УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» лютого 2007 р.

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Декайла П.В. суддів - Крукевича М.Н.,Коструби Г.І. з участю - прокурора Гарматюка Р.Є. захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Кременецького районного суду від 1 грудня 2006
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина
України, не одруженого, з середньою
освітою, не працюючого, раніше судимого: 27 грудня 1999
року Кременецьким районним судом за ст.ст. 81 ч.3, 140
ч.2, 89 ч.1, 42 КК України на З
роки позбавлення волі, засуджено за ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення
волі; - за
ст.187 ч.1 КК України на 5
років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим
остаточно ОСОБА_1 призначено 5 років позбавлення
волі.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишено
попередній - утримання під вартою, початок строку
відбуття покарання постановлено рахувати з 23 травня 2006 року.

За вироком ОСОБА_1. визнано винним
і засуджено за те, що він 22 травня 2006 року приблизно о 16 год. , знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, на подвір'ї магазину "Нічний патруль", що в м. Кременець
по вул. О. Лятуринської 1, з метою відкритого викрадення
чужого майна, наніс потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів кулаками в область голови. Після чого, у лежачого на асфальті ОСОБА_4
намагався витягнути з нагрудної кишені сорочки належний йому
мобільний телефон "Моторола
С115" вартістю 255 грн. Однак, потерпілий ОСОБА_4 обхватив руками кишеню
сорочки і не дав йому заволодіти його мобільним телефоном. Коли ж
інші особи зупинили побиття ОСОБА_4, то ОСОБА_1 погрозливим тоном наказав
ОСОБА_4 дати йому 5 грн.
Будучи психологічно подавленим, внаслідок фізичного насильства зі

Справа №11 -23 Головуючий у 1 інстанції -Білосевич Г.С.

Категорія ст.ст. 186 ч.2,187 ч. 1 КК України Доповідач - Крукевич М.Н.

сторони ОСОБА_1,
ОСОБА_4 кинув на асфальт 5
гривневу купюру, яку підняв ОСОБА_1 і зник з місця злочину.

Цього ж дня, приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_1, знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, з метою заволодіння чужим майном, в м. Кременець, поАДРЕСА_2, неподалік від магазину "Норма" підійшов до
потерпілого ОСОБА_5, погрожуючи ножем забрав з кишень його одягу 275, 2 грн., мобільний
телефон "Нокія 6230
І" вартістю 1300
грн. та батарею до мобільного телефона
"Сіменс С62" вартістю 35
грн. Всього ОСОБА_1 незаконно заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 на
загальну суму 1610,2 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить скасувати вирок щодо нього через суворість призначеного покарання,
перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.186 на ч.1 ст.296 КК України, за ст.
187 ч.1 КК
України відновити судове слідство і притягнути до кримінальної відповідальності
свідка ОСОБА_6, посилаючись на те, що призначаючи
йому покарання, суд не врахував жодної пом'якшуючої обставини.

Вважає, що із-за відсутності будь-якої корисливої цілі, його дії слід
кваліфікувати з ч. 1 ст. 296 КК України.
Кваліфікацію його дій за ч.1 ст.187 КК України вважає не вірною, за відсутності
в його діях ознак даного злочину, оскільки даний злочин скоїв свідок ОСОБА_6.

В доповненнях до апеляції ОСОБА_1 просить скасувати вирок, а справу
направити на додаткове розслідування за недоведеністю його винності в інкримінованих йому злочинах та неправильного
застосування кримінального закону і невідповідності призначеного
покарання, тяжкості
злочинів і внаслідок суворості.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1 та його захисників ОСОБА_2,
ОСОБА_3 , які
підтримали доводи апеляції, а також думку прокурора про залишення вироку без
зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши
апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляція до задоволення не підлягає
з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
злочинів за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам
справи і підтверджений розглянутими в судовому засіданні та викладеними у
вироку доказами.

Зокрема показаннями самого
засудженого ОСОБА_1. під час досудового слідства, які він давав в якості
обвинуваченого, з участю адвоката, в яких він не заперечував тих фактів, що
після побиття потерпілого ОСОБА_4 намагався забрати у нього мобільний телефон,
але оскільки він вчинив опір, то забрав лише 5 грн., а також, погрожуючи потерпілому ОСОБА_5 ножем,
обшукав його кишені і заволодів його
грішми, мобільним телефоном та батареєю до мобільного телефону.

Ці факти підтверджуються також показаннями
потерпілих: ОСОБА_4, який ствердив про те, що ОСОБА_1. не знав до дня його нападу
на нього, а тому не зрозумів з яких причин він наносив йому удари, аж поки він
не сказав, щоб віддав йому гроші та почав витягати з його кишені мобільний
телефон.

Коли ж
співробітники припинили його побиття ОСОБА_1 ,на вимогу останнього, він кинув
йому на асфальт 5 грн.
ОСОБА_1 взяв ці гроші і пригрозив, щоб нікому про це не говорив;
ОСОБА_5, з яких слідує, що дійсно ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, приставивши до його живота лезо ножа і погрожуючи,
вимагав гроші та самостійно витягнув з його кишень одягу 275 грн.,20 коп., мобільний телефон
"Нокія" вартістю 1300 грн. та батарею до
мобільного телефону, вартістю 35
грн.

Показаннями свідків ОСОБА_7., ОСОБА_8 спростовуються апеляційні твердження ОСОБА_1 про те, що він не погрожував ножем
потерпілому ОСОБА_5.

З протоколу вилучення та огляду від 23 травня 2006 року (а.с.14) видно, що в ОСОБА_1. було вилучено зарядний акумулятор до телефону "Сіменс
С62" чорного кольору, гроші в сумі 32 грн., чим також спростовуються його доводи в апеляції про те, що у нього не виявлено предметів і
знарядь, які могли б вказати на його причетність щодо нападу на
потерпілого ОСОБА_5

Доводи ОСОБА_1. в апеляції про те, що до нього на досудовому слідстві
застосовувались незаконні методи слідства, в ході яких він себе визнавав
винним, є безпідставними. Суд всесторонньо
перевірив ці твердження і обгрунтовано визнав їх не
відповідаючими дійсності (а.с.232, 233).

Кваліфікація дій засудженого ОСОБА_1. за ст.ст. 186 ч.2, 187 ч.1 КК України є вірною та відповідає викладеним у вироку висновкам і апеляційних
підстав, які б тягай за собою
перекваліфікацію його дій, як це йдеться в апеляції, не встановлено.

Порушень норм кримінально-процесуального закону, які б тягли за собою зміну чи
скасування вироку не виявлено.

Як убачається з матеріалів справи, повне фіксування судового розгляду
справи по суті здійснювалося з допомогою звукозаписуючої апаратури у
відповідності до ст. 87-1 КПК України, а тому посилання
засудженого про вудсутність запису є безпідставними.

Твердження засудженого ОСОБА_1. про те, що ОСОБА_6. має нести відповідальність за скоєння розбійного нападу на
потерпілого ОСОБА_5, ретельно перевірялись. Достатніх доказів для
притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності
за вказаним фактом здобуто не було, а тому слідчим відносно нього винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної
справи (а.с.175). Крім того питання про порушення кримінальної справи і притягнення
особи до кримінальної відповідальності
чинним кримінально-процесуальним законодавством до компетенції судів не
віднесено.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 суд першої інстанції врахував відповідно до вимог ст. 65 КК України ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, його особу, обставини, що пом'якшують і обтяжують його
покарання, зазначені у вироку, а тому посилання засудженого в апеляції, що судом не
враховано жодної пом'якшуючої обставини є
необгрунтованим. При таких обставинах, дане покарання відповідає вимогам закону, є необхідним і
достатнім для його виправлення, а посилання на надмірну його суворість є
безпідставним.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне в порядку
ст.265 КПК України виключити із вступної частини вироку
вказівку суду про те, що ОСОБА_1 згідно ст. 89 КК України являється не судимим,
оскільки його попередня судимість не погашена.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів ,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію та доповнення до неї засудженого ОСОБА_1 залиппгги без задоволення, а вирок Кременецького
районного суду від 1 грудня 2006 року
щодо нього- без зміни.

Запропонувати
Кременецькому районному суду в порядку ст.ст. 409, 411 КПК України уточнити у
вироку дані про судимість ОСОБА_1.