УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №276/266/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 156 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Довбиш Баранівського району Житомирської області, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України,
на вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2015 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, просить скасувати вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2015 року, а кримінальне провадження направити на новий розгляд до того ж суду в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив, що вирок місцевого суду є незаконним, необґрунтованим, постановленим з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону. Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що суд, розглядаючи кримінальне провадження, не врахував, що в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , не зазначені спосіб, мотив, мета і наслідки вчинення даного правопорушення. Обвинувальний акт не підписаний прокурором. Під час судового розгляду прокурор не уточнив обвинувачення, а суд, не зважаючи на ці недоліки, розглянув кримінальне провадження і постановив у справі обвинувальний вирок, внаслідок чого було порушено право обвинуваченого на захист від конкретного обвинувачення.
У своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню. Посилається на те,що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст.291 КПК України та містить усі необхідні відомості, які передбачені частиною 2 цієї статті, зокрема, фактичний виклад обставин, які встановлені в ході досудового розслідування, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, обвинувальний акт підписаний прокурором.
Згідно вироку Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
За змістом ухваленого місцевим судом вироку 16 грудня 2014 року, близько 19 години 30 хвилин, в смт. Іршанськ Володарсько-Волинського району Житомирської області ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні своєї кімнати, що розташована в орендованій ним спільно із ОСОБА_9 квартирі АДРЕСА_3 , вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, адвоката та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно п.3ч.1ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З змістом ч.1ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
У відповідності до ст.94 КПК України у кримінальному провадженні, крім інших обставин, зазначених у цій нормі закону, підлягають доказуванню, подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, згідно ст.374 КПК України мотивувальна частина вироку, у разі визнання особи винуватою, повинна містить формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, судом першої інстанції цих вимог процесуального закону не дотримано.
Як роз`яснено у п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» ( який є чинним на теперішній час) судам необхідно вимагати від органів досудового слідства правильного викладення обставин вчиненого злочину проти статевої свободи або статевої недоторканості особи у постанові про притягнення особи як обвинуваченого та в обвинувальному висновку, а також неухильно додержуватись вимог статті 334 КПК при формулюванні у вироку обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Так, у мотивувальній частині вироку, обвинувачення ОСОБА_7 обмежується лише посиланням на те, що він 16 грудня 2014 року, близько 19 години 30 хвилин, в смт. Іршанськ Володарсько-Волинського району Житомирської області, перебуваючи у приміщенні своєї кімнати, що розташована в орендованій ним спільно із ОСОБА_9 квартирі АДРЕСА_3 , вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_10 .
Згідно п.17 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України розпусні дії, відповідальність за які передбачено статтею 156 КК, повинні мати сексуальний характер і можуть бути у виді фізичних дій або інтелектуального розбещення.
Згідно п.1ч.3ст.42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ані в обвинувальному акті, ані ні у судовому рішенні не викладено обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 і від якого він може захищатися відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
З дотриманням вимог щодо недопустимості натуралізації опису обставин вчиненого кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, що унеможливлює його публічне оголошення, як це зазначено у п.20 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, обвинувачення відносно ОСОБА_7 мало бути викладено із зазначенням характеру дій (фізичних або інтелектуального розбещення), у вчиненні яких він обвинувачується, мотивів їх скоєння та інших обставин, що мають значення для розгляду даного кримінального правопорушення.
За таких обставин, доводи апелянта, які були підтримані ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду даного провадження, щодо порушення права обвинуваченого на захист від конкретного обвинувачення, заслуговують на увагу та є обґрунтованими.
З урахуванням викладеного, переглянувши вирок суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга захисника з наведених у ній підстав підлягає частковому задоволенню.
З врахуванням того, що судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження були порушені загальні засади кримінального провадження, беручи до уваги, що такі порушення з вище наведених підстав неможливо усунути в апеляційному порядку, вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ст.ст.7, ч.5ст.9,407, ч.1ст.412, 415 КПК України підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.
Вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 18 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
СУДДІ: