Справа № 296/6999/14-к
Вирок
Іменем України
30 березня 2015 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянув у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0003974 від 17.06.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с.Пляхова, Козятинського району, Вінницької області, громадянина України, не працює, освіта середня, не одружений, проживає: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2014 року близько 10 год. 45 хв., ОСОБА_4 перебував в приміщенні магазину «Квара маркет», що розташований по вул. Кибальчича, 11, в м.Житомирі де у нього виник злочинний умисел направлений на викрадення грошових коштів, які перебували у касі даного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, маючи корисливий мотив, в той же день, час та місці, ОСОБА_4 вимагав у потерпілої ОСОБА_5 віддати йому кошти, які перебували в касі даного магазину у сумі 1500 грн. погрожуючи останній підірвати приміщення, тримаючи при цьому в руках зарядний пристрій до мобільного телефону, для того щоб у потерпілої склалося враження наявності у нього вибухового пристрою.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_4 в руках тримає зарядний пристрій до мобільного телефону не сприйняла погрозу застосування вибухового пристрою як реальну та не виконавши вимог останнього викликала працівників охоронного підприємства, які його затримали.

Таким чином ОСОБА_4 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій які вважав необхідними для доведення злочинного умислу спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, оскільки був затриманий на місці вчинення кримінального правопорушення.

Своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 186 КК України.

31.07.2014 року в м.Житомирі потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали угоду про примирення.

Згідно даної угоди обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею КК України. Зобов`язання по відшкодуванню нанесеної вчиненням даного кримінального правопорушення шкоди на нього не покладається, так як потерпіла ОСОБА_5 ніяких претензій до нього не має. Також вказаною угодою визначено та узгоджено вид та розмір покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді 150 годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла звернулась до суду з заявою про розгляд угоди за її відсутності, просить затвердити угоду про примирення укладену між нею та обвинуваченим на визначених угодою умовах.

Прокурор висловив думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч.3ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.186 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені абзацом 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов"язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставинами, які пом"якшують його покарання є щире каяття. Обставиною, яка обтяжують його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не працює, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою.

З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт.

До набрання вироком законної сили суд змінює запобіжний захід ОСОБА_4 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 31 липня 2014 року по кримінальному провадженню№0003974 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.186 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 150 годин громадських робіт.

Запобіжний захід змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши ОСОБА_4 з-під варти в залі судового засідання.

В строк покарання за правилами ст.72 КК України ( відповідно з якими одному дню позбавлення волі відповідає вісім годин громадських робіт) зарахувати утримання ОСОБА_4 під вартою з 23.02.2015 по 30.03.2015 рік.

Зарядний пристрій мобільного телефону «Флай», який поміщено на зберігання до камери речових доказів Житомирського МВ, після набрання вироком законної сили повернути за належністю ОСОБА_4 .

Вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1