Справа № 1-101/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2011 року Городищенський районний суд

Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О. М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю прокурора Климюк Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городище кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, раніше судимого останній раз 16 грудня 2010 року Городищенським районним судом Черкаської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

в скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст.185, ч.2 ст.297 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 03 квітня 2011 року близько 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, знаходячись в будинку розташованому по вул.Радянська, 24 в м.Городище Черкаської області, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, викрав золоту каблучку вагою 0,7 грама вартістю 216 грн. та золоту каблучку вагою 0,82 грама вартістю 246 грн., які належали ОСОБА_3, чим спричинив останньому матеріальні збитки на загальну суму 462 грн..

Він же, 24 липня 2011 року, близько 13 години, в с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, разом за попередньою змовою з ОСОБА_4, з метою викрадення предметів, які знаходяться в місцях поховання та обернення їх на свою користь, зайшли на територію цвинтара, який розташований в с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, де шляхом демонтажу, таємно, умисно, з корисливою метою викрали огорожі із нержавіючої сталі із спільного місця поховання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, спільного місця поховання ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, спільного місця поховання ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16.

27 липня 2011 року, близько 15.00 години, в м.Городище, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, разом за попередньою змовою з ОСОБА_4, повторно, з метою викрадення предметів, які знаходяться в місцях поховання та обернення їх на свою користь, зайшли на територію центрального цвинтара, який розташований в м.Городище по вулиці Миру, де шляхом демонтажу, таємно, умисно, з корисливою метою викрали столик із нержавіючої сталі із місця поховання ОСОБА_17.

В кінці липня 2011 року, в м. Городище, Черкаської області, разом за попередньою змовою з невстановленою особою, повторно, з метою викрадення предметів, які знаходяться в місцях поховання та обернення їх на свою користь, зайшли на територію цвинтара, який розташований в м. Городище по вулиці 1 Травня, де шляхом демонтажу, таємно викрали огорожу із нержавіючої сталі із місця поховання ОСОБА_18 та ОСОБА_19.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 185, ч. 2 ст. 297 КК України визнав повністю і суду пояснив, що дійсно 03 квітня 2011 року близько 22 години, в будинку по вул.Радянська, 24 в м.Городище Черкаської області, викрав дві золоті каблучки, які належали співжителю його матері ОСОБА_3, для того щоб продати і отримати гроші, які необхідні були для власних потреб. 24 липня 2011 року, близько 13 години, в с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, попередньо домовившись з ОСОБА_4 зайшли на територію цвинтара в с. Орловець, Городищенського району, Черкаської області, і демонтували огорожі із нержавіючої сталі із спільного місця поховання ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, спільного місця поховання ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_20, спільного місця поховання ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16. 27 липня 2011 року, близько 15.00 години, в м.Городище, Черкаської області, знову, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, разом з ОСОБА_4 зайшли на територію центрального цвинтара, який розташований в м.Городище по вулиці Миру, і знову демонтували та викрали столик із нержавіючої сталі із місця поховання ОСОБА_17. В кінці липня 2011 року, в м. Городище, Черкаської області, із особою з якою познайомився випадково, зайшли на територію цвинтара, який розташований в м. Городище по вулиці 1 Травня, де, шляхом демонтажу, викрали огорожу із нержавіючої сталі із місця поховання ОСОБА_18 та ОСОБА_19.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2 його вина у скоєнні злочинів передбачених ч.1 ст. 185,

ч. 2 ст. 297 КК України, підтверджується наступними доказами:

-показами потерпілого ОСОБА_3 про те, що він проживає ІНФОРМАЦІЯ_4, у власному будинковолодінні разом із співмешканкою ОСОБА_21. 3 квітня 2011 року близько 19 години 30 хвилин до них до дому прийшов її син, ОСОБА_2, який попросився в них переночувати. Вони повечеряли та випили разом близько по 100 грам горілки. Потім лягли відпочивати в одній із кімнат будинку, а ОСОБА_2 ліг відпочивати в іншій кімнаті. Наступного дня близько 6 години ранку ОСОБА_21 пішла з дому на роботу, а він разом із ОСОБА_2 в 7 год.50 хвилин також вийшли із двору та пішли в різних напрямках по особистих справах. 8 квітня 2011 року близько 10 години від своєї співмешканки ОСОБА_21 йому стало відомо, що із серванту, що розташований в кімнаті зали його будинку, зникли дві золоті каблучки. Вага однієї каблучки становила близько 0,7 грама, а іншої близько 0,82 грама. На даних каблучках мався відтиск проби радянського виробництва 583. Обидві каблучки він придбав близько 7 років назад, одну за 130 грн, а іншу за 140 грн та зберігав в скляній чаші серванту. Після зникнення каблучок, відразу запідозрив ОСОБА_2 та повідомив про це працівників міліції. 08.04.2011 року зустрівся із ОСОБА_2, який розповів йому, що він дійсно 03.04.2011 року викрав із серванту дві золоті каблучки, які в подальшому продав. На даний час матеріальні збитки йому не відшкодовано;

-показами потерпілого ОСОБА_22 про те, що 26 липня 2011 року близько 17.00 години він разом із своєю сестрою ОСОБА_23 поїхали на центральний цвинтар, який розташований у м. Городище по вул. Миру, з наміром здійснити прибирання могили батька - ОСОБА_17. Приїхавши на цвинтар, прибрали могилу та через 3 години поїхали додому. Біля могили батька, на той час знаходилися такі предмети: столик із нержавіючої сталі, огорожа із нержавіючої сталі та хрест із нержавіючої сталі, які у 1991 році були виготовлені власноручно. Більше вони до могили батька не навідувалися. 30 липня 2011 року близько 10.00 години разом із своєю сестрою ОСОБА_24 поїхали на центральний цвинтар м. Городище з наміром підфарбувати огорожу біля могили баби ОСОБА_25, а також посадити квіти біля могили батька. Закінчивши фарбувати огорожу баби, пішли до могили батька садити квіти та виявили, що біля місця поховання його батька відсутній столик із нержавіючої сталі, а земля, у місці де він знаходився, була свіжо загорнута. Він відразу ж пішов до завідуючого центральним цвинтарем ОСОБА_26, якому розповів про зникнення столика із місця поховання батька. ОСОБА_26 відразу ж зателефонував до міліції. Через деякий час до цвинтаря приїхали працівники міліції, які оглянули місце поховання батька та склали відповідні документи у яких він розписався;

-показами потерпілої ОСОБА_27 про те, що 28 липня 2011 року вона пішла на центральний цвинтар с. Орловець Городищенського району, з метою прибрати могилу, де поховані її родичі, а саме: батько ОСОБА_7, брати ОСОБА_8, ОСОБА_6, її син ОСОБА_28 та виявила, що на їх могилі була відсутня огорожа із нержавіючої сталі, а стовпці, які були навколо огорожі вийняті із землі. Після того, як виявила, що на могилах рідних зникла огорожа, поїхала у райвідділ міліції м. Городище, де у неї відібрали заяву про скоєння злочину та пояснення. Останній раз була на цвинтарі 20 чи 21 липня 2011 року, але тоді всі предмети на могилі її рідних були на місці. Через деякий час працівниками міліції її було повідомлено про те, що ними було затримано чоловіка який скоїв цей злочин.

-показами потерпілої ОСОБА_29 про те, що 28 липня 2011 року до неї зателефонував працівник міліції та повідомив, що на центральному цвинтарі с. Орловець було зняту огорожу із місця поховання її родичів. Вона відразу ж пішла на цвинтар та побачила, що на могилі де похований її чоловік ОСОБА_14, свекруха ОСОБА_15 та свекор ОСОБА_16 відсутня огорожа, яка була виготовлена із нержавіючої сталі;

-показами потерпілої ОСОБА_30 про те, що 28 липня 2011 року її було повідомлено по телефону працівниками міліції, що на могилі де поховані її рідні: мати ОСОБА_10, чоловік ОСОБА_11, батько ОСОБА_12, брат ОСОБА_9, баба ОСОБА_13 викрадена огорожа. Залишилося лише 8 трубок із нержавіючої сталі;

-показами потерпілого Ґудзь ОСОБА_31 про те, що 1 серпня 2011 року його мати ОСОБА_32 повідомила про те, що на цвинтарі який розташований по вулиці 1 Травня в м. Городище де заховані дід ОСОБА_18 та баба ОСОБА_19 відсутня огорожа із нержавіючої сталі. Того ж дня пішов подивитися на цвинтар та виявив, що на могилі його рідних викрадена майже вся огорожа, залишився лише шматок трубки довжиною близько 50 см. Звернувся за допомогою до дільничного інспектора, який повідомив, що чоловіка, який викрав огорожу, звати ОСОБА_2. Мати ОСОБА_2 запевнила, що відшкодує завдані її сином збитки;

-свідченнями свідка ОСОБА_21 про те, що вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із співмешканцем ОСОБА_33. 3 квітня 2011 року близько 19 години 30 хвилин до них до дому прийшов її син ОСОБА_2, який попросився переночувати в будинку. 04.04.2011 року близько 6 години вона пішла з дому на роботу, а ОСОБА_2 та ОСОБА_33 спали в будинку. Повернулась вона до дому близько 22 години 30 хвилин. В цей час ОСОБА_2 дома вже не було. 08.04.2011 року її співмешканець ОСОБА_33 в одній із кімнат в серванті виявив відсутність двох золотих кабучок. В крадіжці вони відразу запідозрили її сина ОСОБА_2. Через деякий час вона зустрілась із своїм сином, який при зустрічі розповів, що це він викрав дві каблучки та продав їх. Отримані кошти потратив на продукти харчування;

-свідченнями свідка ОСОБА_34 про те, що він являється приватним підприємцем і займається ремонтом та виготовленням ювелірних виробів. 04 квітня 2011 року близько 9 години 30 хвилин до його майстерні, прийшов підсудний, який запропонував купити в нього каблучку виготовлену із золота, запевнивши, що дана каблучка належить йому особисто. Підсудний показав йому свій паспорт громадянина України на ім»я ОСОБА_2. Після чого він зважив каблучку і вага її склала 0,82 мг. Також на вказаній каблучці був відтиск проби радянського виробництва 583. Каблучку погодився придбати в якості дорогоцінного металу, за яку заплатив 140 грн. Після чого каблучку переплавив на інші вироби. Про те, що каблучка була викрадена йому нічого не відомо;

-свідченнями свідка ОСОБА_35 про те, що 04 квітня 2011 року близько 15 години він знаходився в подвірї біля підїзду свого будинку. В цей час до нього підійшов громадянин ОСОБА_2, який запропонував йому придбати в нього каблучку виготовлену із золота, запевнивши, що вона належить йому особисто. Оглянувши каблучку, він виявив на ній тріщину, тому погодився придбати її за 50 гривень. 5 квітня 2011 року, перебуваючи в м. Черкаси вирішив каблучку відремонтувати та коли підійшов до ювелірної майстерні, що розташована по вул. Ільїна, то біля входу його зустрів незнайомий чоловік, який запропонував продати йому каблучку за 60 гривень. На пропозицію він погодився та продав каблучку за 60 гривень;

-свідченнями свідка ОСОБА_32 про те, що 1 серпня 2011 року вона разом із сином Ґудзь І.М. пішла на цвинтар, який розташований по вулиці 1 Травня м. Городище до могили своїх рідних. Там вони побачили, що відсутня огорожа із нержавіючої сталі. Залишилися лише металеві стовпці;

-свідченнями свідка ОСОБА_36, про те, що 27 липня 2011 року близько 21 години на пункт

прийому металобрухту по вул.Кожедуба в м.Городище, де на той час вона працювала, до неї прийшов ОСОБА_2

А.В., який запропонував їй купити у нього столик із нержавіючої сталі. На що вона погодилася та купила

його за 80 грн. 1 серпня 2011 року до неї прийшли працівники міліції та запропонували видати їм придбаний нею

столик;

-даними протоколу огляду місця події від 08.04.2011 року (а.с.7);

-даними довідки від 11.04.2011 року про вартість виробів із золота (а.с.14);

-даними протоколу огляду місця події від 01.08.2011 року (а.с.10);

- даними протоколу огляду місця події від 01.08.2011 року (а.с.12);

- даними товарних чеків №7 та №8 від 30.07.2011 року (а.с.16);

- даними протоколу огляду предметів від 08.08.2011 року (а.с.21);

- даними протоколу огляду місця події від 28.07.2011 року (а.с.43-44);

- даними протоколу огляду місця події від 28.07.2011 року (а.с.45);

- даними протоколу огляду предметів від 15.08.2011 року (а.с.63);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події з фото таблицями від 27.09.2011 року (а.с.134-137);

- даними протоколу відтворення обстановки та обставин події з фото таблицями від 27.09.2011 року (а.с.138-143).

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, вважає, що предявлене обвинувачення підсудному ОСОБА_2 доказане повністю.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 таємно викрав чуже майно (крадіжка), то його дії, суд, кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 незаконно заволодів предметами, що знаходяться на могилі, повторно та за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, то його дії, суд, кваліфікує за ч.2 ст.297 КК України.

При призначенні міри покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які помякшують і обтяжують покарання.

Злочин вчинений підсуднім за ст.185 ч.1 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Злочин вчинений підсуднім за ст.297 ч.2 КК України є злочином середньої тяжкості.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з»ясовувати вік, стан здоров»я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім»ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що підсудній є особою молодого віку, йому виповнилося 24 роки; визнав свою вину; розкаюється і активно сприяв розкриттю злочину; за місцем проживання характеризується негативно; до кримінальної відповідальності притягується не вперше, будучи засудженим 16.12.2010 року Городищенським районним судом Черкаської області за ст.309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 75 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1275 грн.,; не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра за місцем проживання згідно довідки №267 та довідки №234 від 01.08.2011 року та довідки №128 від 11.04.2011 та довідки №146 від 08.04.2011 року Городищенського районного територіального медичного об»єднання; ніде не працює; не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку; вчиняє злочини на грунті зловживання спиртними напоями; заподіяну злочином шкоду потерпілому ОСОБА_3 не відшкодував, як і потерпілим ОСОБА_22, ОСОБА_27, ОСОБА_37, ОСОБА_30, Ґудзь І.М.; будучи повідомленим вчасно та належним чином про день, час та місце розгляду кримінальної справи не з»являвся на виклики до суду і відносно нього було тричі застосовано примусові приводи, що свідчить про свідоме ухилення від кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом»якшують покарання підсудного ОСОБА_2 є визнання вини та щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2 є вчинення злочину повторно та в стані алкогольного сп»яніння.

За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню підсудного ОСОБА_2 може сприяти покарання пов»язане з його ізоляцією від суспільства і призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі, остільки вбачає, що саме такий вид покарання буде достатнім для попередження вчинення підсуднім нових злочинів. Для призначення покарання підсудному за вчинення злочинів передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.297 КК України, суд застосовує вимоги ст.70 КК України, керуючись принципом часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов потерпілими по справі не заявлений.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази по справі, а саме: лист та трубка із нержавіючої сталі, які здані на зберігання потерпілому ОСОБА_22, підлягають поверненню йому як власнику за належністю; два мішка із трубками з нержавіючої сталі, здані на зберігання до кімнати речових доказів Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області, які не представляють цінності, слід знищити.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

визнати ОСОБА_2, винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.185 КК України та ч.2 ст.297 КК України і призначити йому покарання по даних статтях:

- за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.297 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_2 остаточну міру покарання 3 роки 5 місяців позбавлення волі.

Термін відбуття покарання підсудному ОСОБА_2 рахувати з часу взяття його під варту, тобто з 12 вересня 2011 року.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази по справі, а саме: лист та трубка із нержавіючої сталі, які здані на зберігання потерпілому ОСОБА_22, повернути за належністю; два мішка із трубками з нержавіючої сталі, здані на зберігання до кімнати речових доказів Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області через Городищенський районний суд Черкаської області протягом 15 діб з моменту його проголошення а для засудженого ОСОБА_2 з моменту вручення йому копії вироку суду.

Суддя ОСОБА_38