справа №1-133/2007
ВИРОК

іменем УКРАЇНИ

23 липня
2007 року м. Городня

Городнянський
районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Криворученко Д.П.,

при
секретарі -
Дударенко Ю.П.,

з участю
прокурора -
Гуляко М. М. ,

потерпілого -
ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні у залі суду в м.
Городня кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1н., уродженця с Суземка, Брянської області, Російської Федерації, громадянина України, українця,
освіта повна загальна середня, не
одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1, у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2н.,

уродженця с Солонівка,
Городнянського району,
Чернігівської

області,
громадянина України,
українця, освіта повна загальна

середня, одруженого,
працюючого у ДП

„Городнярайагролісгосп", проживаючого у
АДРЕСА_2, раніше не судимого, у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2н., уродженця м.
Городня, Чернігівської
області, громадянина України, українця,
освіта повна загальна середня, не
одруженого, працюючого ДП
„Городнярайагролісгосп", раніше не
судимого, проживаючого у АДРЕСА_3, у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_4н., уродженця м. Городня,
Чернігівської області,
громадянина України,
українця, освіта повна загальна
середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України, проживаючого у АДРЕСА_4, у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В першій
половині березня 2007 року, біля 16
години ОСОБА_5 за попередньою змовою у групі зі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, шляхом вільного доступу, перебуваючи на робочому місці, на території пилорами товариства з обмеженою
відповідальністю „АНД-2006", що
розташована у м. Городня, вулиця Леніна, з приміщення цеху, таємно,
із корисних спонукань, викрали
нову корзину зчеплення до автомобіля КРАЗ
6444, яка належала особисто
директору товариства ОСОБА_6, чим
завдали останньому матеріальних збитків на суму 970 грн.

Підсудні
ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні
свою вину у пред'явленому
їм обвинуваченні у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК
України визнали повністю, у скоєному
щиро розкаялись, завдані збитки
потерпілому відшкодували у повному обсязі.

2

Підсудний
ОСОБА_2 у
судовому засіданні показав, що на
початку березня поточного року, в один з
днів, перебував на робочому місті на
пилорамі ТОВ „АНД-2006" в м.
Городня, разом зі своїми колегами
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6. Десь о 16
годині він запропонував останнім викрасти зі складу підприємства корзину
зчеплення від автомобіля КРАЗ і здати її на металобрухт, щоб заробити собі на випивку та закуску. Усі
погодились на його пропозицію, і тоді
вони разом поклали корзину до поліетиленового мішку, а після цього ОСОБА_4 повіз її на велосипеді
комусь продати. Хвилин через 40 ОСОБА_4 приїхав і привіз біля 10-12
гривень, повідомивши, що продав корзину на вулиці Пролетарській у
м. Городня. Після цього вони купили
горілки та закуску, і після роботи
розпили спиртне.

Допитані
у судовому засіданні ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 повністю підтвердили
покази дані підсудним ОСОБА_2.

Потерпілий
ОСОБА_6 у судовому засіданні від дачі показів відмовився, зазначивши лише, що збитки підсудні йому відшкодували і
претензій до них він не має.

Будучи
допитаним на досудовому слідстві потерпілий показав, що є співвласником ТОВ „АНД-2006". На підприємстві
мається шість автомобілів і один з них марки КРАЗ 6444, фактичним
власником якого є він особисто, але
юридично власником значиться його дружина ОСОБА_7. Влітку 2006 року він придбав
за приблизно 1000 грн. у місті Херсоні корзину зчеплення до названого
автомобіля, і зберігав її у цеху
підприємства. В середині травня 2007 року,
коли підприємство переїжджало на іншу орендовано територію, він виявив зникнення корзини зчеплення, і після розмов з робітниками встановив, що крадіжку вчинили підсудні. Про крадіжку
повідомив правоохоронні органи, /а.с.
40/

З'ясувавши
думку учасників судового розгляду про те,
які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які
ніким не оспорюється, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється
доведеність вини підсудних та кваліфікація їх дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудними і
іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставини, за відсутності сумнівів у добровільності та
істинності їх позиції, роз'яснивши
їм, що у такому випадку вони будуть
позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному
порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред'явлене ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому
засіданні знайшло своє підтвердження у повному обсязі, а їх дії правильно кваліфіковані органом
досудового слідства по ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (
крадіжка), вчинене за попередньою змовою
групою осіб.

Вирішуючи
питання про міру покарання підсудним,
суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, відсутність цивільного позову по справі, особи винних,
їх сімейний стан: у підсудного ОСОБА_2
на утриманні неповнолітні діти, а у ОСОБА_3 непрацездатна матір, стан їх здоров'я, той факт що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 працюють,
задовільні характеристики за місцем проживання підсудних, те що ОСОБА_5 раніше притягувався до
кримінальної відповідальності, але має
погашену судимість, а інші підсудні
притягуються до кримінальної відповідальності вперше.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудним, суд вважає - щире каяття та добровільне
відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання підсудним, судом не встановлено. Суд не враховує
обставину, що обтяжує покарання
підсудним ОСОБА_5 та ОСОБА_2 - вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного
сп'яніння, оскільки ця обставина
недоказана і недоведена у судовому засіданні. Відповідний висновок медичного
закладу у матеріалах справи відсутній і органом досудового слідства одразу
після вчинення злочину медичне освідування підсудних не призначалось.

З
урахуванням викладеного, суд приходить
до висновку, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід призначити
покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції статті інкримінуємого
підсудним злочину, та про можливість
виправлення засуджених без відбування покарання, звільнивши їх від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У зв'язку зі звільненням
засуджених від відбування покарання з випробуванням, покласти на них обов'язки передбачені ст. 76
КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні
заявили клопотання про застосування до них амністії згідно Закону України №955-V від
19.04.2007 року „Про амністію", так
як ОСОБА_2 має на утриманні двох дітей /дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5н., син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6н./, яким не виповнилось 18 років і він не
позбавлений батьківських прав,
а ОСОБА_3 має
матір ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_7н.,
яка досягла 70-річного віку і в неї немає інших працездатних дітей, а відповідно до ст. 6,
п. "б", „ґ" ст. 1 Закону України №955-V від
19.04.2007 року „Про амністію",
підлягають звільненню від кримінальної відповідальності особи, які на день набрання чинності цим Законом
непозбавлені батьківських прав і мають дітей яким не виповнилось 18 років, а також які мають одного або двох
батьків, які досягли 70-річного віку, за умови,
що в цих батьків немає інших працездатних дітей, а відповідно до ст. 7
вказаного Закону ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є особами, які не підпадають під дію цього Закону, то ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підлягають звільненню
від призначеного судом покарання відповідно до
ст. ст. 85, 86 КК України.

Цивільний позов
по справі незаявлений.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Обраний
запобіжний захід - підписку про невиїзд,
слід залишити без зміни.

На підстави
викладеного, керуючись ст.
ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним
у скоєні злочину передбаченого ч.2
ст. 185 КК України і призначити
йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування
призначеного судом покарання з випробуванням,
якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину
і виконає покладені на нього обов'язки. Згідно
ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_2 обов'язок
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання
та роботи.

На
підставі ст. ст. 85, 86 КК України, відповідно до п. "б" ст. 1,
ст. 6 Закону України „Про амністію" від 19.04.2007 звільнити ОСОБА_2 від
призначеного покарання.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_2
до набрання вироку законної сили,
залишити без змін - підписка про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним
у скоєні злочину передбаченого ч.2
ст. 185 КК України і призначити
йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування
призначеного судом покарання з випробуванням,
якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину
і виконає покладені на нього обов'язки. Згідно
ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_3 обов'язок
повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання
та роботи.

На
підставі ст. ст. 85, 86 КК України, відповідно до п. "ґ" ст. 1,
ст. 6 Закону України „Про амністію" від 19.04.2007 звільнити ОСОБА_3 від
призначеного покарання.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_3
до набрання вироку законної сили,
залишити без змін - підписка про невиїзд.

ОСОБА_4
визнати винним у скоєні злочину передбаченого ч.2 ст.
185 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років
обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від
відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у один
рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4
обов'язок повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця
проживання та роботи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили, залишити без змін - підписка про невиїзд.

ОСОБА_5 визнати винним у
скоєні злочину передбаченого ч.2
ст. 185 КК України і призначити
йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування
призначеного судом покарання з випробуванням,
якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового злочину
і виконає покладені на нього обов'язки. Згідно
ст. 76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_5 обов'язок повідомляти органи кримінально - виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили, залишити без змін - підписка про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської
області протягом

15 діб з
моменту його проголошення.