Справа № 4-8/2010
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2010 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі: судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

прокурора Паньківа В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка скаргу ОСОБА_1 на постанову про порушення кримінальної справи

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із скаргою на постанову в.о. начальника СВ Городенківського РВ УМВС від 25 грудня 2009 р. про порушення кримінальної справи за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах. Постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Покликаючись на те, що стаття 190 КК України передбачає заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, одною з ознак цього злочину є мета заволодіння чужим майном, ОСОБА_1 зазначає, що корисливої мети заволодіти чужим майном квартирою її померлої матері ОСОБА_2 в неї не могло бути, так як цю квартиру ОСОБА_1 купила особисто, переобладнала її під офіс нотаріальної контори, особисто володіла і користувалась нею з 2002 року, в підтвердження придбання квартири до скарги додала фотокопію письмової розписки. Вважає, що кваліфікувати обдаровану особу ОСОБА_1 в шахрайстві не можна, так само як не можна вважати злочинною группою ОСОБА_1 та її бувшого чоловіка ОСОБА_3, оскільки вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства і в них не може бути спільної мети шахрайських дій. Скаржниця в скарзі зазначає, що між нею та ОСОБА_4, заява якого стала приводом для порушення кримінальної справи, існує цивільно-правовий спір з приводу успадкування майна ОСОБА_2, їх померлої матері. ОСОБА_1 вказує в скарзі, що її помилка в тому, що процес переходу у власність предмету спору був здійснений під час відкриття спадщини (до шести місяців), а не після шести місяців з часу смерті ОСОБА_2 Також в скарзі ОСОБА_1 покликається на те, що досудовим слідством враховано тільки пояснення ОСОБА_4, і не взято до уваги її письмових пояснень, що вона є «обдарованою» стороною по договору дарування квартири, що знаходиться в м. Городенка по вул. Шевченка, 79а/3, укладеному між ОСОБА_3, який діяв згідно виданої за життя ОСОБА_2 довіреності, та ОСОБА_1 Факт порушення кримінальної справи негативно відбивається на її діловій та професійній репутації.

Хоча в своїй скарзі ОСОБА_1 вказує, що 25 грудня 2009 р. в.о. начальника СВ Городенківського РВ УМВС майором міліції ОСОБА_5 винесено постанову про порушення кримінальної справи за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, тобто за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України, і не вказує, що справа порушена щодо конкретних осіб, до своєї скарги ОСОБА_1 додала копію постанови в.о. начальника СВ Городенківського РВ УМВС від 25 грудня 2009 р. про порушення кримінальної справи щодо щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 по факту заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах. Покликаючись на ст.ст. 94,98,236-7 КПК України, ОСОБА_1 просить скасувати постанову в.о. начальника СВ Городенківського РВ УМВС від 25 грудня 2009 р. про порушення кримінальної справи за фактом заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах та винести постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за даним фактом.

В судове засідання ОСОБА_1 не зявилась, її явка в судове засідання згідно Постанови про відкриття провадження в справі за скаргою ОСОБА_1 не визнана обовязковою.

Суд, дослідивши матеріали, на підставі яких було порушено справу, заслухавши думку прокурора, який вважає скаргу безпідставною, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1ст. 94 КПК України одним із приводів до порушення кримінальної справи є заяви окремих громадян. Згідно ч.2 ст.94 КПК України справа може бути порушена тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.

16.11.2009 року в Прокуратуру Городенківського району звернувся житель м. Івано-Франківська ОСОБА_4 із заявою про незаконні дії ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо незаконного укладення між ними 22 липня 2009 р. договору дарування квартири, що належала його померлій матері ОСОБА_2, яка померла 19 травня 2009 р., при цьому ОСОБА_3 діяв як представник ОСОБА_2 згідно довіреності від 22.01.2007 р., яка втратила чинність в звязку з смертю особи, яка видала довіреність. До заяви ОСОБА_4 додав заповіт від 22.12.2008 р., за яким ОСОБА_2 все належне їй майно заповідала ОСОБА_4.

У відповідності з вимогами статті 97 КПК України заява ОСОБА_4 була направлена в Городенківський РВ УМВС для проведення перевірки.

19.11.2009 р. в.о. начальника СВ Городенківського РВ УМВС ОСОБА_5, розглянувши матеріали перевірок ЖРЗП № 1284 від 16.11.2009 р. прийняв постанову про порушення кримінальної справи по факту заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, тобто за ч. 3 ст.190 КК України. 25.12.2009 року в.о. начальника СВ Городенківського РВ УМВС ОСОБА_5 порушив кримінальну справу щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 по факту заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах на суму 79200 грн., беручи до уваги наявність достатніх даних, які вказують на наявність в їх діях ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.

Суд, перевіривши наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, вважає, що при порушенні кримінальної справи додержані вимоги статей 94,97,98 КПК України, а тому підстав для скасування постанови суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 94-97,236-7, 236-8 КПК України суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову в.о. начальника СВ Городенківського РВ УМВС від 25 грудня 2009 р. про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_1, ОСОБА_3 по факту заволодіння чужим майном шляхом обману у великих розмірах, тобто за ч. 3 ст.190 КК України - залишити без задоволення.

На постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя Ничик Г.І.