справа № 1-126/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Глушко І.М.

з участю прокурорів - Кравчук Л.В.

- ОСОБА_1

захисників - ОСОБА_2

- ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2

району Київської області, українця, громадянина України, з

незакінченою вищою освітою, неодруженого, такого, що має

малолітню дитину, працюючого начальником Броварського

відділення третьої Київської філії ПАТ «СК «Брокбізнес»,

жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ДО «Резиденція «Залісся», вул. Центральна

б. 13 АДРЕСА_1, згідно ст. 89

КК України не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, за наступних обставин.

11.11.2009 року, близько 05 години, ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння на території центральної прохідної Державної організації «Резиденція «Залісся», розташованої в п/в Богданівка Броварського району Київської області, на грунті непорозуміння з охоронником ОСОБА_4, грубо порушуючи громадський порядок, виявляючи явну неповагу до суспільства та ігноруючи існуючі в ньому правила поведінки й моральності, з хуліганських спонукань наніс останньому численні удари руками і невстановленим слідством предметом по голові й тулубу.

Внаслідок цілеспрямованих протиправних дій підсудного потерпілому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани та підшкірної гематоми в лобній області зліва, підшкірної гематоми на голові, кровонапливів у ділянці лівої вушної раковини, на обличчі, тулубі та правій верхній кінцівці, травматичної екстракції третього зуба на нижній щелепі зліва, які, згідно з даними висновку судово-медичної експертизи № 150/372 від 21.12.2009 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров»я.

Продовжуючи хуліганські дії, які супроводжувалися нецензурною лайкою та погрозами, ОСОБА_5 11.11.2009 року, в період з 05 години 22 хвилин до 05 години 30 хвилин, зайшов до приміщення прохідної ДО «Резиденція «Залісся», що в п/в Богданівка Броварського району Київської області, де з невстановленого досудовим слідством пристрою здійснив один постріл у напрямку ОСОБА_4

Допитаний судом підсудний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині не визнав, пояснив, що ОСОБА_4 - єдиний із всіх охоронників центральної прохідної, що за вказівкою директора ДО «Резиденція «Залісся» ОСОБА_6 не пропускав його автомобіль на територію за місцем проживання, де встановлений перепускний режим, тому між ними склалися тривалі неприязні стосунки. Вранці 11.11.2009 року він приїхав до резиденції чужим автомобілем марки «Мерседес», був тверезий, оскільки 100 мл. горілки вжив близько 22 години напередодні, тобто задовго до досліджуваних судом подій, тривалий час очікував відкриття охоронником воріт, подаючи звуковий сигнал. Коли ОСОБА_4 відмовився пропускати на територію невідомий транспортний засіб без дозволу директора резиденції чи його заступника, між ними відбулась словесна перепалка, він намагався самостійно відчинити ворота, на що охоронник завдав йому численні удари держаком віника. Вихопивши в потерпілого та відкинувши вказаний предмет, наніс останньому не більше п»яти ударів кулаком по обличчю й тулубу, від яких той двічі падав, у цей час міг вибити ОСОБА_4 зуб і пошкодити мобільний телефон. Потім охоронник забіг у приміщення прохідної, а він, розвернувши автомобіль упоперек воріт, пройшов до місця проживання, однак, не заходячи додому, повернувся назад та уїхав. Заступника директора ДО «Резиденція «Залісся» ОСОБА_7 того ранку не бачив, останньому з власного мобільного телефону з номером 067-461-82-21 не телефонував, будь-якої зброї при собі не мав і не використовував, у приміщенні прохідної не перебував. Незначний конфлікт між ним та ОСОБА_4 тривалістю не більше 5-7 хвилин безпідставно інтерпретується, як тяжкий злочин, що є наслідком неприязні між його родиною й керівництвом ДО «Резиденція «Залісся», а також між ним і ОСОБА_4, та реалізацією помсти з боку вказаних осіб.

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його вина в хуліганстві із застосуванням спеціально пристосованого предмета повністю підтверджується сукупністю зібраних і перевірених судом доказів, а саме :

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що на початку листопада 2009 року всі охоронники ДО «Резиденція «Залісся» були ознайомлені з наказом стосовно обов»язкового зачинення воріт центральної прохідної резиденції, в якій встановлений перепускний режим, у нічну пору доби, з того часу він дотримувався вказаного розпорядження. 11.11.2009 року, близько 05 години, до прохідної за кермом невідомого «Мерседесу» прибув ОСОБА_5, якому він пояснив про необхідність дозволу керівництва на пропуск на режимну територію автомобіля, не зазначеного в списку транспортних засобів, яким дозволено проїзд. Коли він з цього приводу намагався зателефонувати заступнику директора резиденції ОСОБА_7, до будиночку охорони в збудженому стані та з зовнішніми ознаками алкогольного сп»яніння забіг підсудний, який несподівано наніс йому удар кулаком у вухо й розбив мобільний телефон марки «Нокіа Н 95», потім ударив кулаком у ліву щелепу і вибив зуб, продовжив побиття кулаками по обличчю, руках, грудній клітині. Злякавшись і намагаючись уникнути безпідставного застосування фізичної сили, він вибіг на вулицю, просив припинити протиправні дії, пояснюючи, що лише виконує службові обов»язки, однак ОСОБА_5, голосно висловлюючись нецензурними словами, схопив дерев»яну палицю довжиною близько 2 м, якою підпирались двері, та наносив потужні удари по голові й плечу, допоки вона не зламалась. Забігши всередину приміщення прохідної, він зателефонував ОСОБА_7, який швидко прибув на місце події, до цього підсудний розвернув автомобіль упоперек зачинених воріт, унеможлививши проїзд через них інших транспортних засобів, та кудись пішов. Коли ОСОБА_7 розмовляв по мобільному телефону біля будинку охорони, ОСОБА_5 повернувшись, пригрозив заступнику директора резиденції вбивством, пройшов у приміщення прохідної, направив на нього пістолет зі ствердженнями щодо позбавлення життя, та, коли він від страху відвернувся, здійснив постріл, після чого швидко поїхав з місця події. Прибулі за викликом три працівника Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області в присутності понятих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 зафіксували утворений внаслідок пострілу наскрізний отвір в сосновій обшивці стіни, склали протокол огляду місця події, вилучили гільзу. Коли через декілька годин до будинку охорони прибув директор ДО «Резиденція «Залісся» і з місцезнаходження підсудного здійснив два постріли в тому ж напрямку, кулі застрягли в дерев»яній вагонці неподалік наскрізного отвору, використані гільзи ОСОБА_6 забрав. Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень і перенесеного стресу він перебував на стаціонарному лікуванні, однак ОСОБА_5 понад два роки не намагався відшкодувати понесені матеріальні витрати та компенсувати моральну шкоду, не просив вибачення, перед судовими дебатами грошовим переказом сплатив 5 000 грн.;

-показаннями свідка ОСОБА_7, із яких убачається, що 11.11.2009 року, близько 05 години, після скарги в телефонному режимі охоронника ОСОБА_4 про застосування до нього фізичної сили з боку жителя ДО «Резиденція «Залісся» ОСОБА_5, він прибув на центральну прохідну, де застав зляканого потерпілого з явними слідами побиття - саднами, кровонапливами, подряпинами на голові та руках, вибитим зубом. При цьому впоперек замкнених зсередини воріт стояв автомобіль марки «Мерседес» сріблястого кольору без заднього номерного знаку, який не належав мешканцям резиденції, а відтак не міг бути пропущений на режимну територію без дозволу керівництва, в приміщенні прохідної був порушений загальний порядок, мались сліди крові, на столі знаходився належний охороннику пошкоджений мобільний телефон. ОСОБА_4 повідомив, що розлючений ОСОБА_5 безпідставно бив його в будиночку охорони і за його межами кулаками й дерев»яною палицею, поки та не зламалась, а, коли потерпілий зачинився від нападника в сторожці, той кудись пішов. У цей час на номер його телефону 067-242-13-44 з номеру 067-461-82-21 зателефонував збуджений ОСОБА_5, що погрожував застрелити їх із директором резиденції, якщо його транспортний засіб негайно не потрапить на територію, тому він відразу зателефонував батькові підсудного на номер 067-242-13-36 з проханням заспокоїти сина. Під час спілкування з ОСОБА_10 побачив ОСОБА_5, що швидко наблизився, тримаючи в руці предмет, схожий на пістолет, був у стані алкогольного сп»яніння, минаючи його висловив погрозу вбивством, зайшов до приміщення прохідної, звідки пролунали образи на адресу ОСОБА_4 та один постріл, він у цей час знаходився на відстані близько 2 м від вказаної будівлі. Відразу після цього підсудний залишив будиночок охорони, а він пройшов усередину, де був характерний для використання зброї запах диму, на тапчані знаходилась гільза, на протилежній від входу до будівлі стіні в дерев»яній вагонці, за якою знаходився пінопласт, утворився наскрізний отвір. Доповівши про подію директору ДО «Резиденція «Залісся» за номером телефону 067-404-05-55, за його вказівкою викликав працівників міліції, які того ж ранку в присутності понятих ОСОБА_8 і ОСОБА_9 провели ОМП та вилучили гільзу. Ще під час перебування слідчо-оперативної групи, яка складалась щонайменше з двох осіб, до приміщення прохідної прибув директор державної організації «Резиденція «Залісся» ОСОБА_6, який, оглянувши кульовий отвір та з»ясувавши місце, з якого стріляв ОСОБА_5, здійснив звідти два постріли власним пістолетом у протилежну від входу стіну, при цьому кулі застрягли в дерев»яній обшивці неподалік наскрізного отвору, не пробивши її. ОСОБА_6 звернув увагу співробітників міліції на характер пошкоджень при застосуванні гумових куль і забрав свої гільзи. Дії охоронника ОСОБА_4 щодо закриття воріт центральної прохідної ДО «Резиденція «Залісся» на замок у нічну пору доби та відмови в пропуску на її територію автомобілів, на які не оформлені перепустки, без дозволу керівництва, повністю відповідали внутрішнім наказам; відомості про перебування ОСОБА_6 у тривалих неприязних стосунках з підсудним не відповідають дійсності, з приводу упередженого ставлення охоронників ОСОБА_5 чи члени його родини зі скаргами не звертались. Оскільки технічно неможливо було вилучити кулю, що проникла за дерев»яну обшивку стіни, без використання електроінструменту, він на прохання слідчого через деякий час після 11.11.2009 року залучив виконроба ОСОБА_11, який у присутності співробітника Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області електролобзиком вирізав отвір у дерев»яній обшивці стіни та вилучив фрагмент пінопласту з кулею чорного кольору, що залишалась в стіні після пострілу ОСОБА_5, передавши його працівнику міліції;

-показаннями свідка ОСОБА_12, згідно з якими він, як слідчий СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, вранці 11.11.2009 року в складі СОГ зі співробітником ОСОБА_13 і черговим експертом, якого забув указати в протоколі ОМП, виїжджав за викликом до Державної організації «Резиденція «Залісся». Після повідомлення охоронником, що мав тілесні ушкодження, про здійснення його побиття особою, яка протиправно намагалась проїхати автомобілем на територію резиденції, він у присутності двох понятих провів огляд місця події та склав відповідний протокол. Пам»ятає дерев»яну палицю, вибитий потерпілому зуб, пошкоджений мобільний телефон, гільзу, що вилучалась із приміщення прохідної, прибуття на місце події посадової особи, яка виконує керівні функції. Внаслідок перебігу значного періоду часу не пригадує детальних обставин ОМП, моменту вилучення з-під дерев»яної обшивки стіни фрагменту пінопласту з кулею та безпосередньо вказаного речового доказу;

-показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що, працюючи в Броварському МВ ГУ МВС України в Київській області, він один раз виїжджав за викликом до державної організації «Резиденція «Залісся» зі слідчим і водієм, експерта в складі слідчо-оперативної групи не пам»ятає. Охоронник центральної прохідної, маючи тілесні ушкодження, повідомив, що місцевий житель, прибувши на невідомому автомобілі, пропускати який на територію з перепускним режимом без дозволу керівництва він відмовився, в нічну пору доби подавав звуковий сигнал, потім намагався самостійно відчинити ворота, здійснив його побиття, а також стріляв у будиночку охорони. На прохання слідчого Чирков Є.І., що представляв керівництво резиденції, запросив двох осіб чоловічої статі, після залучення їх понятими відбувся огляд місця події, в ході якого останні були постійно присутні. Опитуючи ОСОБА_4, потім ОСОБА_7, він неуважно слідкував за подіями, однак пам»ятає вилучення гільзи, крім того, директор резиденції звертав увагу присутніх на наскрізні отвори чи вм»ятини в дерев»яній обшивці стіни, відстань між якими становила близько 50 см, та пояснював, що один із них утворився внаслідок пострілу ОСОБА_5 в охоронника, інший у результаті його пострілу з тієї ж відстані. Оформлення всіх документів тривало близько двох годин і приблизно о 08 годині вони залишили місце події.

-показаннями свідка ОСОБА_14, із яких убачається, що він у складі СОГ зі слідчим Подобєдовим О.С. і оперуповноваженим ОСОБА_13 службовим автомобілем Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області виїжджав за викликом до Державної організації «Резиденція «Залісся». Зі слів охоронника, що мав тілесні ушкодження, останній під ранок не пропустив на територію з пропускним режимом автомобіль, водій якого з помсти застосував відносно нього фізичну силу, вибив зуб і здійснив постріл у приміщенні прохідної, пояснення потерпілого підтверджувалися наявним на протилежній від вхідної двері стіні сторожки наскрізним отвором у дерев»яній обшивці. Коли слідчий в присутності понятих проводив огляд місця події, він здійснив фотографування фотоапаратом «Олімпус», вилучив як речовий доказ гільзу, і, наскільки пам»ятає, частково деформовану кулю, що застрягла в матеріалі за вагонкою. Разом із тим не виключає, що лише невдало намагався вилучити кулю, оскільки обов»язково сфотографував би її, а відсутність фотографії вказаного предмету в фотоілюстрації до протоколу ОМП свідчить про те, що він може помилятися стосовно речового доказу;

-показаннями свідка ОСОБА_6, згідно з якими після 05 години 11.11.2009 року від заступника ОСОБА_7 він у телефонному режимі дізнався про побиття ОСОБА_5 охоронника центральної прохідної ДО «Резиденція «Залісся» ОСОБА_4 за те, що останній, дотримуючись встановленого на режимному господарстві порядку, в нічну пору доби тримав зачиненими вхідні ворота та відмовився без усного розпорядження керівництва пропускати на територію автомобіль, на який не малось перепустки. Прибувши до приміщення прохідної близько 7 години 40 хвилин того ж ранку, застав там ОСОБА_7, потерпілого зі скривавленим обличчям і вибитим зубом, чергового охоронника, який прийняв зміну, працівника міліції у форменому одязі з текою та інших осіб; наявні сліди крові підтверджували застосування підсудним фізичної сили саме в сторожці, крім того ОСОБА_4 пояснив, що ОСОБА_5 здійснив постріл з пістолета поверх його голови. Побачивши в дерев»яній обшивці стіни наскрізний отвір та ставлячи під сумнів твердження співробітника міліції про те, що підсудним використовувався пристрій для стрільби гумовими кулями, він з»ясував місцезнаходження ОСОБА_5 під час пострілу та звідти ж двічі вистрілив з власного пістолету «Форт-12Р» у стіну дещо лівіше від виявленого отвору, після чого, забравши свої гільзи, залишив місце події. Категорично заперечив існування між ним і родиною ОСОБА_5 неприязних стосунків, тим більше будь-яких вказівок охоронникам з його боку стосовно упередженого ставлення до вказаної особи;

-показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що в один із днів декілька років назад, у першій половині дня, але після 9 години 30 хвилин, він за вказівкою заступника директора ДО «Резиденція «Залісся» ОСОБА_7 за допомогою дрелі та стамески видалив фрагмент дерев»яної обшивки стіни будиночку охорони на центральній прохідній, в якій мався один наскрізний отвір, та вилучив з-під нього шматок пінопласту з застряглим усередині предметом;

-протоколом усної заяви про злочин від 11.11.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомив, що близько 05 години того дня, під час виконання ним службових обов»язків охоронника, на прохідній Державної організації «Резиденція «Залісся» ОСОБА_5 спричинив йому тілесні ушкодження і використав пристрій для стрільби гумовими кулями

( т.1 а.с. 6 ) ;

-витягом з журналу обліку руху транспорту центральної садиби ДО «Резиденція «Залісся», із якого вбачається, що 11.11.2009 року в потерпілого ОСОБА_4 прийняв зміну охоронник ОСОБА_9, який, згідно наявним записам, о 07 годині 30 хвилин, тобто до прибуття директора резиденції ОСОБА_6 і від»їзду близько 08 години, згідно показань ОСОБА_13, слідчо-оперативної групи приступив до виконання своїх службових обов»язків

( т.1 а.с. 30-31) ;

-висновком судово-медичної експертизи № 150/372 від 21.12.2009 року про наявність у ОСОБА_4 забійної рани і підшкірної гематоми в лобній області зліва, підшкірної гематоми на голові, кровонапливів у ділянці лівої вушної раковини, на обличчі, тулубі та правій верхній кінцівці, травматичної екстракції третього зуба на нижній щелепі зліва, які утворились від дії тупих предметів і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров»я

( т.1 а.с. 36 ) ;

-висновком судово-медичної експертизи № 01/379-09 від 06.01.2010 року, згідно з даними якого в ОСОБА_5 мався кровонаплив у ділянці правого плеча, що утворився від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказаними медичними документами підтверджуються показання потерпілого про активні протиправні дії ОСОБА_5 по відношенню до нього, а не навпаки, як про це стверджує підсудний

( т.1 а.с. 41 ) ;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 32/372-09 від 26.03.2010 року, відповідно до якого, враховуючи характер і розташування виявлених при судово-медичному освідуванні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, останні могли утворитися за обставин, повідомлених потерпілим в ході відтворення обстановки і обставин події

( т.1 а.с. 46 ) ;

-протоколом відтворення обстановки і обставин події від 22.03.2011 року та фотоілюстрацією до нього, в якому зафіксовано повідомлений потерпілим ОСОБА_4 механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5, що мало місце 11.11.2009 року в приміщенні прохідної державної організації «Резиденція «Залісся» й поза її межами

( т.1 а.с. 85 - 90 ) ;

-роздруківкою телефонних розмов ПрАТ «Київстар», якою об»єктивно підтверджуються покази свідка ОСОБА_7 про те, що 11.11.2009 року на його мобільний телефон з номером 067-242-13-44 о 05 годині 21 хвилині з власного номеру 067-461-82-21 зателефонував підсудний, свідок відразу, о 05 годині 22 хвилині, перетелефонував його батькові ОСОБА_10 на номер 067-242-13-36, спілкувався близько двох хвилин, після чого о 05 годині 30 хвилин мав телефонну розмову з директором ДО «Резиденція «Залісся» ОСОБА_6, який використовував мобільний телефон з номером 067-404-05-55. Вказаний документ також підтверджує, що хуліганські дії ОСОБА_5 загалом продовжувалися приблизно півгодини, здійснення ним пострілу відбулось у період з 05 години 22 хвилини до 05 години 30 хвилин, між початком розмов ОСОБА_7 з ОСОБА_10 і ОСОБА_6

( т.2 а.с. 42-43 ).

Оцінюючи здобуті та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що вчинення ОСОБА_5 11.11.2009 року на території центральної прохідної ДО «Резиденція «Залісся» хуліганства із особливою зухвалістю, яка виразилась у заподіянні ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров»я, при виконанні тим службових обов»язків, із застосуванням спеціально пристосованого для стрільби предмету, дійсно мало місце, його злочинні дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 296 КК України, та за вказаною статтею призначає підсудному покарання.

Показання ОСОБА_5 про те, що викладені в справі обставини не відповідають дійсності та є реалізацією помсти його родині з боку директора ДО «Резиденція «Залісся», оскільки 11.11.2009 року він завдав потерпілому декілька ударів, захищаючись від безпідставного застосування тим фізичної сили, при цьому громадський порядок не порушував, у приміщенні прохідної не перебував і пострілу не здійснював, розцінюються судом, як захист з боку підсудного з метою применшення відповідальності, оскільки вони суперечать сукупності зібраних і перевірених доказів, які, об»єктивно узгоджучись між собою, переконують суд в їх достовірності, тому покладені в основу обвинувального вироку.

Аналіз показань свідків ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_15 вказує на їх надуманість, бажання ввести в оману суд стосовно фактичних обставин справи, що унеможливлює прийняття таких доказів судом на підтвердження невинуватості підсудного, розцінюється судом, як допомога в уникненні відповідальності ОСОБА_5

Так, показання свідка ОСОБА_10 в ході судового розгляду про те, що досліджувана судом ситуація була свідомо спровокована та в подальшому спотворена керівництвом ДО «Резиденція «Залісся» з метою морального впливу на його родину, вранці 11.11.2009 року ОСОБА_7 в телефонному режимі розповів йому, що син «бушував» біля воріт центральної прохідної та уїхав, при цьому не повідомляв про побиття останнім охоронника ОСОБА_4 і застосування зброї, або він про такі обставини не почув, голосу ОСОБА_5 у ході спілкування з заступником директора резиденції також не чув, спростовуються свідченнями вказаної особи під час досудового слідства й незмінними протягом розслідування кримінальної справи та її судового розгляду показаннями свідка ОСОБА_7, підтвердженими роздруківкою телефонних розмов ПрАТ «Київстар».

Показання свідка ОСОБА_9 про те, що він 11.11.2009 року прибув на чергування на центральну прохідну ДО «Резиденція «Залісся» близько 09 години, застав одного співробітника міліції, директора резиденції не бачив, у дерев»яній обшивці стіни мались лише дві вм»ятини, утворені, зі слів присутніх, внаслідок пострілів ОСОБА_6, а наскрізного отвору не було, спростовуються витягом з журналу обліку руху транспорту центральної садиби ДО «Резиденція «Залісся», згідно з яким 11.11.2009 року ОСОБА_9 прийняв зміну в ОСОБА_4 та приступив до виконання своїх службових обов»язків до 07 години 30 хвилин, та показаннями свідка ОСОБА_6 про перебування в будиночку охорони на час його прибуття близько 07 години 40 хвилин чергового, що змінював потерпілого. Знаходження ОСОБА_9 на робочому місці з 07 години 30 хвилин спростовує стверджування останнього та свідка ОСОБА_8 про те, що вони, будучи знайомими, 11.11.2009 року в приміщенні прохідної один одного не бачили, оскільки ОСОБА_8 наполягає на своєму перебування в сторожці в проміжок часу з 07 години 55 хвилин до 08 години 15 хвилин. Суперечливі показання свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 про те, що під час огляду працівниками міліції будиночку охорони Державної організації «Резиденція «Залісся» та вилучення з місця події гільзи вони присутніми не були, в ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не бачили й про жодні події не знали, підписали якісь документи на вимогу заступника директора резиденції, не будучи обізнаними з їх змістом, спростовуються послідовними показаннями потерпілого й свідка ОСОБА_7, свідченнями ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14

Показання свідка ОСОБА_15, який стверджує, що в один із ранків у листопаді 2009 року, в проміжок часу з 05 до 06 години, зупинившись справити природні потреби на відстані близько 100 м від центральної прохідної ДО «Резиденція «Залісся», бачив, що половинка воріт ближче до будиночку охорони була відчинена, навпроти неї передом до воріт стояв джип, поруч приблизно 5 хвилин сперечалися два чоловіки, після чого один із них зайняв місце в транспортному засобі, який розпочав рух, здавши назад, спростовуються показами підсудного, потерпілого, свідка ОСОБА_7 про спосіб розташування автомобіля марки «Мерседес» упоперек зачинених воріт прохідної, характер початку його руху, місце й обставини конфлікту.

Оскільки свідок ОСОБА_16 не був очевидцем подій, що мали місце в період з 05 години до 05 години 30 хвилин 11.11.2009 року біля воріт ДО «Резиденція «Залісся», не пам»ятає, чи перебував того ранку на чергуванні в гаражі, розташованому на відстані близько одного кілометра від центральної прохідної та нічого не знає про досліджувані судом обставини, його показання про підписання навесні 2010 року якихось документів на вимогу ОСОБА_7 та працівника міліції в званні майора не приймаються судом на підтвердження вини чи невинуватості ОСОБА_5

Показання свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 про вилучення фрагменту пінопласту з кулею з приміщення прохідної державної організації «Резиденція «Залісся» під час огляду місця події 11.11.2009 року спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, і припущеннях. Докази повинні визнаватися такими, що одержані незаконним шляхом, коли їх збирання й закріплення здійснені з порушенням встановленого кримінально-процесуальним законом порядку, або за допомогою дій, не передбачених процесуальними нормами.

В ході розгляду кримінальної справи із показань потерпілого ОСОБА_4, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_11 достеменно встановлено, що фрагмент пінопласту зі схожим на кулю гумовим предметом діаметром 0,4 мм з приміщення прохідної ДО «Резиденція «Залісся» був вилучений не під час проведення огляду місця події в період часу з 06 години до 07 години 10 хвилин 11.11.2009 року, а за інших обставин; згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 583 ВКД від 11.10.2011 року, підписи в графах «Поняті» на сторінках 8 і 9 протоколу ОМП від 11.11.2009 року виконані одними, на сторінці 10 досліджуваного документу іншими особами, що вказує на порушення вимог діючого законодавства при складанні протоколу слідчим СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_12, свідчить про його недопустимість і неможливість прийняття судом, як доказу на підтвердження вини підсудного за ч. 4 ст. 296 КК України. Оскільки вилучення гільзи жовтого кольору калібром 9 мм з маркувальними позначками на донці «PPU 9 mm, PA BLANK» і схожого на кулю гумового предмету діаметром 0,4 мм не було задокументоване належним чином, суд також визнає недопустимими доказами висновки балістичних експертиз № 791 ВКД від 27.12.2009 року, № 75 ВКД від 09.03.2010 року, № 479 ВКД від 30.08.2010 року, об»єктом дослідження яких були вказані предмети.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_4, який протягом судового розгляду наполягав на суворому покаранні винної особи, в судових дебатах повідомив про відсутність до підсудного претензій матеріального й морального характеру після отримання грошової компенсації в розмірі 5 000 грн., просив не ізолювати його від суспільства, дані про особу ОСОБА_5, який вважається несудимим, посередньо характеризується Богданівською сільською радою за місцем розташування ДО «Резиденція «Залісся», на обліку лікарів нарколога й психіатра не перебуває, має малолітнього сина ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Пом»якшуючою покарання винної особи обставиною суд визнає добровільне відшкодування ОСОБА_4 завданої злочином моральної шкоди шляхом грошового переказу 5 000 грн.; обтяжуючими покарання підсудного обставинами є скоєння злочину у зв»язку з виконанням потерпілим службового обов»язку та особою, що перебуває в стані алкогольного сп»яніння.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлявся, судові витрати не можуть бути стягнені з винної особи, оскільки понесені в зв»язку з проведенням трьох балістичних експертиз, визнаних судом недопустимими доказами, і судово-почеркознавчої експертизи, висновок якої не покладений в основу вироку.

Речові докази гумову кулю, яку приєднано до справи, доцільно залишити при матеріалах кримінальної справи, гільзу калібром 9 мм, що повернута до ЦКГТ в ДНДЕКЦ, необхідно залишити у вказаній установі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, вираховуючи строк відбуття покарання з 20.12.2011 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31 ДДВП України в Чернігівській області, взявши його під варту із зали суду.

Речові докази гумову кулю, яку приєднано до справи - залишити при матеріалах кримінальної справи, гільзу калібром 9 мм, що повернута до ЦКГТ в ДНДЕКЦ - залишити у вказаній установі.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляцій до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим ОСОБА_5 у той же строк з дня отримання копії вироку, а також шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з моменту набрання ним законної сили безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя О.Ф.Кічинська