У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Коновалова В.М.,

суддів за участю прокурора

Скотаря А.М., Канигіної Г.В.,
Сухарєва О.М.,

розглянувши
в судовому засіданні в м.Києві 19 квітня
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілогоОСОБА_2 на
постановлені судові рішення щодо засудженого
ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

Вироком Волчанського районного суду
Харківської області від 20 квітня 2006 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

раніше
не судимого,

-за ч.2
ст.286 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі без позбавлення права
керувати транспортними засобами;

-за ч.3
ст.135 КК України на 4 роки позбавлення волі, в силу ст.70 КК України за
сукупністю злочинів на 5 років позбавлення волі, а на підставі ст.75 КК України
звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік
6 місяців.

За наведених у вироку обставин ОСОБА_1
засуджено за те, що він 23 грудня 2001 року об 3.00 год. керуючи в стані
алкогольного сп”яніння автомобілем ВАЗ-21213, що належить ГПОГ “Гонтарівка” і в
якому не працювало зовнішне освітлення, у с.Радьково Волчанського району
порушив правила дорожнього руху і переїхав лежачого посеред дороги ОСОБА_2, не
надав йому допомоги і скрився з місця пригоди, внаслідок чого настала смерть
останнього.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 червня 2006 року вирок
змінений.

Дії ОСОБА_1 перекваліфіковані із ч.3 на
ч.1 ст.135 КК України та призначено покарання на 2 роки позбавлення волі, в
силу ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.286 і ч.1
ст.135 КК України, на 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати
транспортними засобами, а на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі потерпілийОСОБА_2.
просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу на новий судовий
розгляд у зв”язку із м”якістю призначеного засудженому покарання, а також
вказує на те, що застосувавши до ОСОБА_1 покарання із застосуванняґм ст.75 КК
України, суд не поклав на останнього обов”язки, передбачені ст.76 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який
просив застосувати до ОСОБА_1 амністію, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її
задоволенні слід відмовити.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні зазначених дій (із змінами, внесеними ухвалою апеляційної інстанції)
суд у вироку обгрунтував дослідженими у судовому засіданні доказами і що, по
суті, у касаційній скарзі потерпілого не оспорюється, як не оспорюєтьсь і
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1.

Вивченням матеріалів справи не виявлено
порушень вимог кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
судових рішень.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані вірно, а
покарання призначено відповідно до вимог ст.65 КК України з урахуванням
характеру і ступеня суспільної небезпечності вчиненого, даних про його особу та
обставин, що обтяжують і пом”якшують покарання.

Що стосується посилання у касаційній
скарзі потерпілого ОСОБА_2 на те, що суд при звільненні засудженого від
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком не поклав на нього
обов”язки, передбачені ст.76 КК України, то дана обставина не є порушенням,
оскільки відповідно до вимог даної норми закону, це є правом суду, а не
обов”язком і не тягне за собою скасування постановлених щодо ОСОБА_1 судових
рішень.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу потерпілогоОСОБА_2
залишити без задоволення, а вирок Волчанського районного суду Харківської
області від 20 квітня 2006 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області
від 22 червня 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Коновалов В.М. Скотарь А.М. Канигіна Г.В.