Справа №1-11/2007
ВИРОК

ім'ям У к р а ї н и

09 січня 2007 року смт. Куликівка

Місцевий Куликівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -судді
Войтеха О.І.

при секретарі -
Гуртовій Я.М.

з участю прокурора - Корявець Л.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженки села Мала Іловиця
Шумського району Тернопільської області, українки, громадянки України,
освіта 7 класів, заміжньої, не військовозобов'язаної, позапартійної,
пенсіонерки, не працюючої, опікуна неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше не засуджуваної, у скоєнні злочину, передбаченого
ч.1 ст.203 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1, тривалий час, в період по 18 грудня 2006 року, за місцем свого проживання в
смт. Куликівка Чернігівської області, займалася господарською діяльністю
у вигляді виготовлення і реалізації алкогольних напоїв домашнього виробництва
(самогону), щодо якого є спеціальна заборона встановлена законом.

Своїми умисними
діями, що виразились у зайнятті видом господарської діяльності, щодо якої є
спеціальна заборона, встановлена законом, підсудна ОСОБА_1 скоїла злочин,
передбачений ч.1 ст.203 КК України.

Будучи допитаною
в судовому засіданні, підсудна ОСОБА_1 свою винність у скоєнні інкримінованого
їй злочину визнала повністю, і показала, що протягом тривалого часу, в період
по 18.12.2006 року, за
місцем свого проживання в смт. Куликівка Чернігівськуої області, займалася
виготовленням алкогольних напоїв домашнього
виробництва (самогону), який затим продавала мешканцям селища. В тому числі, 18.12.2006 року, о 12-10, продала 0,5 літра самогону ОСОБА_3, а 18.12.2006 року, о 15-00,
продала 0,5 літрів
самогону ОСОБА_4.
Ліцензії на заняття цим видом господарської діяльності у неї немає. Що це
заборонений вид діяльності вона знала.

Винність ОСОБА_1
у скоєнні цього злочину підтверджується також іншими матеріалами кримінальної
справи, які, згідно ст.299 КПК України, було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні стосовно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме: поясненням ОСОБА_3, який повідомив, що 18.12.2006 року придбав у
ОСОБА_1 0,5 літрів самогону за 5 гривень (а.с.9); поясненням ОСОБА_4,
який повідомив, що 18.12.2006 року купив у ОСОБА_1 0,5 літрів самогону за 5
гривень (а.с.12); протоколом огляду господарства ОСОБА_1, з якого вбачається,
що в квартирі АДРЕСА_1 є закваска-брага, самогонний апарат, алкогольні напої
домашнього виробництва та рідина із запахом самогону (а.с.7); протоколами
вилучення самогону у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.11,14); висновком спеціаліста, де
вказано, що вилучена у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рідина, є міцним алкогольним напоєм
домашнього (непромислового) виготовлення (самогоном) та ілюстрованою таблицею
до нього (а.с.21-23), а також іншими документами.

Заслухавши
підсудну і проаналізувавши всі матеріали по справі суд доходить висновку, що її винність у скоєнні злочину
доведена повністю.

Дії ОСОБА_1, що
виразились у зайнятті видом господарської діяльності, щодо якої є спеціальна
заборона, встановлена законом, необхідно кваліфікувати як злочин, передбачений
ч.1 ст.203 КК України.

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність обставин,
що його характеризують, особу підсудної, скрутне матеріальне становище її сім'ї, наявність чоловіка інваліда 2 групи, опікунство над неповнолітньою
особою, інші обставини справи, а також обставини, що пом'якшують покарання, а
саме: щире каяття підсудної та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних
та інших обставин у вигляді необхідності утримувати чоловіка інваліда 2 групи та
підопічну неповнолітню особу, а також відсутність обставин, що обтяжують
покарання, і доходить висновку, що їй необхідно призначити покарання у вигляді
штрафу в мінімальному розмірі, але застосувати ст.69 КК України і не призначати
додаткової міри покарання.

Запобіжний захід
підсудній до вступу вироку у законну силу необхідно залишити попередній у
вигляді підписки про невиїзд.

Речові докази:
вилучені, згідно протоколів від 18.12.2006
року, 2 пляшки
із самогоном, ємністю по 0,5 літра; а також вилучені 19.12.2006 року при огляді місця події, алюмінієвий бідон і 2.7 літра рідини із запахом самогону; які не мають ніякої
цінності і не можуть бути використані, підлягають знищенню.

Судові витрати у
вигляді вартості проведеного дослідження, в сумі 36 грн. 61 коп., відшкодуванню не підлягають, оскільки згідно Закону
України "Про судову експертизу",
оплата судових експертиз в кримінальних і адміністративних справах, які
виконуються державними спеціалізованими установами, проводиться за рахунок
коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з
державного або місцевого бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 323 та 324 КПК України,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.203 КК України, і, за
скоєння цього злочину, із застосуванням ст.69 КК України, призначити їй
покарання у вигляді штрафу в сумі 850
гривень, без застосування додаткової міри покарання.

Запобіжний захід
засудженій ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити у вигляді
підписки про невиїзд.

Речові докази - вилучені, згідно
протоколів від 18.12.2006
року, 2 пляшки
із самогоном, ємністю по 0,5 літра; а також вилучені 19.12.2006 року при огляді місця події, алюмінієвий бідон і 2.7 літра рідини із запахом самогону; які не мають ніякої
цінності і не можуть бути використані, знищити.

На вирок суду до
апеляційного суду Чернігівської області може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту
його проголошення.

Суддя місцевого

Куликівського
районного суду О.І. Войтех