Справа № 466/2641/15-к
УХВАЛА
судового засідання

8 травня 2015року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Личаківської ВК №30 у місті Львові заяву засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірник Сокальського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.12.2009року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.186, ст.69, ч.2 ст.185, ст.70 до трьох років двох місяців позбавлення волі. Звільнений 27.08.2011року згідно Закону України «Про амністію» від 08.07.2011року, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

установив:

вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 2 квітня 2012 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та засуджений до покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки.

7 квітня 2015року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву підтримав, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він відбув три роки та три місяці призначеного покарання.

Прокурор у судовому засіданні висловила думку, що є підстави для відмови у задоволенні заяви, так як на засудженого накладалося чотири дисциплінарні стягнення, що виключає застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від покарання.

Адвокат ОСОБА_4 заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання підтримав.

Перевіривши представлені матеріли, оглянувши матеріали особової справи та відомості про поведінку засудженого, заслухавши пояснення засудженого, висновок прокурора, яка не підтримала заяву та адвоката, який підтримав заяву засудженого, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений за умисний тяжкий злочин до позбавлення волі. За час відбування покарання в установі допустив чотири порушення режиму відбування покарання, за що притягався до дисциплінарної відповідальності правами установи та правами начальника відділення.

Наявність у засудженого за час відбування покарання заохочень, на думку суду, не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

З урахуванням наведеного суд вважає, що ОСОБА_5 не надав достатніх доказів того, що він своєю сумлінною поведінкою та ставленням до виконання своїх обов`язків в період відбування покарання засвідчив успішність процесу виправлення.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити у зв`язку з його безпідставністю.

На ухвалу протягом семи діб з дня її проголошення прокурор має право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м. Львова, а засуджений протягом семи діб з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1