніше проживала у цивільному шлюбі, та попросив під`їхати на зупинку громадського транспорту по вул.Толстого. Коли вона під`їхала, то ОСОБА_7 показав, як він відремонтував свій автомобіль. Потім вони порозмовляли і ОСОБА_7 сказав, що він хоче поїсти, після чого вони поїхали до неї додому. Коли вони перебували у неї дома, приблизно о 22.00, то у двері квартири почали сильно стукати, при цьому так, що вона думала, що виб`ють двері. Коли ОСОБА_7 відчинив двері, то його відштовхнула ОСОБА_4 та зайшла разом з сином ОСОБА_8 до її квартири, при цьому дозволу зайти у квартиру вони не питали. Вона сиділа на кухні, а коли побачила, що вони зайшли у квартиру, то сказала щоб вони вийшли із квартири, але ОСОБА_8 почав її бити по голові кулаками, нанісши декілька ударів, від чого вона втратила свідомість. Опритомніла вона від дзвону скла, а потім побачила на кухні половину червоної цеглини та розбите скло. Коли вона вийшла із під`їзду, то біля нього стояв ОСОБА_7 , який сказав, що ОСОБА_4 розбила її вікно. Наступного дня ОСОБА_7 відвіз її до травмпункту, оскільки їй були нанесені тілесні ушкодження, а також сказав, що він за неї заступався. Ударів ОСОБА_4 вона не наносила. Працівників міліції вона не викликала, оскільки із під`їзду виходило двоє працівників міліції, які заходили до неї у квартиру та дивились, що розбите скло. Потім, коли точно сказати не може, оскільки до міліції її викликали декілька разів, їй телефонував дільничний і сказав, що є заява ОСОБА_4 про нанесення нею тілесних ушкоджень, а про вікно сказав, що вона може звертатись до суду, але навряд чи вона зможе щось довести. На даний час з ОСОБА_7 вона в ніяких відносинах не перебуває. З ОСОБА_4 перебуває у неприязних відносинах. Думає, що ОСОБА_7 наніс потерпілій тілесні ушкодження, оскільки казав, що за неї заступався. Коли її бив ОСОБА_8 , то ОСОБА_7 стояв позаду і нічого не робив. Вона зверталась 09.02.2015 року до міліції з заявою про незаконне проникнення до її квартири з заподіянням тілесних ушкоджень. Про результати розгляду заяви їй невідомо, її нікуди не викликали, а усно повідомили, щоб вона написала заяву на отримання відповіді, а якщо з нею буде не згодна, то може оскаржити це рішення прокурору. Огляд у її квартирі працівниками міліції не проводився і у неї нічого не вилучалось. Відразу ОСОБА_7 її до травмпункту не повіз, бо вона не бажала будь-якого розслідування, оскільки їй це соромно, але потім подала заяву до міліції, щоб довести свою правоту, так як її обвинувачували у тому, чого вона не робила. Подачу заяви ОСОБА_4 вважає помстою, а показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не можна брати до уваги, оскільки вони залежні від потерпілої. Цивільний позов не визнала.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що 11.11.2014 року, коли вона поверталась з роботи у м.Києві, то з розмови по мобільному телефону зрозуміла, що її чоловік ОСОБА_7 був випивший. Побувавши на стоянці, та заїхавши до знайомого чоловіка, вона зрозуміла, що він може бути у ОСОБА_6 . Вона вирішила поїхати до ОСОБА_6 , щоб забрати у чоловіка свій паспорт. Коли вона та син стояли біля під`їзду, то через вікно вона почула голос ОСОБА_7 . Коли вони змогли зайти до під`їзду, то вона дзвонила у двері квартири ОСОБА_6 приблизно п`ятнадцять хвилин та казала, щоб ОСОБА_7 виходив. Потім двері квартири відчинив ОСОБА_7 , а ОСОБА_6 поряд не було. Вона узялась за пальто чоловіка, яке висіло на вішаку, який стоїть відразу за дверима, і чоловік також узявся за пальто. Вони тягнули пальто кожний до себе, і у цей час із кухні вийшла ОСОБА_6 , яка дерев`яною палицею нанесла їй удар у тім`яну частину голови, а потім, із-за плеча чоловіка, нанесла декілька ударів в область тім`яної ділянки голови, від чого у неї потекла кров. Всього ударів було приблизно п`ять. ОСОБА_7 виштовхав їх із тамбура у загальний коридор, а вона сказала сину викликати міліцію. Потім вона з сином приїхали до міськвідділу міліції, де у неї прийняли заяву та викликали швидку, якою її відвезли до травмпункту, де їй надали медичну допомогу. До квартири ОСОБА_6 вона не заходила. Дерев`яна палиця, якою ОСОБА_6 наносила удари, була не пофарбована та добре відстругана, довжиною приблизно п`ятдесят сантиметрів. Що було на кінці палиці вона не бачила, може і молоток. Скло у квартирі ОСОБА_6 вона та син не розбивали. Внаслідок отриманих ушкоджень у неї було вистрижене волосся на голові, що перешкоджало їй спілкуватись з людьми, а також у неї були емоційні зриви. На даний час з ОСОБА_7 у неї добрі відносини. Свій цивільний позов підтримала за мотивів, викладених у позові, просила призначити обвинуваченій суворе покарання у вигляді арешту.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , який є сином потерпілої, показав, що 11.11.2014 року, приблизно о 22.00, йому зателефонувала матір та сказала, що ОСОБА_7 у нетверезому стані знаходиться у ОСОБА_6 . Приблизно о 22.30 він приїхав додому і вони з матір`ю пішли на стоянку за машиною, після чого приїхали до будинку АДРЕСА_3 забрати у ОСОБА_7 документи. Коли змогли зайти до під`їзду, то почали дзвонити у квартиру АДРЕСА_4 на першому поверсі. Двері квартири, але не відразу, відчинив ОСОБА_7 . Матір сказала, щоб він йшов додому, але ОСОБА_7 відмовився. Тоді матір узялась за пальто на вішаку, який стояв з лівої сторони від входу, за яке також узявся ОСОБА_7 . Потім вийшла ОСОБА_6 , яка почала наносити матері удари по центру голови, скоріше за все дерев`яною скалкою. ОСОБА_6 нанесла матері два-три удари. Він кинувся захищати матір, але ОСОБА_7 йому завадив, оскільки ОСОБА_6 стояла за ним. Потім він завів за себе матір, у якої на обличчі була кров, а матір забрала у ОСОБА_7 документи і вони вийшли із під`їзду. Коли подзвонили у міліцію, то їм сказали їхати на АДРЕСА_5 писати заяву. Коли написали заяву, то викликали швидку, якою відвезли матір до травмпункту. Він та матір вікно ОСОБА_6 не розбивали. Коли ОСОБА_6 наносила удари, то ОСОБА_7 нічого не робив. До квартири ОСОБА_6 матір та він не заходили, а стояли на порозі.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , який є чоловіком потерпілої, показав, що 11.11.2014 року він зателефонував ОСОБА_6 , щоб вона подивилась, як він відремонтував свою машину, оскільки у ОСОБА_6 також була розбита машина. Коли ОСОБА_6 приїхала, то він показав машину, а потім вони поїхали до ОСОБА_6 пити горілку. Після 22.00 у двері квартири довго дзвонили. Коли він відчинив двері квартири ОСОБА_6 , то на порозі стояла його дружина з сином. Дружина почала кричати, що він тут робить, а що він їй відповідав не пам`ятає. Дружина потягнула за його пальто до себе, як він думає з метою забрати документи, а він потягнув пальто до себе. У цей момент ОСОБА_6 , із-за його спини, палицею або скалкою, нанесла дружині приблизно п`ять ударів по верху голови. Дружина намагалась захиститись, а син перехватити руку ОСОБА_6 . Він штовхнув дружину та її сина і зачинив двері, а сам залишився у квартирі. Він чув, як дружина кричала, щоб він віддав паспорт, після чого він вийшов та побачив у дружини на голові на волоссі кров. Він стояв з дружиною та ОСОБА_8 на вулиці під під`їздом, при цьому ОСОБА_8 намагався додзвонитись до міліції, а потім вони поїхали. Коли він зайшов до квартири ОСОБА_6 , то вона показала йому розбите вікно та сказала, що вікно розбила його дружина, після чого вони продовжили пити горілку. Хто розбив вікно він не бачив, але коли він виходив із квартири, то вікно було ціле. Він не знає, як його могла розбити дружина, якщо вона поїхала. Наступного дня він ОСОБА_6 до травмпункту не возив. Не дивлячись на те, що він вживав горілку і може не пам`ятати деяких обставин, хронологію подій у загальних рисах пам`ятає. Вішак у квартирі ОСОБА_6 знаходиться зліва від входу, відразу за дверима, і дружина з порогу намагалась забрати пальто, тобто це було на вході у квартиру, а ОСОБА_8 був за дружиною у тамбурі. При бажанні можливо з порогу дотягнутись та зняти пальто. Після того, як він повернувся до квартири ОСОБА_6 , то не бачив предмету, яким ОСОБА_6 наносила удари, однак на кухні лежала скалка, при цьому не може сказати, чи цією скалкою наносились удари. Не бачив, щоб хто-небудь бив ОСОБА_6 , а йому вона розповідала, що коли вона опритомніла, то вікно було розбите, а його не було у квартирі. Працівники міліції, яких вони зустріли у під`їзді, були у квартирі ОСОБА_6 та дивились вікно.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , яка перебуває з обвинуваченою у сусідських відносинах, показала, що точно дати подій не пам`ятає, але восени 2014 року, о 22.00-23.00, знаходячись у себе дома, почула стук. Коли вона подивилась у вічко, то побачила, як потерпіла стукала у двері ОСОБА_6 . Двері своєї квартири вона не відчиняла, а потім, зі свого вікна, бачила, як потерпіла вийшла із під`їзду на вулицю та кричала у телефон, що їй розбили голову, після чого узяла півцеглини та кинула у вікно ОСОБА_6 . Біля під`їзду вона бачила ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілу, які поїхали, а ОСОБА_7 залишився, і приблизно через десять-п`ятнадцять хвилин приїхали працівники міліції. Раніше вона з ОСОБА_6 про це не розмовляла, а вчора ОСОБА_6 їй сказала, що буде суд та спитала, чи не чула вона за розбите вікно.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1166 від 23.12.2014 року, оголошеного у судовому засіданні, згідно наданої на судово-медичну експертизу медичної документації у ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забитої рани тім`яної ділянки голови, гострого правобічного післятравматичного середнього отиту, гострої сенсоневральної туговухості на обидва вуха 1 ст., які виникли від дії тупих предметів по механізму удару та струсу, та по давності утворення, можуть відповідати даті 11.11.2014 року, як на це вказано у постанові про призначення експертизи, і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Не виключена можливість, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 , могли утворитись за обставин, на які вказує потерпіла у протоколі її допиту від 15.11.2014 року, що має місце у матеріалах кримінального провадження, наданих на судово-медичну експертизу. Приймаючи до уваги характер та локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , утворення їх комплексу при падінні з висоти власного зросту на площину, експерт вважає неможливим.

У мотивувальній частині висновку є посилання на довідку №12982 травмпункту ЧМЛ №2, відповідно до якої, 11.11.2014 року, о 23.40, ОСОБА_4 зверталась по медичну допомогу з приводу травми, отриманої 11.11.2014 року, приблизно о 23.00, а відповідно до медичної картки №13382 вбачається, що ОСОБА_4 , 12.11.2014 року, о 01.15, була оглянута черговим неврологом.

Дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи обвинувачення та показання обвинуваченої ОСОБА_6 про те, що вона тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не наносила, що ОСОБА_4 подала заяву з метою помсти, а свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є залежними від потерпілої, доводи її захисника щодо недоведеності вини обвинуваченої, обвинувачення якій ґрунтується на показаннях потерпілої та зацікавлених свідків, показання яких є плутаними та неточними щодо обставин вчинення злочину, зокрема предмету, яким наносились удари, і який вилучений не був, та взагалі відсутності прямих доказів вини обвинуваченої, на підставі чого просив виправдати обвинувачену, суд приходить до висновку, що такі показання обвинуваченої слід розцінювати, як спробу уникнути покарання за вчинений злочин, і що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 , знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі.

Показання обвинуваченої суперечать перевіреним у судовому засіданні показанням потерпілої ОСОБА_4 , які є послідовними та логічними щодо обставин, викладених у обвинуваченні. Показання потерпілої ОСОБА_4 повністю узгоджуються з фактичними даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи про отримані нею тілесні ушкодження щодо їх характеру, локалізації та обставин отримання, які є об`єктивними даними, при цьому суд враховує, що будь-яких об`єктивних даних, які б ставили під сумнів отримання потерпілою тілесних ушкоджень, стороною захисту суду не надано. З фактичними даними, що містяться у показаннях потерпілої та висновку судово-медичної експертизи, детально узгоджуються фактичні дані, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а також у показаннях свідка ОСОБА_9 щодо отриманих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Крім цього, суд враховує, що з показань самої обвинуваченої вбачається, що вона відразу після подій до міліції про заподіяння їй тілесних ушкоджень не зверталась, а звернулась пізніше, коли вже закінчувалось досудове розслідування відносно неї за заявою ОСОБА_4 . Це суд розцінює, як намагання обвинуваченої побудувати захисну версію щодо її непричетності до заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень.

При оцінці показань свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , враховуючи зміст їх показань, а також фактичні дані, що містяться у інших досліджених у судовому засіданні доказах, суд виходить з наступного. Суд враховує, що вказані свідки перебувають у родинних та близьких відносинах з потерпілою, і зацікавлені у розгляді кримінального провадження на її користь, однак надали послідовні та логічні показання щодо часу, місця та способу вчинення злочину обвинуваченою. Такі їх показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілої, а також з фактичними даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи щодо характеру, локалізації та обставин отримання потерпілою тілесних ушкоджень, які є об`єктивними даними, і не залежать від волі будь-яких осіб. Саме з врахуванням викладеного, суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо зацікавленості цих свідків, плутаності та неточності їх показань, а також відсутності прямих доказів вини обвинуваченої, і навпаки приходить до висновку, що фактичні дані, що містяться у показаннях свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , є належними, допустимими та достовірними доказами, що підтверджують обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 . Деякі відмінності у їх показаннях, зокрема щодо кількості нанесених ударів потерпілій, даних щодо предмету, яким були спричинені тілесні ушкодження потерпілій, хто відчинив двері під`їзду ОСОБА_6 , не є суттєвими, а тому не заслуговують на увагу, при цьому суд враховує, що про предмет, яким потерпілій були нанесені тілесні ушкодження, потерпіла та вказані свідки повідомили дані, що не є суперечливими між собою.

При оцінці показань свідка ОСОБА_9 , суд враховує зміст її показань, фактичні дані, що містяться у інших досліджених у судовому засіданні доказах, зокрема показаннях потерпілої, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , у висновку судово-медичної експертизи щодо характеру, локалізації та обставин отримання потерпілою тілесних ушкоджень, і приходить до висновку, що вказаний свідок фактично підтвердила факт нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, оскільки чула, що потерпіла вказувала, що їй розбили голову, а тому ці фактичні дані у її показаннях є доказом, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_6 . Разом з тим, показання цього свідка щодо інших обставини, зокрема щодо стуку потерпілою у двері ОСОБА_6 та обставин щодо розбитого вікна у квартирі ОСОБА_6 , суд не приймає до уваги, оскільки вони суперечать показанням потерпілої, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , висновку судово-медичної експертизи, фактичні дані у яких узгоджуються між собою, і не вважає їх такими, що спростовують обвинувачення ОСОБА_6 .

До наданої обвинуваченою суду довідки травмпункту №13003 суд відноситься критично, оскільки дані щодо часу травматизації у ній суперечать показанням потерпілої, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , висновку судово-медичної експертизи, які у сукупності узгоджуються між собою, а також показанням свідка ОСОБА_9 та самої обвинуваченої.

Враховуючи викладене, суд вважає, що фактичні дані, що містяться у показаннях потерпілої, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , показаннях свідка ОСОБА_9 , у частині, що вказана судом, висновку судово-медичної експертизи, у своїй сукупності повністю узгоджуються між собою, і вказують на винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину за обставин, що викладені в обвинуваченні, та спростовують показання обвинуваченої ОСОБА_6 і доводи її захисника, а тому дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що вчинений злочин є злочином невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, зокрема при яких обставинах було нанесено тілесні ушкодження потерпілій та характер дій обвинуваченої, наслідки вчиненого злочину, зокрема характер отриманих потерпілою тілесних ушкоджень, відношення обвинуваченої до вчиненого, наявність цивільного позову у кримінальному провадженні, що шкода завдана злочином не відшкодована, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченій суворого покарання у вигляді арешту, особу обвинуваченої - її вік, сімейний стан, освіту, стан її здоров`я, відповідно даних, що надані прокурором та повідомлені самою обвинуваченою, що вона не працює, її матеріальний стан, формально позитивну характеристику за місцем реєстрації, що обвинувачена раніше не притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності, при відсутності обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, перш за все, думку потерпілої щодо призначення обвинуваченій покарання, вищевказані обставини вчинення злочину та його наслідки, дані, що характеризують обвинувачену, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у вигляді арешту, але ближче до мінімальної межі санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений обвинуваченою злочин.

Саме таке покарання, з врахуванням обставин вчинення злочину, його наслідків, думки потерпілої щодо призначення покарання, а також даних, що характеризують особу обвинуваченої, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, суд приходить до висновку, що заподіяння матеріальної шкоди знайшло своє підтвердження частково на суму 1237,52 грн., що підтверджується доказами, які були досліджені у судовому засіданні, на підтвердження обвинувачення, а також копіями чеків, що надані позивачем. Судом не враховується, як заподіяння матеріальної шкоди благодійний внесок на суму 100 грн., а також неякісна копія чеку, з якої не видно реквізитів, а саме назви ліків, суми коштів, витрачених на їх придбання, а також дати. Що стосується заподіяння ОСОБА_4 моральної шкоди, то суд враховує тяжкість вчиненого відносно неї злочину, поведінку потерпілої та обвинуваченої під час вчинення злочину, наслідки злочину, глибину фізичних та душевних страждань ОСОБА_4 , зазначених нею у позовній заяві, матеріальний і сімейний стан обвинуваченої та позивача, а також вимоги розумності та справедливості, і приходить до висновку, що позов у цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі 6000 грн.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити їй покарання у вигляді двох місяців арешту.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту її фактичного затримання.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 1237,52 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 6000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1