районний суд міста Кіровограда
Справа № 1-36/2011
24 травня 2011 року.
Кіровський районний суд міста
В складі головуючого судді
розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч 1
Органами досудового слідства ОСОБА_3
обвинувачується в тому що він 28.06.2009 оку
о 19 годині по вул. Тельмана 108 в м.
Кіровограді спричинив легкі тілесні
ушкодження гр-ну ОСОБА_4, тобто скоїв
злочин передбачений ч 1 ст. 125 КК
Допитаний в судовому засіданні
ОСОБА_3 свою вину не визнав пояснив що в
той день навпаки між ним та
відвідувачами кафе виник конфлікт в
наслідок чого саме він отримав тілесні
ушкодження, а сам він потерпілого не
Допитав в судовому засіданні
підсудного потерпілого, та свідків,
вивчивши матеріали кримінальної
справи суд вважає що справа не може
бути закінчена в судовому засіданні та
підлягає направленню на додаткове
розслідування з наступних причин.
Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму
ВС України від 11 лютого 2005 року № 2 «Про
практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове
розслідування»повернення справи на
додаткове розслідування зі стадії
судового розгляду справи допускається
лише з мотивів неповноти або
неправильності досудового слідства,
яке неможливо усунути під час судового
розгляду справи по суті.
Як встановлено в судовому засіданні
відповідно довідці начальника СІЗО 14
під час надходження потерпілого
ОСОБА_4, 09.07.2009 року у нього не було
виявлено жодних тілесних ушкоджень під
час його огляду лікарем, але відповідно
висновку судово медичного експерта у
потерпілого були виявлені тілесні
ушкодження як відносяться до категорії
легких тілесних ушкоджень т. 1 а.с. 128, ці
документи за своїм змістом е
суперечливими, тому підлягають
перевірки слідчим шляхом, шляхом
допиту осіб яки оглядали потерпілого, з
приводу наявності тілесних ушкоджень.
Крім цього необхідно слідчим шляхом
встановити де знаходився потерпілий з
часу конфлікту з 28.06.2009 року по час його
огляду лікарем тобто 08.07.2009 року,
оскільки пройшло 12 днів, і суду не
відомо що за цей період робив
потерпілий, чому він був оглянутий
лікарем з таким тривалим проміжком
часу. Не з'ясовано чому заява
потерпілого з проханням притягнути до
відповідальності ОСОБА_3 т.1 а.с. 4
взагалі не зареєстрована належним
чином, та яким чином вона взагалі
виникла в матеріалах справи.
Крім цього, відповідно діючого
законодавства досудове слідство
повинна проводити особа якої було
доручено прокурором або начальником
слідства проводити розслідування
кримінальної справи. А у випадку заяви
про відвід слідчому або прокурору,
подальше розслідування кримінальної
справи даною особою неможливо до того
як не буде вирішено клопотання про
Відповідно матеріалів справи,
обвинуваченим було двічі заявлено
відвід слідчому який розслідував
кримінальну справу, а саме: 28.09.2009 року
т. 3 а.с. 10, та від 06.10.2009 року а.с. 35,
постановою від 07.10.2009 року було
вирішено питання про відмову в
задоволенні відводу який був заявлений
лише 06.10.2009 року а.с. 38, але відвід
слідчому від 28.09.2009 року не був
розглянутий по суті. Про що раніше суд
вже вказував в постанові про
направлення справи на додаткове
розслідування, але апеляційний суд не
погодився з думкою районного суду з
підстав того що суд не досліджував
матеріали справи. На теперішній час
матеріали справи досліджені тому ні е
перешкодою для районного суду
посилання на цей недолік досудового
слідства. Тобто на теперішній час суд
вважає що слідчий який закінчив справу
не мав права приймати участь в її
розслідуванні, та складати
обвинувальний висновок.
Крім цього в справі е постанова
Ленінського районного суду
Кіровограда про відкриття провадження
по скарзі обвинуваченого на постанову
про порушення кримінальної справи т 2
а.с 19, але відсутнє рішення суду по цей
скарги, тобто на теперішній час
невідомо залишена або ні, в силі
постанова про порушення кримінальної
справи взагалі. Оскільки сама
постанова щодо порушення кримінальної
справи за ч 1 ст. 125 КК України, та
процедура її порушення викликає великі
запити у суду. Так злочин за ч 1 ст. 125 КК
України відноситься до скарг
приватного обвинувачення. Та
відповідно вимог діючого
законодавства кримінальна справа може
бути в даному випадку порушена тільки
за наявності скарги приватного
обвинувачення яка в свою чергу повинна
відповідати вимогам ст. 251 КПК України.
В матеріалах кримінальної справи
відсутня скарга приватного
обвинувачення від потерпілого. В
даному випадку ст 6.п 7 КПК України
взагалі виключає провадження по
кримінальної справі за відсутністю
скарги потерпілого. Але ця стаття
дозволяє прокурору самому порушити
кримінальну справу( що було і зроблено)
тільки у випадку яки обумовлені ч 3 ст. 27
КПК України тобто коли злочин має
особливо громадське значення, чи у
зв'язку з безпорадним станом
потерпілого. В даному випадку
потерпілий ні є неосудною людиною не
знаходився в безпорадному стані, а в
постанові про перекваліфікацію дії
прокурор з невідомих причин вказав що
ця справа має великий розголос тому
перекваліфікував дії на ч 1 ст. 125 КК
України. При цьому не порушив
кримінальну справу за ч 1 ст. 125 КК
України як того вимагає законодавство,
оскільки відповідно ч 2 ст. 141 КПК
України, якщо під час досудового
слідства виникне необхідність змінити
пред'явлене особі обвинувачення чи
доповнити його, слідчий зобов'язаний
знову пред'явити обвинувачення.( що не
було зроблено взагалі оскільки
обвинувачення перше було пред'явлено
27.11.2009 року т. 3 а.с. 54,а дії були
перекваліфіковані на 10 днів раніше
цього) Таким чином, прийняття вказаного
вище рішення про зміну кваліфікації
дій особи кримінально-процесуальним
законодавством не передбачено. В
даному випадку необхідно було прийняти
рішення, про закриття кримінальної
справи за відсутністю складу злочину,
що перекваліфіковується, та порушити
кримінальну справу за той статтею, на
яку перекваліфікувались дії
підсудного. Тобто взагалі на думку суду
кримінальна справа за ч. 2 ст. 365 КК
України відносно підсудного ОСОБА_3 не
знайшла свого логічного завершення під
час досудового слідства відповідно
норм процесуального законодавства, за
ч 1 ст 125 КК України взагалі не порушена.

Відповідно до вимог ст. 219-220 КПК
України під час ознайомлення з
матеріалами справи обвинувачений та
його захисник мають право заявляти
клопотання, яки слідчий повинен не
тільки розглянути, але у випадку
відмови в задоволенні клопотання,
після чого слідчий зобов'язаний
ознайомити захисника та
обвинуваченого з прийнятим рішенням,(
не направити своє рішення поштою,
кур'єром, не повідомляти по телефону, а
особисто ознайомити вказаних осіб), в
даному випадку як захисником так і
обвинуваченим було заявлено
клопотання яке слідчим було
розглянуто, але в матеріалах справи не
має відомостей про те що слідчий
оголосив своє рішення обвинуваченому
та його захиснику. Відповідно п. 16 ч. 4
Пленуму Верховного суду України від
24.03.2003 року " Про практику застосування
законодавства, яке забезпечує право на
захист у кримінальному судочинстві"
недодержання органами слідства
вказаних вимог з приводу оголошення
обвинуваченому та його захиснику свого
рішення по заявленому клопотанню під
час ознайомлення з матеріалами
кримінальної справи, є істотним
порушенням кримінально-
процесуального закону і тягне за собою
направлення кримінальної справи на
додаткове розслідування.

При таких недоліках досудового
слідства, яки можливо усунути тільки
під час проведення додаткових слідчих
дії, що не входить до компетенції суду,
суд позбавлений можливості, прийняти
справу до провадження та розглянути її
в судовому засіданні, а тому справа
підлягає поверненню прокурору для
організації додаткового
розслідування.

Керуючись ст.281 КПК України, суд

П О С Т А Н О
В И В

Кримінальну справу за
обвинуваченням ОСОБА_3 обвинуваченого
за ч 1 ст. 125 КК України повернути
прокурору м. Кіровограда для
організації додаткового
розслідування.

Міру запобіжного заходу залишити
попередню підписку про невиїзд.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Кіровоградської обл.
на протязі 7 днів.

Суддя Кіровського суду
Ю.О.Солопов

м. Кіровограда