НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/3247/14-к
Провадження № 1-кп/0182/57/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.07.2015 року м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0000483 за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокузнецьк Кемеровської області РФ, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
потерпілої: ОСОБА_11
представника потерпілої: ОСОБА_12
обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_5
ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 здійснили розбійний напад на магазин «Фероллі», розташований по вул. Першотравневій, 26 в м. Нікополі Дніпропетровської області за наступних обставин.
Так, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , групою осіб, діючи спільно, з єдиним умислом в досягненні злочинного результату, направленого на напад з метою заволодіння чужим майном, розробили план нападу на один з магазинів в м. Нікополі та розподілили ролі кожного.
Згідно розробленого плану ОСОБА_6 взяв з дому пневматичний пістолет та металеву трубу для залякування потерпілої особи, маски, щоб закрити обличчя, полімерні хомути на труби в кількості 6 шт., які повинні були використати для зв`язування рук. ОСОБА_5 взяв медичний шприц та ампулу медичного препарату «Аменазин», щоб зробити ін`єкцію потерпілій особі, з метою припинення опору.
05 лютого 2014 року приблизно о 16 год. 20 хв., ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , групою осіб, діючи спільно, з єдиним умислом, направленим на напад з метою заволодіння чужим майном, підійшли до приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », розташованому по АДРЕСА_3 .

Діючи згідно розподілених ролей, ОСОБА_5 умисно, з метою заволодіння чужим майном, попередньо перед входом до магазину одягнувши заздалегідь приготовлену маску на обличчя, зайшов в приміщення магазину та напав на ОСОБА_11 , яка там знаходилась, завдавши один удар кулаком в обличчя ОСОБА_11 , спричинивши їй різкий фізичний біль.

Після чого, ОСОБА_5 з руки потерпілої ОСОБА_11 вихопив, таким чином заволодів телефоном «НТС One» вартістю 2000 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_1 вартістю 10 грн. на рахунку якої знаходилося 100 грн., який належить потерпілій ОСОБА_11 загальною вартістю 2110 грн. та передав ОСОБА_6 .

В цей час ОСОБА_6 зачинив замок вхідних дверей магазину з середини, щоб його та ОСОБА_5 злочинні дії не були викриті випадковим свідком.

Після чого, ОСОБА_6 , з метою придушення опору потерпілої ОСОБА_11 , продемонстрував заздалегідь приготовлену металеву трубу, яку поклав на стіл перед потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_11 , побачивши в руках у ОСОБА_6 зазначену металеву трубу, реально сприйняла її як загрозу своєму життю і здоров`ю, та злякавшись, не чинила опір нападникам.
Потім, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поклали потерпілу обличчям на підлогу, де ОСОБА_5 сів на спину потерпілій і став її утримувати за руки, а ОСОБА_6 почав зв`язувати руки та ноги потерпілої ОСОБА_11 , заздалегідь приготовленими хомутами.

Після чого, ОСОБА_6 , зв`язавши потерпілу, для припинення опору намагався зробити їй ін`єкцію медичним шприцем з препаратом «Аменазин», який також був заздалегідь приготовлений та який йому передав ОСОБА_5 , однак не зміг, так як потерпіла ОСОБА_11 почала пручатися та кликати на допомогу.

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , побачивши, що потерпіла почала опиратися, нанесли декілька ударів кулаками по голові та тулубу потерпілої кожен.

Злочинні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_5 були виявлені співробітниками ПОФ «КрОК», які прибули на місце після спрацювання КТС.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , побачивши, що їх злочинні дії викриті, утримуючи при собі телефон потерпілої, намагались втекти, але біля вказаного магазину були затримані співробітниками ПОФ «КрОК».

В результаті розбійного нападу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спричинили потерпілій ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців обличчя, синців лівої вушної раковини, синця лівої завушної області, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6, менше 21 доби), тілесні ушкодження у вигляді садна правого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та заволоділи майном потерпілої, а саме мобільним телефоном «НТС One» вартістю 2000 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_1 вартістю 10 грн. на рахунку якої знаходилося 100 грн., який належить ОСОБА_11 , в наслідок чого заподіяли останній матеріальну шкоду на загальну суму 2110 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 , вину свою не визнав і суду показав, що 3 лютого 2014 року він повернувся з майдану, що відбувся в м. Києві. 05 лютого 2015 року зранку він був в лікарні, де проходив медичне обстеження. Потім він зустрів ОСОБА_6 , з яким розмовляли про зміни в державі та про майдан. Коли вони йшли повз магазин, він повідомив останньому, що зараз вдіне маску, зайде до магазину та скаже, щоб продавець поклала руки на стіл. Продавець покладе руки на стіл та вони підуть далі. Величко сказав, що такого не буде. Він запропонував спробувати. Він мав з собою дві «Балаклави», які вони вдягли на голови та зашли до магазину. В магазині за столом сиділа жінка продавець. Він сказав їй, щоб вона поклала руки на стіл. Але вона не відреагувала та почала виражатись нецензурною лайкою, погрожуючи зателефонувати чоловіку. У зв`язку з цим він її вдарив, оскільки вона стала неадекватно себе вести. Після цього він взяв скоч на столі, забрав у потерпілої телефон та передав його ОСОБА_14 , щоб він його вимкнув. Після цього приїхала охоронна фірма. Вони вийшли з приміщення магазину та здались. Потім приїхав чоловік потерпілої, який почав його бити. Він втратив свідомість та прийшов до тями від болю.

В судових дебатах та в останньому слові обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що його дії були спрямовані на хуліганський мотив та розбійного нападу він не вчиняв.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою не визнав та суду показав, що 05 лютого 2014 року він вийшов з дому, маючи при собі мішок з під цукру, в якому знаходився металобрухт. Зупинивши автомобіль, він направився до пункту прийому металобрухту в м. Нікополі. В районі старого хлібозаводу він здав металобрухт та пішов до 9-ї автобази де він раніше працював. На той час у нього вдома був ремонт. На 9-й автобазі йому потрібно було виконати зварювальні роботи. Із собою у нього була півдюймова труба довжиною 50 см. Він прийшов до знайомого ОСОБА_15 та прохав порізати трубу, на що той відповів, що або у вечорі , або наступного дня, так як він був зайнятий. Вони домовились про зустріч 06 лютого 2014 року. Після цього він поїхав на ринок де купив 10 пластикових хомутів. Коли він проходив повз стоянку районної лікарні в м.Нікополі, то зустрів ОСОБА_16 , який розповів йому, що був на майдані в м. Києві та йдуть великі зміни. Вони вирішили разом випити пива. По дорозі у них виник спір. Спір був на ящик пива, а саме що вони зайдуть до магазину і якщо продавець виконає команду ОСОБА_16 покласти руки на стіл, то виграв останній, якщо не покладе руки на стіл, то виграв він. У ОСОБА_16 було дві маски, які вони вдягли та зашли до магазину. Він залишився біля вхідної двері. ОСОБА_16 підійшов до потерпілої та попросив щоб вона руки поклала на стіл. Вона цього не зробила, що було далі, він не бачив. Потім побачив, що все пішло не так , як вони задумали. Тоді він зачинив вхідні двері та підійшов до ОСОБА_16 і потерпілої. ОСОБА_16 передав йому мобільний телефон потерпілої, щоб він його вимкнув. Він спробував зняти батарею від телефону, але йому не вдалося. Тоді він вирішив зламати мобільний телефон та кинув його на стіл. Металева труба йому теж заважала і він її теж поклав на стіл. В цей час потерпіла лежала на підлозі, в тому положенні, що трубу бачити не могла. У ОСОБА_16 піднявся тиск, тому, що зрозуміли, що відбувається. Вони вирішити зв`язати потерпілу та покинути приміщення магазину. Він вирішив для цього застосувати хомути , які купив на ринку. ОСОБА_16 взяв скоч, але у них нічого не вийшло. Після цього вони пішли здаватися. Перший з магазину вийшов ОСОБА_16 . Побачивши, що ОСОБА_16 затримали, він злякався та почав тікати в бік. Зрозумівши , що тікати нікуди, теж вирішив здатися. Їх поклали обличчям до асфальту. Потім приїхав чоловік потерпілої, почав їх бити. Потім їх відвезли до міліції. Він розумів, що порушує закон. На відео все зафіксовано, та відповідає їхнім діям. Ніяких препаратів та уколів потерпілій він не робив.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 суду показала, що раніше обвинувачених не знала, але пам`ятає, що за місяць до розбійного нападу, ОСОБА_5 заходив до магазину «Ferroli» та інтересувався встановленням опалення. Магазин опалювальної техніки «Ferroli» по вул. Першотравневій 26, в м. Нікополі належить її чоловіку.
05 лютого 2014 року її чоловік поїхав у справах, а вона залишились сама в магазині. Покупців вже не було та вона сиділа за комп`ютером, в Інтернеті. Приблизно хвилин 20-30 на 17 годину, відчинились вхідні двері в магазин, та в приміщення зайшли двоє чоловіків в масках. В руках вони тримали якісь предмети, схожі на металеву трубу та мішок. Один з чоловіків одразу підійшов до неї та вдарив її рукою в обличчя, а другий чоловік в цей час став зачиняти двері в магазин. Вдарив її в обличчя та забрав у неї телефон, як потім вона дізналась, ОСОБА_5 .. Після удару вона встигла натиснути тривожну кнопку охоронної системи, яка знаходиться в магазині. Потім її почали шарпати та витягнувши із-за столу разом з кріслом, скинули на підлогу. Один з нападників тримав її за голову. В цей час вона лежала обличчям до підлоги. Потім їй за спиною почали зв`язувати руки. В цей час обвинувачені виражались нецензурною лайкою, залякували її, щоб вона не кричала. Лежачи на підлозі, вона відчула, що їй хочуть щось вколоти. Вона почала чинити опір та кричати. Одразу ж вона почула від обвинувачених, що її потрібно було вбити, щоб не чинила опір. При цьому їй стали наносити удари руками. Потім раптом все зупинилось та обвинувачені вибігли з магазину.
Також потерпіла пояснила, що охоронна система с відеокамерами в магазині була встановлена за декілька днів до нападу. Пістолета в нападників потерпіла не бачила. Під час нападу їй було спричинено тілесні ушкодження на обличчі, голові та руках, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду показав, що він працює лікарем невропатологом. Потерпіла зверталась до нього з травмою головного мозку. Також свідок суду показав, що препарат «Аменазин» є сильно діючим психотропним препаратом, свого роду заспокійливі ліки. Зазначений препарат застосовується в психотерапії у виняткових випадках і тільки під наглядом лікарів. Передозування препаратом та несвоєчасне надання медичної допомоги може призвести до смерті.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду показав, що він працює в охоронній фірмі «Крок», з обвинуваченими не знайомий.

Згадати точну дату він не зміг, але в лютому 2014 року зателефонував оператор охоронної фірми «Крок» та повідомила, що у магазині «Ferroli» по вул. Першотравневій 26, в м. Нікополі спрацювала сигнальна кнопка. Він разом з напарником ОСОБА_19 та ОСОБА_20 під`їхали до магазину «Ferroli» за вказаною адресою та підішли до вхідних дверей. Однак, двері були зачинені. Вони здивувались, що ще не закінчився робочий час, а двері магазину зачинені. В цей час вони почули з приміщення магазину крик жінки про допомогу. Через декілька хвилин відчинились двері та з магазину вибігло двоє чоловіків в масках, яких вони затримали на місці. Одразу ж вони викликали міліцію та швидку медичну допомогу потерпілій. Після затримання, у обвинувачених випав телефон на землю, який, як потім з`ясувалось, вони забрали у потерпілої.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показав, що обвинувачених не знає. Він працював в охоронній фірмі «Крок». Знаходячись на зміні з напарником ОСОБА_18 , вони отримали повідомлення від оператора охоронної фірми, що в магазині «Ferroli» по вул. Першотравневій в м. Нікополь спрацювала сигнальна кнопка. Вони зразу ж приїхали до магазину, вишли з машини та підішли до дверей. Двері магазину були зачинені, але вони почули жіночій крик про допомогу. В цей момент їм стало зрозуміло, що в приміщенні щось відбувається. Вони почали смикати двері та кричати, щоб відчинили. Через декілька хвилин двері відчинились. В цей момент він стояв позаду напарника . З магазину «Ferroli» вибігло двоє чоловіків, один з яких одразу накинувся на ОСОБА_18 , а другий почав тікати. Вони одразу вжили заходів щодо затримання осіб. Чоловіка, який напав на ОСОБА_18 та чинив опір, затримали першим та положили його на землю. Другого чоловіка, який почав тікати, він наздогнав і той йому повідомив, що здається. Затриманих осіб поклали на землю та тримали до приїзду міліції. Через декілька хвилин приїхав чоловік потерпілої, а потім міліція. Також свідок показав, що мобільний телефон, який розбійники забрали у потерпілої, був у затриманих. Він випав на землю при їх затриманні. Чоловіки були в масках. Після затримання нападників, він зайшов в магазин та побачив, що стільці та стіл в магазині розвернуті. На столі в приміщені магазину лежала металева труба. Зброї у затриманих він не бачив.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , суду показав, що працює в охоронній фірмі «Крок». Дату свідок згадати не зміг, але показав, що у 2014 році він разом з ОСОБА_18 та ОСОБА_19 приїхав до магазину «Ferroli», який розташований в м. Нікополі по вул. Першотравневій. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 підішли до дверей магазину, які були зачинені. В цей час він сидів в автомобілі. Коли вони почули в приміщенні магазину крик жінки про допомогу, ОСОБА_18 підійшов до автомобіля, взяв гумову палицю і повідомив йому, що там щось трапилось. Одразу за ним підійшов до автомобіля і ОСОБА_19 , який теж взяв гумову палицю. ОСОБА_18 підійшов до дверей магазину, а за ним став ОСОБА_19 .. В цей момент відчинились двері магазину, звідки вибігли двоє чоловіків. Один з них накинувся на ОСОБА_18 , а другий чоловік почав тікати. ОСОБА_19 його наздогнав і втікач здався. Двох чоловіків, які вибігли із магазину «Ferroli», було затримано та вони лежали на землі, до приїзду працівників міліції. Він зайшов до приміщення магазину та побачив, що біля столу, на підлозі, сидить жінка. Він запитав її, чи двоє було нападників, на що вона кивнула головою. У потерпілої були зв`язані руки та ноги, стільці були розкидані, а на столі лежала металева труба. Він розв`язав потерпілу, та заспокоював її. Згодом приїхав чоловік потерпілої, працівники міліції та швидка медична допомога, яких він викликав через оператора охоронної фірми «Крок».
Свідок ОСОБА_21 , який є чоловіком потерпілої, у судовому засіданні відмовився давати показання, посилаючись на ст.63 Конституції України.
Колегією суддів досліджено матеріали кримінального провадження №0000483 та встановлено наступне.
Згідно до протоколу огляду місця події, план-схем та фототаблиці до нього (т.1 а.п.23-31), 05 лютого 2014 року з 17 години 10 хвилин до 18 години 30 хвилин слідчим слідчого відділу Нікопольського МВ в присутності понятих було оглянуто та зафіксовано місце скоєння злочину, а саме приміщення магазину «Фероллі», розташованого по вул. Першотравневій 26 в м. Нікополі Дніпропетровської області та території біля магазину. На місці скоєння злочину було виявлено та вилучено фрагмент липкої стрічки, моток липкої стрічки, хомути, медичний шприц, мобільний телефон та металева труба. При цьому, медичний шприц та мобільний телефон були виявлені при огляді території біля магазину та знаходились поряд із затриманим ОСОБА_6 . Також було зафіксовано гематоми на обличчі потерпілої ОСОБА_11 , які були спричинені їй в наслідок її побиття при скоєнні обвинуваченими злочину.

Згідно до постанови (а.п.32-33 т.1), вилучені на місці скоєння злочину мобільний телефон, медичний шприц та обгортка до нього, пластмасові хомути, металева труба і коробка сірників, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. При цьому, мобільний телефон, яким заволоділи нападники, переданий потерпілій під розписку (а.п.38 т.1).

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту (а.п.53-54 т.1), потерпіла ОСОБА_11 відмовилась від проведення слідчої дії посилаючись на стан здоров`я.

Згідно до заяв (а.п.70, 72, 78 т.1) потерпіла ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_22 надали працівникам міліції два DVD диски з відеозаписом від 05 лютого 2014 року з камер відеоспостереження з магазину «Фероллі», розташованому по вул. Першотравневій 26 в м. Нікополі. Зазначені диски було оглянуто працівниками міліції відповідно до протоколу огляду (а.п.73-74, 79-81 т.1), долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження згідно постанов (а.п. 76-77, 83-85 т.1). Крім того, зазначені диски зберігаються в матеріалах кримінального провадження (а.п.75, 82 т.1) та за клопотанням сторін кримінального провадження відеозапис на дисках переглянуто судом в судовому засіданні від 19 листопада 2014 року. Також, згідно до протоколу огляду (а.п.79-81 т.1) , слідчим було оглянуто предмет зовні схожий на пістолет та пакет з мішком із полімерного матеріалу, які були виявлені власником магазину ОСОБА_22 в приміщенні магазину та добровільно передані до міліції.

Згідно до заяви (а.п.87 т.1) потерпіла ОСОБА_11 надала працівникам міліції фрагмент від скляної медичної ампули, який вона виявила у магазині «Фероллі». Зазначена ампула була оглянута слідчим відповідно до протоколу огляду (а.п.88-90 т.1) та долучена в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження, згідно постанови (а.п. 91-92 т.1).

Згідно до висновку судово-хімічної експертизи (а.п.98-100 т.1), надані на дослідження рідини об`ємом по 2,0 мл., що знаходяться у скляних ампулах, вилучені у присутності понятих у ОСОБА_5 в ході особистого огляду у приміщенні Нікопольського МВ, містять аміназин, який не відноситься до сильнодіючих та отруйних лікарських засобів, отруйних речовин.

Згідно до висновку судово-хімічної експертизи (а.п.110-113 т.1), на поверхні наданого на дослідження одноразового медичного шприца номінальною ємністю 10,0 мл., вилученого з місця огляду події, виявлено аміназин, який не відноситься до сильнодіючих та отруйних лікарських засобів, отруйних речовин.

Згідно до висновку дактилоскопічної експертизи (а.п.118-120 т.1), на наданих для дослідження фрагментах липкої стрічки, вилученої 05 лютого 2014 року при огляді місця скоєння злочину, слідів папілярних візерунків не виявлено. На зовнішній поверхні рулону полімерної липкої стрічки, виявлено слід пальця руки, який залишений не ОСОБА_6 і не ОСОБА_5 , а іншою особою.

Згідно до висновку балістичної експертизи (а.п.132-134 т.1), пістолет, вилучений 06 лютого 2014 року у магазині «Фероллі» по вул.. Першотравневій в. Нікополі, являється пневматичним пістолетом «МР-654К», серії «Т», 39945906, виробництва Російської Федерації та вогнепальною зброєю не є. Згідно постанови (а.п.135 т.1), зазначений пістолет долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Згідно до висновку судово-хімічної експертизи (а.п.141-143 т.1), на поверхні наданого на дослідження фрагменту скляної ампули, добровільно наданого для огляду та вилучення потерпілою ОСОБА_11 , виявленого нею у магазині після огляду місця події, виявлено аміназин, який не відноситься до сильнодіючих та отруйних лікарських засобів, отруйних речовин.

Згідно висновку експерта № 58 (а.п.151-153 т.1), у потерпілої ОСОБА_11 виявлені тілесні пошкодження у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців обличчя, синців лівої вушної раковини, синця лівої завушної області, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (більше 6, менше 21 доби), та тілесні ушкодження у вигляді садна правого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Згідно до протоколу огляду (а.п.9-10 т.2), в приміщенні Нікопольського МВ, працівниками міліції оглянуто речі, надані добровільно обвинуваченим ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «Самсунг 5830», сім-карта «МТС», маска в`язана у вигляді шапки, фрагмент від мобільного телефону «НТС», сім-карта «ЮМС» та флеш-карта. Зазначені речі визнані речовими доказами згідно постанови слідчого (а.п.11-12 т.2).

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту (а.п.51-52 т.2), обвинувачений ОСОБА_6 відмовився від проведення слідчої дії посилаючись на ст.63 Конституції України.

Згідно до протоколу огляду (а.п.55-56 т.2), в приміщенні Нікопольського МВ, працівниками міліції оглянуто речі, надані добровільно обвинуваченим ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон «Самсунг Е7», батарея від нього, сім-карта «МТС», шкіряний чохол до телефону, 2 флакона «Аміназину» ємністю по 2 мл., складний ніж, ліхтарик, та медичний шприц ємністю 5мл. Зазначені речі визнані речовими доказами згідно постанови слідчого (а.п.57-58 т.2).

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту (а.п.87-88 т.2), обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від проведення слідчої дії посилаючись на ст.63 Конституції України.

Згідно до постанови слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області від 29 травня 2015 року, кримінальне провадження №0000281 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2015 року за фактом перевищення співробітниками Нікопольського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області службових повноважень , за ознаками ч.1 ст.365 КК України, закрите на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку доказам, колегія суддів вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_5 повністю доведена та їх дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.187 КК України за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення.

До такого висновку суд прийшов з огляду на наступне.

Відповідно до ст.84 КПК України , доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ч.1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Під час ухвалення судового рішення, при оцінці доказів, якими було перевірено обставини, встановлені під час кримінального провадження, колегія суддів прийшла до висновку, що всі докази є допустимими.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги показання обвинувачених в судовому засіданні, відповідно до яких вони не вчиняли кримінального правопорушення передбаченого ст..187 КК України, виходячи з наступного.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 дала показання про обставини нападу на неї в приміщенні магазину, заволодіння її мобільним телефоном, спричинення їй тілесних ушкоджень та про інші обставини скоєння злочину. Колегія суддів вважає покази потерпілої об`єктивними, послідовними та такими, що підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Так, обставини скоєння 05 лютого 2014 року розбійного нападу на потерпілу в приміщенні магазину «Фероллі», розташованого по вул. Першотравневій 26, в м. Нікополі Дніпропетровської області, було зафіксовано камерами відео спостереження, встановленими в магазині. Як встановлено в ході судового слідства, потерпіла ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_22 надали працівникам міліції два DVD диски з відеозаписом від 05 лютого 2014 року з камер відео спостереження з магазину «Фероллі». Зазначені диски було оглянуто працівниками міліції відповідно до протоколу огляду (а.п.73-74, 79-81 т.1), долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження згідно постанов (а.п. 76-77, 83-85 т.1). Відеозапис на дисках було переглянуто судом в судовому засіданні 19 листопада 2014 року. При перегляді вказаного відеозапису, колегія суддів впевнилась в об`єктивності показів потерпілої в судовому засіданні, оскільки вони співпадають з діями обвинувачених при скоєнні злочину.

Твердження обвинувачених, що вони вчиняли дії відносно потерпілої з хуліганських мотивів, також колегія суддів не може взяти до уваги. Як зазначає потерпіла, нападники заволоділи її мобільним телефоном. З відеозапису камер спостереження вбачається, що дійсно мобільним телефоном потерпілої заволодів обвинувачений ОСОБА_5 та передав його обвинуваченому ОСОБА_6 . Як вбачається з протоколу огляду місця події, мобільний телефон був виявлений та вилучений біля магазину, поряд з обвинуваченим ОСОБА_6 , в момент його затримання. Крім того, фрагмент мобільного телефону, сім-карта та флеш карта з телефону належного потерпілій, були вилучені працівниками міліції у обвинуваченого ОСОБА_6 після його затримання та проведення огляду в приміщенні Нікопольського МВ.

Отже, конкретні дії обвинувачених при вчиненні кримінального правопорушення, а також вилучення у них речей належних потерпілій за приміщенням магазину, після їх затримання, спростовують їх покази про вчинення дій з хуліганських мотивів, а навпаки підтверджують скоєння злочину з корисливих мотивів, а саме розбійного нападу, оскільки потерпілій після застосування до неї насилля, були спричиненні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи.

Заява про вчинення на обвинувачених морального тиску з боку працівників міліції було перевірена, та даний факт не підтвердився, про що було винесено постанову слідчим прокуратури області.

Що стосується заяви захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_10 про порушення норм КПК України при проведенні досудового слідства, то колегія суддів дійшла наступного.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України та пункт 2.2 Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 700 від 14 серпня 2012 р., зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки по заяві або повідомленню, які містять ознаки кримінального правопорушення. На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, згідно з якими до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, а саме короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч.3 ст.186 КК України та обвинуваченим було повідомлено про підозру, відповідно до норм КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Отже, заява адвоката ОСОБА_10 про те, що слідчий не мав права винести постанову про перекваліфікацію дій обвинувачених є безпідставною.

Що стосується зміни повідомлення про підозру, то дійсно колегія суддів вбачає порушення ст.ст.278,279 КПК України, але вважає в даному випадку їх не суттєвими з точки зору ст.2 КПК України, яка передбачає завданням кримінального провадження захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів вважає, що права обвинувачених гарантовані Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України не порушені.

Також колегія суддів вважає такою, що не відповідає матеріалам кримінального провадження, заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_10 про повідомлення ОСОБА_13 про зміну підозри на протязі двох днів. Як свідчать матеріали, повідомлення про зміну підозри ОСОБА_13 винесено 11.04.2014 р. (т.2 а.п. 105), в цей же день вручено ОСОБА_13 , про що свідчить його розписка (т.2 а.п. 111) і в цей же день він був допитаний у якості підозрюваного (т.2 а.п. 112).

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_5 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, особи винних, які позитивно характеризується за місцем мешкання, ту обставину, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності.

Пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин для обвинувачених, колегія суддів не вбачає.

Тому, колегія суддів вважає необхідним призначити обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, в межах санкції статті.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тому, витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинувачених солідарно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА :
Визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_5 винними у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.187 КК України і призначити кожному покарання у вигляді позбавлення волі строком на вісім років з конфіскацією всього майна, яке є власністю обвинувачених.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 і ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обчислювати з кожному з часу їх затримання, а саме з 19 години 10 хвилин 05 лютого 2014 року.

Речові докази у кримінальному провадженні фрагмент липкої стрічки, моток липкої стрічки, хомути, медичний шприц, металева труба, мішок, фрагмент від скляної медичної ампули, пневматичний пістолет, маску у вигляді шапки, 2 флакони «Аміназину», складний ніж, ліхтарик, медичний шприц (квитанції №001856, 001852, 001854, 001860, 001855, 001853, 001804, 001858, 001878, 001861 у кримінальному провадженні №0000483, книга обліку №1), які знаходиться у камері схову речових доказів Нікопольського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області знищити,

Мобільний телефон «НТС» та фрагмент від нього, сім-карту «ЮМС» та флеш-карту, передані під розписку потерпілій ОСОБА_11 залишити в користуванні власника.

Диски із записами з камер відео спостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Мобільний телефон «Самсунг 5830» та сім-карту «МТС», що належить обвинуваченому ОСОБА_6 , які передані під розписку близьким родичам та

мобільний телефон «Самсунг Е7», батарею до нього, сім-карту «МТС» та шкіряний чохол чорного кольору до мобільного телефону, що належать ОСОБА_5 підлягають конфіскації.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2257 гривень 44 копійки.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3