ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 1кп/0202/98/2014
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001246 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 14 грудня 2013 року близько 01 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ - 21051» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , рухався дворовим проїздом будинку АДРЕСА_3 в напрямку вул. Артельної у м. Дніпропетровську.
Під час руху, ОСОБА_4 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху, у вигляді пішохода ОСОБА_6 , який рухався йому назустріч, заходів до своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду не прийняв, і в районі будинку АДРЕСА_3 , скоїв на нього наїзд.
В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження у виді: закритого уламкового перелому правої малогомілкової кістки у нижній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому зовнішньої лодижки та заднього краю правої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, садна правого гомілково-ступневого суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 284е від 23.01.2014 року, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилось в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом автомобілем «ВАЗ - 21051» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, який свідчить:
п. 12.3 При виникненні небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно здатний виявити, він повинен негайно вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; невиконання якого перебуває в причинному зв`язку з наслідками, що наступили.
ОСОБА_4 свою вину в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав повністю та пояснив суду, що дійсно 14 грудня 2013 року близько 01 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ - 21051» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , він рухався дворовим проїздом будинку АДРЕСА_3 в напрямку вул. Артельної у м. Дніпропетровську. Під час руху, він був недостатньо уважний, коли побачив пішохода ОСОБА_6 , який рухався йому назустріч, не встиг своєчасно прийняти заходів, щоб уникнути наїзду, в наслідок чого в районі будинку № 14 скоїв наїзд на потерпілого. В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Про винність ОСОБА_4 , суд робить висновок виходячи з наступних доказів.
Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14 грудня 2013 року і схеми до нього (а.п.3-11), протоколу огляду транспорту від 18.12.2013 року (а.п.21-22), зафіксовано місце дорожньо-транспортної пригоди, механічні ушкодження автомобіля «ВАЗ - 21051» реєстраційний номер НОМЕР_1 , а при проведенні слідчого експерименту, потерпілий пояснив обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди (а.п.46-51)
Відповідно до висновку експерту № 284-е від 23.01.2014 року, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої малогомілкової кістки у нижній третині зі зміщенням відламків, закритого перелому зовнішньої лодижки та заднього краю правої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків, садна правого гомілково-ступневого суглобу, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я, (а.с. 56-58).
Відповідно до висновку експерта № 70/27-42 від 24.01.2014 року, при зазначених дорожніх обставинах, дії водія автомобіля «ВАЗ - 21051» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходилось в причинному зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.п.62-64).
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам по справі та ніким не заперечуються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини.
На підставі викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання з випробуванням.
Зважаючи на суспільну небезпеку скоєного діяння, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді двох років обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо засуджений протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1 .