Справа
№ 11-146/07р. Головуючий І
інст. Бобровський І.М.
ст. 186 Доповідач Олещук
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01"
березня 2007 року Колегія суддів Судової палати у
кримінальних

справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого
Ржепецького О.П.

Суддів
Пісного І.М., Олещук Т.Л.

За участю прокурора Брек Г.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець с.
Високе Нестерівського району Калінінградської області, судимий:

23.05.1997 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області
за

4.2 ст. 206
КК України 1960р. на 2
роки позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

18.05.1998 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області
за ч.І ст. 142, 43 КК
України 1960р. на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі, звільнений за відбуттям строку покарання 20.08.2001р.;

26.06.2003
року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за

4.3 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення
волі, звільнений умовно-достроково на 1
рік 2 міс. 10 днів
28.03.2006р.;

засуджений за ч.2 ст. 186 КК України на 4
роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного
покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком
Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 26.06.2003 року і остаточно
призначено покарання 5 років
позбавлення волі.

2

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він
25.09.2006р. близько 21 год.,
знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі АДРЕСА_1, відкрито
викрав із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я,
вирвавши з рук, у потерпілого ОСОБА_2 гроші в сумі 200 грн.

В апеляції та доповненнях до неї засуджений, оспорюючи
обставини справи, заперечуючи проти викрадення у потерпілого грошей, стверджує,
що потерпілий добровільно передав йому гроші на купівлю спиртних напоїв, але
він гроші використав на свій розсуд та потерпілому не повернув. Засуджений
просить вирок суду змінити, правильно кваліфікувати його дії та пом'якшити
призначене йому покарання.

В запереченнях на апеляцію прокурор м. Южноукраїнська,
вважаючи безпідставними доводи засудженого, просить вирок суду залишити без
зміни, а апеляцію без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка вважала,
що вирок повинен бути залишеним без зміни, вивчивши матеріали справи та доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Оцінивши перевірені докази, суд обґрунтовано прийшов до
висновку про доведеність вини засудженого у відкритому викраденні майна у
потерпілого ОСОБА_2

Його вина у вчиненні цього злочину підтверджується
дослідженими судом доказами, в тому числі:

Показаннями потерпілого ОСОБА_2 на досудовому слідстві,
які були оголошені в суді у зв'язку з неявкою потерпілого в суд з поважних
причин. Із показаний ОСОБА_2 вбачається, що 25.09.2006р., знаходячись з ОСОБА_1
в квартирі його колишньої дружини, він вирішив дати останньому 20 грн. на покупку
спиртних напоїв. Але ОСОБА_1, побачивши в його руках гроші в сумі 200 грн. купюрами по
10 та 20 грн., вирвав ці
гроші у нього із рук і втік. Гроші ОСОБА_1 повернув йому після того, як він
звернувся із заявою до міліції (а.с. 24).

Ці обставини події злочину узгоджуються з показаннями
засудженого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3, які вони давали в ході досудового
слідства, а саме пояснювали, що ОСОБА_1, побачивши в руках у ОСОБА_2 гроші,
вирвав їх у нього із рук. На прохання потерпілого повернуть гроші ОСОБА_1 не
реагував, забравши гроші, втік (а.с. 7,
8 -10, 13,21,31).

Ці докази спростовують доводи апеляції про те, що
потерпілий добровільно передав гроші засудженому.

3

суді. Оскільки безпосередньо після події вони давали
показання, які узгоджуються з показаннями потерпілого, який послідовно
вказував, що ОСОБА_1 відкрито викрав у нього гроші.

Дії засудженого дійсно необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Але колегія суддів вважає, в діях ОСОБА_1 не має такої
кваліфікуючої ознаки, як застосування насильства, яке не є небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого, оскільки судом встановлено, що він відкрито
викрав гроші, вирвавши їх із рук потерпілого. Згідно висновку експерта № 354 від 23.10.2006р.
у потерпілого ОСОБА_2 на момент його обстеження 27.09.2006р. ніяких тілесних
ушкоджень не виявлено (а.с. 25).
А тому з мотивувальної частини вироку необхідно виключити посилання суду на
таку кваліфікуючу ознаку в діях ОСОБА_1, як вчинення грабіжу, поєднаного з
насильством, яке не є безпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

Покарання засудженому судом призначено відповідно до
вимог ст. 65 КК
України, враховуючи ступень тяжкості вчиненого ним злочину, його особу,
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання, із застосуванням ст. 71 КК України,
оскільки він після умовно-дострокового звільнення вчинив новий злочин протягом
невідбутої частини покарання за попереднім вироком .

За ч. 2
ст. 186 КК України
покарання ОСОБА_1 призначене мінімальне, яке передбачене санкцією цієї статті.
Підстав для призначення більш м'якого покарання відповідно ст. 69 КК України не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку Южноукраїнського
міського суду Миколаївської області від 13
грудня 2006 року
відносно ОСОБА_1 кваліфікуючу ознаку злочину ч.2 ст. 186 КК України - застосування
насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

В решті даний вирок залишити без зміни.

Головуючий: