селище Верховина справа
№ 1 - 13/ 2008 р.
Верховинський районний суд Івано - Франківської області в складі :
головуючого - судді Токарука
з участю секретаря Пікула
прокурора району Медведчука Д.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу проти ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя села Кам'яна, Сторожинецького району Чернівецької області,
українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, на утриманні 2
дітей, тимчасово не працює, раніше не
судимого; за ст. 187 ч.3 КК України,
що ОСОБА_1 вчинив за попередньою змовою групою осіб розбій, поєднаний з
проникненням в житло.
наступних обставинах: 24 січня 2005 року ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_1
домовились вчинити напад на будинок ОСОБА_4., знайомої ОСОБА_2., з метою
заволодіння її грошима. На пропозицію ОСОБА_3. залучили до участі ОСОБА_5. для
виконання свого наміру вони придбали маски, шнурки, скоч та ліхтарики.
25 січня 2005 року о 2 годині 30 хвилин вони прибули в с. Гринява пр.
ОСОБА_1 по дорученню. ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_5. в масках на обличчях, які
заздалегідь приготовили, зірвавши замок на вхідних дверях, увірвалися в приміщення житлового будинку ОСОБА_4, де застосовуючи насильство
небезпечне для життя та здоров'я потерпілої, яке виразилось у прикладанні ножа
до горла, нанесення ударів по тілу та зв'язування рук, відкрито заволоділи
грошима останньої в сумі 4000 гривень. ОСОБА_1, згідно розподілених ролей, в
цей час був в автомобілі, який був
наготові із працюючим двигуном та спостерігав за за обстановкою, маючи за
обов'язок попередити своїх співучасників при наближенні до місця події
сторонніх людей. Після вчинення злочину вони на автомобілі втекли з місця
злочину. В Сторожинці, Чернівецької
області, ОСОБА_1 розподілив викрадені гроші порівну між всіма учасниками
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 вину за ст. 187
ч.3 КК України не визнав, визнає вину за ст. 396 КК України.
В судовому засіданні дав суду показання, що в
2005 році працював на будівельній фірмі, однак для того, щоб утримувати дітей
23 січня 2005 року, біля 9 години ранку, він знаходився в
м. Чернівці на вул. Сторожинецькій, де до нього підійшов в той час незнайомий
хлопець, якого звали ОСОБА_2, і як йому стало відомо пізніше - ОСОБА_2 та
попросив, щоб він автомобілем відвіз його у Верховинський район до тещі,
залишити там дочку. Він погодився і десь через дві години ОСОБА_2 підійшов із
дочкою, а також з ними прийшов і
ОСОБА_3, якого ОСОБА_1 знав уже давно. Біля 12 години дня вони сіли в
автомобіль і поїхали в м. Чернівці, оскільки ОСОБА_2 сказав, що необхідно заїхати
ще за одним товаришем. Вони під'їхали до готелю «Черемош» і до машини підійшов
ще один хлопець на ім'я ОСОБА_5, як йому стало відомо, то був ОСОБА_5. Біля 20
години вечора приїхали в село Верховинського району. На вулиці було вже темно і
вони поїхали до тещі ОСОБА_2 та залишивши дитину вдома, поїхали до якогось бару
в селі, де хлопці вживали спиртне та говорили із місцевими, а потім пішли спати
до тещі ОСОБА_2. Проснулись на другий
день біля 11 години, він підготовив машину до їзди і біля 14 години дня виїхали
із села в сторону м. Чернівці, через
Вижницю. По дорозі в Чернівці
хтось із пасажирів, хто саме не пам'ятає, сказав, що необхідно ще раз
поїхати в село, де слід вирішити якісь справи, але які саме його не цікавило.
Після цього із Стороженця він із ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_5 знову поїхав у Верховинський район і близько 2 години ночі вони
приїхали в те саме село, де проживала теща ОСОБА_2, але вони минули її будинок
і поїхали дальше. Проїхавши біля 500
метрів, ОСОБА_2 сказав, щоб він зупинився та розвернув автомобіль. Втрьох вони
вийшли із машини і ОСОБА_5 взяв пакет із багажника автомобіля. ОСОБА_2
повідомив, щоб він чекав в машині, що вони незабаром повернуться. Він присів до машини і слухав музику, чекаючи
на хлопців. Десь через 10-15 хвилин він побачив, що вони біжать до машини і
коли відчинили двері, то були стривожені і сказали, щоб він швидко їхав. По
дорозі він не поїхав на міст, а так як не знав дороги з'їхав до річки і назад
вже виїхати не міг. Вийшовши із машини хлопці почали нервувати, а ОСОБА_2
навіть намагався його вдарити. В цей час хтось із них сказав, що по 10 років їм
гарантовано, однак в той час він не міг зрозуміти, про що вони говорять. Тоді він почав їх заспокоювати і намагався
розібратися, що саме сталося, однак ніхто нічого не пояснював і вони залишивши
його самого біля машини, пішли по дорозі в напрямку руху, а він пішов шукати
транспорт, щоб витягнули машину із річки. Знайшовши транспорт і витягнувши свій
автомобіль він підібрав їх по дорозі. Із
їхньої розмови, він почув, що Василь вдарив якусь там жінку, однак самої суті
справи не міг розібрати, толком вони
нічого не розказували і приїхавши в м. Сторожинець, ОСОБА_2 дав йому
гроші в сумі 300 гривень за дві поїздки у Верховинський район. Про те що дані
гроші викрадені нічого не говорив. Коли він довідався, що його розшукують
працівники міліції, йому стало страшно і він вирішив поїхати до Росії на
роботу. Перебуваючи в Росії, в м. Нижневартовську, його затримали працівники міліції Російської Федерації і
повідомили, що його розшукує міліція України та заарештували і здійснили
екстрадицію до України. Просить суворо не карати, оскільки у вчиненому
розкаюється і має на утриманні двоє малолітніх дітей.
Вина підсудного у вчиненні злочину доведена зібраними по
справі доказами.
Так ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_5., будучи допитаними в
якості обвинувачених на попередньому слідстві 27 січня 2005 року ( а.с. 13 -
21) та даючи показання в судовому засіданні 05 травня 2005 року в справі по їх
обвинуваченню за ч. 3 ст. 187 КК України у розбійному нападі за попередньою
змовою на ОСОБА_4., з проникненням в її житло, у вчиненому щиросердечно
розкаялися і пояснили, що напасти на ОСОБА_4 їм запропонував ОСОБА_2., на що
ОСОБА_3 і ОСОБА_1 погодилися. ОСОБА_3 запропонував залучити до участі у нападі
ОСОБА_5, який теж пристав на їх пропозицію. Вчотирьох вони розприділили ролі кожного. ОСОБА_1 мав залишатися в машині
сторожити та тримати машину напоготові, ОСОБА_3 мав залишатися на подвір'ї
Куриндаш, а ОСОБА_2 і ОСОБА_5 проникати в приміщення та шукати гроші. Після
вчиненого нападу вони віддали ОСОБА_1 всі гроші і він їх розприділив в м
Сторожинці. Такі їхні показання найшли своє підтвердження перевіреними в
судовому засіданні іншими доказами та зафіксовані у вироку Верховинського
районного суду від 05 травня 2005 року ( а. с. 86 - 94), якими їх визнано
винними у вчиненні розбійного нападу за попередньою змовою на ОСОБА_4 з
проникненням в її житло.
Будучи допитаними в якості свідків в справі по
обвинуваченню ОСОБА_1 за ст. 187 ч.3 КК України, ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_5.
дали показання, що ОСОБА_1 К.С. виконував тільки роль таксиста і не був
усвідомлений про розбійний напад. Ці показання суд не може взяти до уваги,
оскільки вони суперечать їх показанням, які вони давали на попередньому
слідстві і в судовому засіданні в справі проти них. Показання, дані ОСОБА_2.,
ОСОБА_3 та ОСОБА_5. на попередньому слідстві і в судовому засіданні в справі
проти них, знайшли своє підтвердження перевіреними в ході судового слідства
доказами та зафіксовані у вироку суду, який набрав законної сили. Тобто встановлені
фактичні обставини, які в подальшому не
підлягають доказуванню.
При таких обставинах суд приходить до переконання про наявність вини у діях
ОСОБА_1 К.С. і такі його дії слід правильно кваліфікувати за ст. 187 ч.3 КК
України, оскільки він, за попередньою змовою із
ОСОБА_2., ОСОБА_3 та ОСОБА_5. вчинили
розбійний напад на ОСОБА_4, з проникненням в
житлове приміщення та застосовуючи фізичне насильство щодо неї,
заволоділи її грошима в сумі 4000 грн..
Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, що раніше не судився,
характеризується з позитивної сторони, має на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, обставини справи,
пом'якшуючі, що шкода повністю відшкодована та що потерпіла не має будь - яких
претензій, його другорядну роль у вчиненні злочину і вважає, що в цьому випадку
з врахуванням даних про особу, і того, що до двох інших співучасників злочину
Апеляційним судом застосована ст. 69 КК України є можливість застосувати до
нього ст. 69 КК України та призначити покарання нижче нижчої межі, встановленої
санкцією статті. На переконання суду при таких обставинах необхідним і
достатнім покаранням для його виправлення та попередження нових злочинів буде
покарання із застосуванням ст. 75 КК України, а тому в силу ст. 77 КК України
додаткове покарання у виді конфіскації майна застосуванню не підлягає.
323,324 КПК України суд, ---
Визнати ОСОБА_1 винним
за ст. 187 ч. 3 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити
покарання позбавленням волі на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання на іспитовий строк 2 (два) роки та на підставі ст.76 КК України покласти на
засудженого обов'язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи, періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.
- заставу, залишити до вступу вироку в законну силу.
Вирок може бути
оскаржено до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляції
протягом 15 діб з моменту проголошення через Верховинський районний суд.

Головуючий: В.І.
Токарук