Справа №
11-297/2007 р. Головуючий
у 1 інстанції - Шляхов B.I.
Категорія - ст. 305 ч.2 КК України. Доповідач - Демченко О.В.
УХВАЛА

Іменем України

26
квітня 2007 p.

Апеляційний
суд Чернігівської області в складі:

головуючого
- судді Кузюри М.М., суддів - Демченка О.В., Антипець В.М. з участю прокурора -
Лисун СІ. адвоката: ОСОБА_1 засудженого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок
Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 12 лютого 2007 року,-

установив :

Зазначеним вироком суду ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Борщівка
Речицького району Гомельської області Республіки Білорусь, білорус, громадянин
Республіки Білорусь, з вищою освітою, неодружений, не працюючий,
невійськовозобов'язаний, раніше не судимий, мешканець АДРЕСА_1,

засуджений: за ст. 305 ч. 2 КК із застосуванням ст. 69
КК України до 3-х

років
позбавлення волі;

·
за ст. 309 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі з
конфіскацією наркотичних засобів, що були предметом контрабанди та всього
належного йому на праві власності майна;

·
за ст. 15 4.2- 305 ч. 2 КК із застосуванням ст. 69 КК
України до 3-х років позбавлення волі з конфіскацією наркотичних засобів, що
були предметом контрабанди та всього належного йому на праві власності майна;

·
На підставі ст. 70 КК України остаточне покарання
визначене в 4 роки позбавлення
волі з конфіскацією наркотичних
засобів, що були

2

предметом
контрабанда та всього належного
засудженому на праві власності майна.

ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за скоєння злочинів за
таких обставин.

19 жовтня 2006 року на території Республіки Білорусь
ОСОБА_2 для власного вжитку придбав та розфасував по контейнерам і згорткам
особливо небезпечний наркотичний засіб - каннабіс, також придбав особливо
небезпечний наркотичний засіб - екстракт каннабісу в кількості 0,5 літра в
пластиковій пляшці. Сховавши ці наркотичні засоби серед предметів одягу і в
рюкзаку, він 20 жовтня 2006 року о 9 годині поїздом № 670 сполученням
„Гомель-Чернігів", з приховуванням від митного контролю ввіз на територію
України з Республіки Білорусь вказані особливо небезпечні наркотичні речовини.
Протягом дня він зберігав при собі ці речовини, а увечері того ж дня - о 20
годині поїздом сполученням Гомель-Чернігів прибув до митного посту
„Горностаївка" на території Ріпкинського району Чернігівської області, де
мав намір з приховуванням від митного контролю перемістити вказані вище
наркотичні засоби з території України на територію Республіки Білорусь, але не
зміг довести до кінця свого злочинного умислу з причин, які від нього не
залежали, оскільки був затриманий працівниками правоохоронних органів, а
наркотичні засоби, які знаходились при ньому, були в нього вилучені.

Згідно експертних висновків, вага каннабісу рослинного
походження складає 7, 15 грамів, вага екстракту каннабісу складає 315 грамів, а
сухий залишок його складає 4, 41 грами.

Вважаючи вирок неправильним і несправедливим, засуджений
подав на нього апеляцію у якій, не заперечуючи проти правильності встановлення
судом обставин справи і кваліфікації його дій, просить пом'якшити призначене
йому покарання. На думку засудженого, суд, постановлюючи вирок, не врахував
ряду обставин, а саме:

·
позитивні характеристики засудженого, відсутність у нього
попередніх судимостей;

·
поведінку засудженого під час досудового й судового
слідства, повне визнання ним своєї вини;

·
кількість наркотичних засобів являється явно незначною;

·
наркотичні засоби в його речах опинились випадково - він забув їх звідти
забрати перед поїздкою;

·
від дій засудженого не настало тяжких наслідків.

В судовому засіданні засуджений та його захисник - адвокат ОСОБА_1
підтримали апеляцію, просили її задовольнити. Свою позицію мотивували тим, що
за час перебування під вартою ОСОБА_2 усвідомив всю протиправність свого
вчинку. За місцем роботи і жительства
він характеризувався виключно позитивно.
Суду було надано
гарантії

3

працевлаштування засудженого у разі його звільнення з-під
варти. У зв'язку з тим, що ніяких шкідливих наслідків від злочину ОСОБА_2 не
настало, засуджений просив змінити вирок, призначити покарання, не пов'язане з
позбавленням волі та звільнити його з-під варти.

Прокурор в судовому засіданні вважав апеляцію
безпідставною і просив відмовити в її задоволенні, оскільки суд призначив
засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України - нижче від найнижчої
межі, передбаченої законом за даний злочин.

Вислухавши в судовому засіданні учасників процесу,
перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляція
засудженого підлягає задоволенню. Таке рішення суд ґрунтує наступним.

Винність ОСОБА_2 в скоєнні злочинів, за які його
засуджено, у повній мірі знайшла своє відображення в засіданні суду першої
інстанції. Вона підтверджена низкою доказів, яким суд дав відповідної оцінки.
Фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій засудженого в апеляції
не оспорюються.

Призначаючи покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК
України зобов'язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила
злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення
та попередження нових злочинів.

Як видно з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_2
повністю визнав себе винним в скоєнні інкримінованих йому злочинів. Під час
досудового слідства і в судовому засіданні він визнавав свою провину,
щиросердно каявся у скоєному. Така його позиція дає підставу говорити про
співробітництво з органами досудового слідства та щиросердне каяття. Раніше
ОСОБА_2 та території України та Республіки Білорусь судимий не був. За місцем
проживання він характеризується виключно з позитивної сторони. Кількість
наркотичних засобів, вилучених у нього, не являється великою. Будь-яких даних
про наркотичну залежність ОСОБА_2 слідством не здобуто. Той час, який ОСОБА_2
провів під вартою, теж певним чином позначився на його свідомості. За таких
обставин немає підстав вважати, що єдиним покаранням для засудженого,
необхідним і достатнім для його виправлення, може бути тільки позбавлення волі.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 являється громадянином
Республіки Білорусь, виконання вироку у разі його звільнення від покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК, або застосування йому іншого, більш
м'якого покарання, буде неможливим. В даній ситуації суд вбачає підстави
пом'якшити призначене ОСОБА_2 покарання з позбавлення волі на штраф, який може
бути негайно сплачений на території України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 366, 373, 377 КПК
України, апеляційний суд,-

ухвалив :

4

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2 задовольнити, вирок Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 12 лютого 2007 року відносно нього змінити.
Пом'якшити призначене ОСОБА_2 покарання і вважати його засудженим:

·
за ст. 305 ч. 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України до штрафу в 900 грн.;

·
за ст. 309 ч. 1 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України до штрафу в 600 грн.;

·
за ст. 15 ч.2 - 305 ч. 2 КК України із застосуванням ст.
69 КК України до штрафу в 800 грн.

На підставі ст.
70 КК України остаточно вважати ОСОБА_2 засудженим за сукупністю злочинів до
покарання у вигляді штрафу в 1200 грн.

ОСОБА_2
звільнити з-під варти в залі суду. В іншій частині цей вирок суду відносно
ОСОБА_2 залишити без змін.