Справа № 196/193/15-к
№ провадження 1-кп/196/39/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року смт. Царичанка Дніпропетровської області

Царичанський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Царичанського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , його представника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000262 від 28 квітня 2014 року, про обвинувачення ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, студента 1-го курсу Полтавського бізнес-коледжу Приватного вищого навчального закладу "Міжнародний науково-технічний університет імені академіка Юрія Бугая", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2014 року близько 22.20 год. громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Продукти», який розташований навпроти Рудківської сільської ради, що знаходиться за адресою вулиця Шевченка, 4 в селі Рудка Царичанського району Дніпропетровської області на грунті раптово виниклих неприязних стосунків вступив у словесну сварку з громадянином ОСОБА_5 , який сидів на металевому утримувачі для велосипедів поблизу вищевказаного магазину. В ході даної сварки громадянин ОСОБА_4 умисно наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя громадянину ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 почав хилитися до землі та в цей час ОСОБА_4 знову умисно наніс останньому один удар правою ногою в область обличчя, чим спричинив громадянину ОСОБА_5 тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № ДЕ 310 від 10.11.2014 року в громадянина ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді двостороннього перелому нижньої щелепи зліва в області кута, праворуч в області правих нижніх 3 і 4 зубів; забиття м`яких тканин обличчя, крововилива в кон`юктиву правого ока, садна грудної клітки. Ушкодження голови в сукупності відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, так як викликали тривалий розлад здоров`я, на строк більш як 21 день. Судово-медичні дані не суперечать можливості спричинення ушкоджень в термін, вказаний потерпілим, медичним документам і постанові про призначення експертизи 26.04.2014 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № ДЕ 7 від 14.01.2015 року всі ушкодження потерпілому ОСОБА_5 могли бути спричинені при ударі ногою і кулаком в обличчя ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 умисно спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження гр. ОСОБА_5 , яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив злочин, передбачений ст. 122 ч.1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині за ст. 122 ч.1 КК України визнав повністю. Пред`явлений до нього цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 1684,55 грн. визнав, а пред`явлений до нього позов про стягнення моральної шкоди в сумі 20000,00 грн. заперечив.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст. 122 ч.1 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, а при визначенні виду покарання та інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі ухвалення обвинувального вироку, просив врахувати його щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 за ст. 122 ч.1 КК України згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений підтвердив всі обставини, як вони викладені в обвинувальному акті. Його показання є достовірними, узгоджуються з матеріалами справи та належними і допустимими доказами, наданими сторонами в процесі, які вказують на доведеність винуватості ОСОБА_4 у скоєнні злочину, за ознаками якого він обвинувачується. Такими є: витяг з кримінального провадження від 08.05.2015 року; доручення про проведення досудового розслідування від 28.04.2015 року; повідомлення про початок досудового розслідування від 28.04.2015 року; постанова про призначення прокурора у кримінальному провадженні від 29.04.2015 року; постанова про зміну прокурора у кримінальному провадженні від 16.04.2014 року; постанова про зміну прокурора у кримінальному провадженні від 22.10.2014 року; картка первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; справка Царичанської ЦРЛ; постанова про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого; копія паспорта громадянина України ОСОБА_5 ; постанова про призначення судово-медичної експертизи; виписка з історії хвороби; висновок експерта № Е 144; постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи; додатковий висновок експерта № ДЕ 267; постанова про призначення групи слідчих; постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи; додатковий висновок експерта № ДЕ 301; протокол проведення слідчого експерименту; протокол проведення слідчого експерименту; протокол проведення слідчого експерименту; рапорт; постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи; додатковий висновок експерта № ДЕ 310; рапорт; корінець повістки про виклик; клопотання про здійснення приводу; ухвала від 21.11.2014 року; постанова про призначення додаткової судово-медичної експертизи; додатковий висновок експерта № ДЕ 7; клопотання; постанова про залучення цивільного позивача; рапорт; витяг з кримінального провадження від 13.02.2015 року; копія паспорта ОСОБА_4 ; довідка про судимість; довідка-характеристика; характеристика з місця навчання; довідка "Армор"; довідка з Царичанської ЦРЛ; повідомлення про підозру.

Потерпілий ОСОБА_5 не прийняв вибачення обвинуваченного, просив задовольнити позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи, що учасники судового засідання не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і не має сумнівів у добровільності й істинності їх позицій, а також враховуючи усвідомлення ними, що в такому випадку позбавляються права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд відповідно до частини третьої ст. 349 КПК України розглянув справу за правилами, передбаченими даною нормою.

За таких обставин судом встановлено, що кваліфікація протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 122 ч.1 КК України є вірною.

При призначенні обвинуваченому покарання, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, суд у відповідності зі ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 органом місцевого самоврядування по місцю проживання характеризувався позитивно, за місцем навчання характеризується посередньо, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно ст. 66 ч.1 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також погоджуючись з позицією прокурора та потерпілого та беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому слід призначити йому покарання в межах санкції 122 ч.1 КК України в виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Суд прийшов до переконання, що цивільний позов ОСОБА_5 , пред`явлений по справі в частині відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі, тобто в сумі 1684,55 грн. Також прийшов до висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 , пред`явлений по справі в частині відшкодування завданої злочином моральної в розмірі 20000,00 грн., з урахуванням того факту, що вчинення щодо ОСОБА_5 злочину спровоковано його ж діями, слід задовольнити частково. Тому підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь позивача грошова сума, яка рівняється сумі п`яти мінімальних заробітних плат, що становить 6090,00 грн. При цьому суд виходив з того, що суду не надано позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого розміру нематеріальної шкоди, завданної злочином.

Вирішуючи питання про відшкодування процесуальних витрат стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз суд приходить до висновку, що їх відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання в виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якшо протягом 2 (двох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (нкпп - НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (нкпп - НОМЕР_2 ), 1684,55 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, та 6090,00 грн. на відшкодування моральної (нематеріальної) шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а разом - 7774,55 грн.

Документи, надані учасниками процесу під час судового розгляду, залишити при справі.

Процесуальні витрати стосовно проведених в межах кримінального провадження судових експертиз відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України та ч. 2 ст. 15 Закону України "Про судову експертизу" необхідно віднести на рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Царичанського районного суду ОСОБА_7