Справа № 495/2629/15-к

ВИРОК
28.04.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заступника прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
пос. Боровій, Калевальського району Карельської АССР, громадянина Російської
Федерації, росіянина, з неповною середньою освітою, не працює, неодружений, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого: 15.04.2008
року Суворовським райсудом м. Одеси за ст.185 ч.1 КК України, до позбавлення
волі строком на 2 роки, в силу ст. ст.75 КК України, від відбування покарання
звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 29.09.2009 року Котовським
міськрайонним судом Одеської області за ст.ст.187ч.1,71 КК України до 4 років 6
місяців позбавлення волі.
28.03.2014року звільнений по відбуття строку покарання.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,
25.02.2015, приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучі знайомим померлої доньки потерпілої ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , побачивши на ОСОБА_5 , золоті вироби у ОСОБА_4 , виник намір на заволодіння золотими виробами, які належать потерпілій. Далі реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадання чужого майна, ОСОБА_4 , розуміючи, що його приступні дії будуть помічені, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , де застосовуючи фізичне насильство, що є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, умисно наніс два удари кулаком правої руки в область голови господарки будинку, від чого ОСОБА_5 , впала на підлогу, та почала кричати. Далі ОСОБА_4 , з метою щоб ОСОБА_5 , не кричала охопив шию потерпілої та почав її душити, але остання змогла відштовхнути ОСОБА_4 , від себе. Після чого ОСОБА_4 , почав вимагати від ОСОБА_5 , щоб вона зняла з себе золоті вироби та відала їх йому, на що потерпіла відмовила ОСОБА_4 , та останній знову наніс їй два удари кулаком правої руки в область голови потерпілої від яких вона впала на підлогу, а ОСОБА_4 продовжував вимагати від ОСОБА_5 , щоб вона йому відала золоті вироби. Далі ОСОБА_4 , вийшов на подвір`я будинку де знайшов дерев`яну рейку від дверей та повернувшись до кімнати, наніс два удари дерев`яною рейкою по тулубу потерпілої. Після чого, придушивши волю ОСОБА_5 , до опору, використовуючи безпомічний стан потерпілої, заволодів майном ОСОБА_5 , а саме: золотою обручальною каблучкою, 585 проби, вагою 2 грама, вартістю 1247,52 гр.; золотою каблучкою, 585 проби , вагою 1 грама, вартістю 623,76 гр.; срібною каблучкою, 750 проби, вагою 2 грама, вартістю 20,76 гр.; золотими сережками 585 проби, вагою 1 грам, вартістю 623, 76 гр., чим завдав останній збиток на загальну суму 2515,8 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 , разом з викраденим майном з місця події зник та викраденим розпорядився за власним розсудом.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі та цілком підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснив суду, що 25.02.2015 року, в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , побачивши на ОСОБА_5 , золоті вироби у нього виник намір на заволодіння золотими виробами, які належать потерпілій. Підійшов до ОСОБА_5 , наніс два удари кулаком правої руки в область голови, яка впала на підлогу та почала кричати. Потім охопив шию та почав її душити та вимагати щоб вона зняла з себе золоті вироби та відала їх йому, на що вона відмовилась. Після чого знову наніс їй два удари кулаком в область голови, від яких вона впала на підлогу. Далі дерев`яною рейкою наніс ще два удари по тулубу ОСОБА_5 , та заволодів приналежними їй золотими виробами, а саме: золотою обручальною каблучкою, золотою каблучкою, срібною каблучкою, золотими сережками. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати та розглянути справу відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого та інших учасників судового провадження.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст. 187 КК України - як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, особою, яка раніше вчинила розбій.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.
При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивні характеристики, що скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, що він раніше судимий, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, відсутність збитків, думку потерпілої, суд вважає достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, покарання тільки у вигляді позбавлення волі.
Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 покарання нижче нижчої межі, ніж передбачено Законом, суд не вбачає, тому що згідно ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
На підставі ст. 124 КПК України - з ОСОБА_4 в дохід держави належать стягненню судові витрати за проведення експертиз в сумі 631,80 грн.
Згідно ст.100 КПК України речові докази : золоті вироби, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна, яке йому належить.
Запобіжний захід ОСОБА_4 залишити, тримання під вартою до набрання вироком законної сили, обчислюючи термін відбування покарання з моменту його затримання з 27.02.2015 року.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 631,80 грн.
Речові докази : золоті вироби, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити їй.
Матеріали характерезуючі особистість засудженого ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/2629/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області, а засудженому ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок суду відповідно до вимог ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :