Справа № 1-273/11
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2011 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого-судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

та адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, перебуває в громадянському шлюбі, не працюючого, раніше не судимого, прож.: АДРЕСА_1 .

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, перебуває в громадянському шлюбу, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, прож: АДРЕСА_2

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 в період часу з 01.08.2010 року по 21.03.2011 року з метою заволодіння чужим майном, умисно, з корисливих мотивів, з застосуванням насильства, а також з погрозою застосування такого насильства до потерпілого ОСОБА_8 , вимагали у останнього гроші в сумі 4 000 гривень. Так 01.08.2010 року, перебуваючи в денний час на острові, який розташований на річці Дніпро, навпроти мікрорайону Митниця в м. Черкаси, зустрівши ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , підійшовши до останнього, мотивуючи тим, що той не допоміг в організації святкування його дня народження, наніс йому один в обличчя та один удар в область грудної клітки, спричинивши йому фізичний біль та висловив вимогу передати йому гроші в розмірі 1 500 гривень. Потерпілий в свою чергу не зміг передати ОСОБА_6 гроші, за відсутності в нього таких.

Продовжуючи свій злочинний умисел підсудні в грудні 2010 року в денний час, зустрівши потерпілого біля будинку № 19 по вулиця Рябоконя в місті Черкаси, мотивуючи тим, що останній уникає з ними зустрічі та не передає їм обумовлену раніше суму грошей, висловили йому вимогу про передачу вже 4 000 гривень. Після чого потерпілий ОСОБА_8 , боячись, що підсудні будуть продовжувати застосовувати до нього насильство в разі не виконання ним їх вимоги, вимушений був передавати останнім певні суми грошей, передавши таким чином останнім 1 940 гривень, та належний йому гумовий човен вартістю 1 950 гривень.

21.03.2011 року близько 11.00 години ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння грошима потерпілого, зателефонували останньому та домовилися про зустріч для передачі їм послідуючої суми грошей, біля будинку № 35 по вулиці Гагаріна в місті Черкаси. Зустрівшись в обумовленому місці, потерпілий передав ОСОБА_6 100 доларів США, що в перерахунку в національну валюту України, згідно встановленому курсу Національним Банком України становило 794 гривні 95 копійок, після чого ОСОБА_6 був затриманий працівниками міліції.

Таким чином підсудні, незаконним шляхом, отримали від потерпілого грошові кошти та майно на загальну суму 4 684 гривні 95 копійок.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_6 свою вину в скоєнні злочину визнав в повному обсязі, та пояснив, що він знайомий з ОСОБА_8 , та запросив його на свій день народження, що повинне було відбутися 31.07.2010 року на острові річки Дніпро, і при цьому попросив, щоб той на своєму човні перевіз його самого, речі та друзів з речами на острів. Але в обумовлений час останній не прийшов, а з`явився на острові на наступний день. Оскільки він вимушений був перевозити речі та друзів за власний рахунок, то виставив вимогу ОСОБА_8 , щоб той повернув йому гроші в сумі 1 500 гривень. Після цього він йому неодноразово телефонував, але той на зустріч не приходив. Потім він тривалий час не бачив ОСОБА_8 , та вже взимку, разом з ОСОБА_7 зустрів його в районі «Д» міста Черкаси, та вони нагадали йому про борг, при цьому вони вимагали вже не 1 500 гривень, а 4 000 гривень, так як пройшов значний відрізок часу. ОСОБА_7 при його розмові з ОСОБА_8 стояв в стороні, але підійшовши до них, він став вимагати від останнього 5 500 гривень, але він, відійшов з потерпілим в сторону та дійшли згоди щодо суми «боргу» 4 000 гривень. Потерпілий віддавав йому борг частинами декілька раз. Отримані від потерпілого кошти він разом з ОСОБА_7 витрачали на себе. Взимку 2011 року коли в нього вдома в гостях був ОСОБА_7 він зателефонував до ОСОБА_8 та домовився про зустріч і попросив, щоб той віддав йому човен в користування та запропонував ОСОБА_7 поїхати до потерпілого за човном. По дорозі випадково зустріли ОСОБА_9 і запропонували йому придбати в них гумовий човен, який вони мали намір забрати в потерпілого. Останній сказав, що йому човен не потрібен, але його може купити його батько, так як він завзятий рибалка. Біля ресторану «Апельсин» вони зустрілися з потерпілим, та той передав їм гумовий човен, який вони продали батькові ОСОБА_9 В березні 2011 року він зустрівся з потерпілим, та нагадав про те, що він ще винен йому кошти. Той погодився на зустріч 21.03.2011 року, та зустрівшись з ним, потерпілий передав йому 100 доларів США. Після чого він був з вказаними грошима затриманий працівниками міліції.

Свою вину у вчинені злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, матеріальну шкоду повністю відшкодував, просив суд суворо його не карати.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_7 свою вину в скоєнні злочину визнав в повному обсязі, та пояснив, що він з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 знайомий. Він був свідком того, як ОСОБА_6 вимагав від потерпілого передати йому гроші. Та неодноразово приходив на зустрічі разом з ОСОБА_6 . ОСОБА_8 грошей не віддавав, то одно разу він сказав останньому, що той буде винен уже не 4 000 гривень, а 5 500 гривень, та що за таке можуть і побити. Він потерпілого не бив, а один раз штовхнув в груди. Одного разу ОСОБА_6 попросив поїхати з ним до потерпілого за гумовим човном, за що потерпілий передав гумовий човен ОСОБА_6 він не знав, і потім даний човен вони продали його знайомому ОСОБА_9 , але гроші від продажу він собі не брав.

Свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, матеріальну шкоду повністю відшкодував та просив суд суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він знає тривалий час. За день до дня народження ОСОБА_6 , а саме 30.07.2010 року останній попросив щоб він на своєму гумовому човні перевіз його з друзями та речами на острів, що знаходиться на річці Дніпро, для святкування дня народження. Але на наступний день він у вказаний час не з`явився, тому що не захотів. На наступний день на даному острові він зустрів ОСОБА_6 , який йому сказав, що тепер він винен йому 1 500 гривень за те, що він вимушений був шукати інший човен, але на той момент у нього таких грошей не було. Потім на протязі тривалого часу він не відповідав на дзвінки ОСОБА_6 . У грудні ж 2010 року він зустрів ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 в районі «Д» де він працював. ОСОБА_6 знову почав вимагати кошти, але вже в сумі 4 000 гривень, в цей час ОСОБА_7 стояв в сторонці, потім підійшовши до них сказав, що борг вже становить 5 500 гривень, також сказав, що за таке його взагалі можуть побити, та ОСОБА_6 наніс йому один удар в обличчя. Після цього вони домовилися, що він буде передавати гроші частинами, і зупинилися на сумі 4 000 гривень. Вважає, що ОСОБА_7 , судячи з його поведінки був заодно з ОСОБА_6 . Також він був присутній при передачі човна ОСОБА_6 . Таким чином він передав ОСОБА_6 гроші в сумі 1 940 гривень та гумовий човен. Постійні вимоги грошей підсудними йому набридли, а тому він за порадою матері звернувся за захистом до міліції. 21.03.2011 року він зустрівся з ОСОБА_6 та передав йому 100 доларів США, після чого останній був затриманий працівниками міліції. На момент розгляду справи судом, матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі. Просить підсудних суворо не карати.

Винність підсудних підтверджується як їх показами даними в судовому засіданні, так і тими доказами стосовно фактичних обставин справи, які були зібрані органами досудового слідства, ніким не оспорюються, їх зміст правильно зрозумілий підсудним та іншим учасникам судового розгляду, чия позиція, на думку суду, не викликає сумніву в добровільності та істинності, та розумінні того, що учасники процесу відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, будуть позбавлені прав оспорювати ці фактичні обставини.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудних по справі доведена повністю і кваліфікує їх дії за ч.2 ст.189 КК України, як вимога передачі чужого майна з застосуванням та погрозою насильства над потерпілим (вимагання) вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В якості обставин пом`якшуючих покарання підсудних, суд вважає щире каяття в скоєному злочині, сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків, крім того у ОСОБА_7 на утриманні знаходиться малолітня дитина.

Обставин обтяжуючих покарання підсудних суд не вбачає.

При призначенні покарання підсудним суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого ними злочину, особи підсудних які за місцем проживання характеризуються виключно позитивно та те, що раніше вони до кримінальної відповідальності не притягувались, їх щире каяття, та те, що вони зрозуміли всю суспільну небезпеку вчиненого ними злочину.

З урахуванням осіб підсудних, які за місцем проживання характеризуються позитивно, а також з урахуванням пом`якшуючих їх покарання обставин, що перераховані вище а саме того, що підсудні написали явку з повинною, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому вони раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, за таких обставин суд вважає за можливе застосувати до підсудних вимоги ст. 69 КК України.

При цьому суд враховує, що ОСОБА_6 , фактично відігравав при скоєнні злочину основну роль, та втягнув ОСОБА_7 в даний злочин, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання в вигляді позбавлення волі, застосувавши до нього також вимоги ст.75 КК України.

Що стосується призначення покарання ОСОБА_7 , суд враховує його другорядну роль при скоєнні злочину, пом`якшуючі обставини, які перераховані вище, та те, що він має на утриманні неповнолітню дитину, вважає за можливе застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України та призначити більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції статті, за якою він притягнутий до кримінальної відповідальності, застосувавши до нього арешт.

З підсудних слід стягнути судові витрати за проведення судово хімічної експертизи в сумі 423 гривні.

Доля речових доказів повинна бути вирішена в порядку ст.81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та з застосуванням вимог ст.69 КК України призначити покарання 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання визначивши йому іспитовий строк на два роки.

Зобов`язати ОСОБА_6 на період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтись в службу для реєстрації

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Визнати ОСОБА_7 винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та з застосуванням вимог ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді 4 місяців арешту.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти з зали суду негайно у зв`язку з фактичним відбуттям призначеного покарання.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в бюджет держави судові витрати за проведення судово - хімічної експертизи в сумі 423 гривні.

Речовий доказ по справі гумовий човен залишити потерпілому ОСОБА_8 за належністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб.

Головуючий: ОСОБА_1