БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
----------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/465/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" червня 2015 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000067 від 20.02.2015 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Арданово Іршавського району Закарпатської області, українця, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , -

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України, -

встановив:
20 лютого 2015 року близько 17-40 год. ОСОБА_5 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння після спільного вживання алкогольних напоїв зі ОСОБА_6 , в той час, коли вони удвох вийшли з будинку останнього на прилеглу територію присадибної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , між ними під час розмови на побутовому ґрунті раптово виникла сварка, яка супроводжувалась брутальними висловлюваннями один на одного, що перейшла у бійку, в ході якої ОСОБА_6 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_5 , в результаті чого останній впав на землю. ОСОБА_6 , не зупиняючись, продовжував наносити удари ногами. Після цього, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_6 , хоча повинен був і міг їх передбачити, проявивши злочинну недбалість, ОСОБА_5 умисно завдав не менше трьох ударів складаним ножем промислового виготовлення, який витягнув із кишені своїх штанів, в область лівої половини шиї, правої гомілки, а також правого стегна, що призвело до заподіяння колоторізаної рани з ушкодженням правої стегнової артерії, і що супроводжувалось гострою крововтратою. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці події 20.02.2015 року з причини гострої крововтрати.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 17 від 20.03.2015 року у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень в кількості не менше трьох: лівої половини шиї, правої гомілки, а також правого стегна, яке виражалося ушкодженням правої стегнової артерії, в утворенні яких могла мати місце неоднократна, не менше трьох, дія гостродіючого плоскоклинкового колючо-ріжучого знаряддя.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 , визнавши себе винним у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 , від яких той помер, не погодився з тим, що він мав умисел на заподіяння такого ушкодження.
Він пригадав, що 20.02.2015 року близько 16-00 год. зустрів на залізничній станції Крути (Борзнянський район) ОСОБА_6 , який проживає по сусідству з будинком його матері по АДРЕСА_1 . Вони вжили горілки з маленької пляшки близько 250 мл і пішли в напрямку будинків, де вони живуть. Вдома у ОСОБА_6 вони знову вжили таку ж саму пляшку горілки, яку він придбав на залишок своїх грошей. Оскільки йому необхідно було протопити піч у будинку матері ОСОБА_7 , він, поділившись махоркою та хлібом зі ОСОБА_6 , пішов до будинку матері, що розташований поряд. ОСОБА_6 запропонував купити ще пляшку горілки, але він не погодився, оскільки треба було скоріше протопити в будинку піч, і до того ж він більше не мав грошей. Його відмова роздратувала ОСОБА_6 , і той почав сварити його брудними словами, обвинувачуючи, що той приховує гроші, й образливо висловлювався, ганьблячи його за те, що він циган. Між ними виникла бійка, а оскільки ОСОБА_6 мав більш міцну статуру, а під ногами лежав сніг, він після того, як ОСОБА_6 наніс удар в обличчя, впав на землю. Після цього ОСОБА_6 почав бити його ногами по голові та тулубу і постійно повторяв, що він циган і він його вб`є. Він ніяк не міг піднятись, щоб втекти, оскільки цьому перешкоджав ОСОБА_6 . Тоді він пригадав про свій складаний ніж, що мав при собі, оскільки заробляє продажем плетених корзин, що сам виготовляє. Відкривши лезо і зажавши ніж у правій руці вістрям вперед, він, лежачи на землі, почав розмахувати ножем перед собою по дузі. Він відчув, що ударом ножа влучив по ОСОБА_6 , і через короткий проміжок часу той звалився на землю. Він почав його піднімати, але ОСОБА_6 сказав, що не може встати. Оцінивши ситуацію як небезпечну для ОСОБА_6 , він, кинувши ніж на місці події, побіг до сусіднього двору, де мешкає ОСОБА_8 і вмовляв його щось зробити, оскільки він ножем поранив ОСОБА_6 , і що треба терміново викликати швидку допомогу. Він повернувся до ОСОБА_6 і намагався його тягти до будинку, але той був занадто важким. Побачивши, що нічого не може зробити, він побіг додому, оскільки по увімкнутому світлу в будинку зрозумів, що повернулася мати, ОСОБА_7 . Він їй розповів про їх сварку зі ОСОБА_6 і вона, побоюючись розправи односельчан, порадила йому залишатися вдома до прибуття міліції. Він не пригадав того, як наніс ножем поранення в шию ОСОБА_6 , і тому вважає, що він цього не робив.
Пояснив, що щиро розкаюється в тому, що винен у смерті ОСОБА_6 , і звернувся до потерпілого ОСОБА_9 із словами вибачення.
Потерпілий ОСОБА_9 в показаннях пояснив, що увечері 20.02.2015 року до нього на мобільний телефон зателефонував його знайомий ОСОБА_10 та повідомив, що на присадибній ділянці ОСОБА_7 сваряться ОСОБА_5 та його брат ОСОБА_6 .
Він швидко прибув до будинку брата, де побачив, що там увімкнуто світло та топиться груба. Після цього він вийшов на вулицю та пішов до присадибної ділянки, де побачив, як ОСОБА_5 йде в напрямку господарства сусіда ОСОБА_8 та щось викрикує. Після цього він побачив свого брата, який знаходився у лежачому положенні. Коли він підійшов до нього, то побачив кров навколо брата. Він з`ясував, що пульс відсутній, і що відсутні будьякі ознаки життя. Потім до нього підійшов сусід ОСОБА_8 . Коли він оглядав брата, то ніяких пошкоджень на тулубі не знайшов, але на правій нозі в області стегна виявив тілесне ушкодження, а також на шиї рану, схожу на ножовий поріз, але без крові. Після цього він попросив ОСОБА_8 викликати швидку медичну допомогу а також співробітників міліції, але той відповів, що вже викликав. Після того, як приїхала швидка медична допомога, ОСОБА_5 вийшов із свого будинку із сокирою та крикнув, що « ОСОБА_11 живий». Він бачив, що ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Після приїзду співробітників міліції він був присутнім при огляді трупа його брата на місці події.
Він вважає, що вбивство брата сталось з причини замаху ОСОБА_5 на заволодіння мобільним телефоном брата.
Свідок ОСОБА_8 в своїх показаннях в судовому засіданні пригадав, що дійсно 20.02.2015 року увечері до нього в будинок забіг ОСОБА_5 , по якому було видно, що він не контролює своєї поведінки, і, погрожуючи йому, вимагав якнайшвидше викликати швидку допомогу для врятування ОСОБА_6 .
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 він знає як односельчан та сусідів, оскільки вони проживають поряд із ним. Він часто бачив, як вони спільно вживають спиртні напої, і не надав належної уваги поведінці ОСОБА_5 , оскільки подумав, що вони випили багато горілки.
Після цього ОСОБА_5 вибіг з будинку, і тоді він побачив, що на присадибній ділянці лежить ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 підбіг до нього та почав тягати за верхній одяг. Він пішов до них та побачив, що ОСОБА_6 лежить на землі у непритомному стані на спині, під ним та на штанях була кров. Він запитав у ОСОБА_5 що трапилося, на що ОСОБА_5 відповів, що вдарив ОСОБА_6 ножем у ногу. Після цього ОСОБА_5 побіг до до будинку, де проживає його матір ОСОБА_7 . Потім він попросив свою дружину, щоб вона викликала швидку медичну допомогу та правоохоронців. Після цього він знову вийшов на вулицю, та в цей час до його господарства знову прибіг ОСОБА_5 , який взяв його за верхній одяг та почав погрозливо говорити, що якщо ОСОБА_8 не надасть допомогу ОСОБА_6 , то йому загрожує те ж саме. Після цього ОСОБА_5 пішов у напрямку свого дому.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що приблизно наприкінці лютого 2015 року він був запрошений працівниками міліції в якості понятого для проведення слідчого експерименту, під час якого підозрюваний ОСОБА_5 стверджував, що між ним та ОСОБА_6 виникла сварка і почалась бійка. Лежачи на землі, ОСОБА_5 достав складаний ніж і наніс ним удари по ногах ОСОБА_6 , після чого той упав. Потім ОСОБА_5 звертався до сусіда ОСОБА_8 щоб той викликав швидку медичну допомогу.
Крім показань допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується доказами, що зібрані під час досудового розслідування і які були долучені до матеріалів провадження в судовому засіданні за клопотанням прокурора і за згодою потерпілого та обвинуваченого. Тобто вони є належними та допустимими відповідно до вимог КПК України.

Отже, вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується такими доказами:

протоколом огляду місця події від 20.02.2015 року, під час якого на присадибній ділянці, що розташована в АДРЕСА_1 , було виявлено ніж з лезом, на якому знаходилася речовина червоного кольору, схожа на кров, було виявлено труп чоловічої статі, а саме ОСОБА_6 , на нижньому одязі якого було помітно темну речовину, схожу на кров;
протоколом огляду місця події від 10.03.2015 року, під час якого був оглянутий труп ОСОБА_6 , та вилучено одяг останнього, в якому він перебував в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень, а саме: кофту, куртку та штани, а також зрізи нігтів;
протоколами огляду предметів від 10.03.2015 року та 04.03.2015 року, в яких зазначено, що під час огляду на поверхні одягу, вилученого у ОСОБА_6 , а саме на штанях, було виявлено речовину буро-червоного кольору, схожу на кров, а також на правій штанині маються 3 порізи неправильної форми різних діаметрів. Також на правій частині штанів, які належать ОСОБА_5 , на нижній частині виявлено пляму речовини буро-коричневого кольору, що схожа на кров;
протоколом проведення слідчого експерименту від 21.02.2015 року, під час якого підозрюваний ОСОБА_5 вказав на місце злочину, про послідовність дій під час вчинення злочину, про механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Він також вказав на місце на земельній ділянці, де залишив потерпілого після заподіяння йому тілесних ушкоджень, які співпали з зафіксованою 20.02.2015 року інформацією щодо відбитків слідів навколо місця події під час огляду вказаного місця;
висновком судово-медичної експертизи № 17 від 20.03.2015 року, в якому вказується наявність тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_6 , ступінь їх тяжкості, причина та проміжок часу, упродовж якого міг прожити потерпілий після їх отримання. Зокрема зазначено механізм утворення тілесних ушкоджень, що вони виникли від дії гостродіючого плоскоклинкового колючо-ріжучого знаряддя, а також вказується, що тілесні ушкодження на тілі потерпілого виникли не менше як від трьох травматичних дій: ушкодження лівої половини шиї, правої гомілки, а також правого стегна. Смерть ОСОБА_6 настала внаслідок гострої крововтрати, яка виникла у зв`язку з отриманими колото-різаними пораненнями правого стегна, з ушкодженням стегнової артерії.
Тілесні ушкодження, виявлені під час дослідження трупа ОСОБА_6 , відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті;
висновком судово-медичної експертизи № 15 від 24.02.2015 року, в якому вказується, що у ОСОБА_5 встановлено тілесні ушкодження лівої вушної раковини, лівої половини лоба, а також синця та забійної поверхневої рани верхньої губи рота, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (що свідчить про правдивість показань ОСОБА_5 , що він у момент події був повалений на землю і був травмований внаслідок нанесених ОСОБА_6 ударів);
висновком судово-імунологічної експертизи № 38 від 24.03.2015 року, згідно з яким на куртці, що належить ОСОБА_5 , знайдена кров людини, і що походження її від ОСОБА_6 не виключається;
висновком судово-цитологічної експертизи № 51 від 13.03.2015 року, згідно з яким на клинку та ручці складаного ножа виявлено кров людини, яка належить особі чоловічої генетичної статі, а саме антиген А з ізогемаглютиніном анти-В, яким є потерпілий ОСОБА_6 ;
висновком медико-криміналістичної експертизи № 36-МК від 29.04.2015 року, згідно з яким на джинсах, які належали потерпілому, виявлено три наскрізні пошкодження, що мають ознаки колото-різаних, і що вони могли утворитися внаслідок односторонньої дії гострого колючо-ріжучого предмету типу клинка ножа. Співставлення морфологічних особливостей пошкоджень на джинсах з властивостями представленого на експертизу ножа, зроблено висновок про імовірність спричинення даного пошкодження вказаним ножем;
висновком судової психіатричної експертизи № 165 від 27.03.2015 року, в якому вказується, що на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, у ОСОБА_5 не виявлено клінічних ознак психічного захворювання, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Також він може правильно сприймати обставини, які мають значення для справи, та давати по них правильні свідчення, і застосування примусових заходів медичного характеру йому не показано;
висновком судової психіатричної експертизи № 166 від 27.03.2015 року, який містить дані про те, що у ОСОБА_5 на теперішній час мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками, але протиалкогольне лікування йому не показане.
Аналіз встановлених судом доказів під час допиту обвинуваченого, потерпілого та свідків шляхом їх співставлення з доказами, наданими прокурором, дозволяє вважати показання обвинуваченого об`єктивними та правдивими, оскільки вони узгоджуються між собою.
Тому, з огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_5 , діючи на підставі хибних міркувань про допустимість застосування складаного ножа для припинення його побиття ОСОБА_6 в спосіб нанесення колючих ударів у нижні кінцівки останнього, які на його погляд не могли викликати фатальних наслідків, допускаючи при цьому злочинну недбалість за наслідки дій, оскільки не передбачав можливості настання смерті потерпілого від нанесення зазначених ударів, але повинен був і міг передбачати наслідки, діючи з більшою обачністю, його дії кваліфіковано правильно, як вбивство через необережність, відповідальність за вчинення якого передбачена ст.119 КК України.
Доводи захисника про те, що ним вбачається в діях обвинуваченого склад іншого злочину, відповідальність за який передбачена ст.118 КК України, не мають належного обґрунтування, оскільки, як це вбачається з висновків судовомедичної експертизи стосовно характеру виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, отриманих ним під час боротьби зі ОСОБА_6 , вони не мають відповідної кількісної характеристики та того ступеня тяжкості (всі визнано легкими тілесними ушкодженнями), щоб стверджувати, що застосування ОСОБА_5 звичайного складаного ножа з нанесенням ударів в нижню кінцівку, де, як він вважав, відсутні життєво важливі точки, удар по яких міг призвести до смерті особи, не можна віднести до перевищення ним меж необхідної оборони.
Він не бажав настання смерті ОСОБА_6 , про що свідчать його дії відразу ж після того, як потерпілий, знепритомнівши, впав на землю. Так, свідок ОСОБА_8 під час допиту підтвердив показання ОСОБА_5 про те, що з першої миті, коли він, відчувши загрозу життю ОСОБА_6 , звернувся до нього з проханням надати тому поміч і навіть погрожував за відмову виконати його прохання.
Невизнання ОСОБА_5 факту нанесення поранення ножем у шию ОСОБА_6 суд розцінює як необ`єктивне ставлення до своїх дій під час бійки у стресовому стані. За висновком судовомедичної експертизи в місці поранення на шиї кров була відсутня з причини різкого падіння тиску після ушкодження артерії на правій нозі.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому з метою його виправлення та виховання, судом враховуються положення ст.50 КК України, а саме, що вирок передбачає не лише покарання, а й виправлення засудженого, а також спрямований на запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Водночас, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд виходить також із вимог ст.65 КК України, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих і обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного і його ставлення до скоєного.
Так, судом встановлено, що вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за своїм характером та ступенем суспільної небезпеки відповідно до ст.12 КК України кваліфікується як злочин середнього ступеня тяжкості;
- він має посередню характеристику з місця проживання;
- обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст.66 КК України, є каяття обвинуваченого у вчиненому ним злочині: відчуваючи свою вину, він просив пробачення у потерпілого ОСОБА_9 , злочин вчинений ним вперше;
- обставиною, що згідно з ст.67 КК України обтяжує покарання, слід визнати вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Крім відомостей щодо психічного стану ОСОБА_5 , визначених в експертному висновку судової психіатричної експертизи № 165 від 27.03.2015 року, в якому вказується, що на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, у ОСОБА_5 не виявлено клінічних ознак психічного захворювання, згідно з даними, наданими Борзнянською ЦРЛ, обвинувачений не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога.

На дані обставини звернув увагу суду захисник обвинуваченого. Він вважає також, що відсутні належні дані, щоб стверджувати про негативні нахили особи підзахисного і що на це суд повинен звернути увагу.

З огляду на встановлені в судовому засіданні факти суд при обранні міри та виду покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , враховуючи міркування потерпілого та захисника щодо міри покарання, дійшов висновку, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого щодо нього слід застосувати покарання, передбачене ст.119 ч.1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Судові витрати в провадженні відсутні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , обраного раніше у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без зміни з триманням його під вартою у Чернігівському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України.

Початок відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з часу його фактичного затримання, а саме з 20 лютого 2015 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, які були вилучені в ході проведення огляду місця події, що зберігаються в Борзнянському РВ УМВС України, - знищити.

Керуючись ст.ст. 127-129, 370, 373, 374, 376 КПК України, ст.119 ч.1 КК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
Початок відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання, а саме з 20 лютого 2015 року.

Речові докази по кримінальному провадженню, які були вилучені в ході проведення огляду місця події, що зберігаються в Борзнянському РВ УМВС України, - знищити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 , обраний у вигляді тримання під вартою, залишити без зміни до вступу вироку в законну силу з триманням його під вартою у Чернігівському слідчому ізоляторі Управління державної пенітенціарної служби України.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 30 днів з моменту проголошення вироку через Борзнянський районний суд.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1