Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2007 року Царичанський районний суд Дніпропетровської області у
складі:

головуючого - судді Тарабана Є.О.

при секретарі -
Кузнецовій Г.С. з участю прокурора
- Васильківського О.Ю.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
в смт. Царичанка
Дніпропетровської області кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки с. Озірно, Білоцерківського району Київської
області, мешканки АДРЕСА_1, громадянки України, українки за національністю, має
повну загальну середню освіту, не одруженої, не працюючої, раніше не судимої, у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку квітня 2007 року ОСОБА_1 погодилась на
пропозицію ОСОБА_2, у відношенні якого матеріали справи виділені для додаткової
перевірки, здійснювати прийом брухту чорних металів у населення. Для цього з
метою проведення розрахунків з населенням за придбаний металобрухт ОСОБА_2 дав
ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 500 гр.

В період часу з 7 квітня 2007 року по 13 квітня 2007 року ОСОБА_1, діючи
згідно раніше обумовленої домовленості, з метою організувати незаконний пункт
прийому, схову та збуту металобрухту за місцем свого проживання за адресою
АДРЕСА_1, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на зайняття відповідною
діяльністю, одержання якого передбачено законодавством, особисто здійснювала
операції з металобрухтом, а саме скуповувала у населення брухт чорних металів
загальна вага якого склала, згідно акта зважування від 13.04.2007 року 1080 кг.

Брухт чорних металів загальною вагою 1080 кг 13.04.2007 року був вилучений
до Царичанського РВ УМВС України в Дніпропетровській області працівниками
міліції.

Підсудна ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому звинуваченні за ч. 1 ст. 213 КК
України визнала повністю та показала, що дійсно з 7 квітня 2007 року, через
скрутне матеріальне положення та за пропозицією знайомого ОСОБА_2 організувала
за місцем свого проживання незаконний пункт прийому, схову та збуту
металобрухту

та здійснювала операції
з металобрухтом без державної реєстрації та без спеціального дозволу
(ліцензії), одержання якого передбачено законодавством. Дійсно, в період часу з
7 по 13 квітня 2007 року купила у населення близько 1000 кг брухту чорних
металів по ціні 50 коп. за 1 кг.

У вчиненому
кається, прохає суворо її не карати.

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що 13 квітня 2007 року разом із своїм знайомим
ОСОБА_4 зібрали з подвір'я свого домоволодіння побутовий металобрухт та
відвезли його на власному мотоциклі до ОСОБА_1,
яка на подвір'ї свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, організувала пункт
прийому металобрухту, на про дали їй по ціні 50 коп. за 1 кг брухту чорних
металів. Привезений металобрухт вони зважили на вагах ОСОБА_1, вийшло 91 кг,
але оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були винні ОСОБА_1 60 гр. вона (ОСОБА_1) з ними
грошима не розраховувалась.

Про те, чи мала ОСОБА_1 документи, які б дозволяли займатися таким видом
діяльності як здійснення операцій з металобрухтом ОСОБА_3 не знав.

Свідок ОСОБА_5 пояснила
суду, що 11 квітня 2007 року на прохання ОСОБА_1 передала їй в тимчасове
користування великі металеві підлогові ваги, оскільки та, з її слів, збиралася
різати порося та продавати м'ясо. Згодом ОСОБА_1 прийшла до неї додому та
повідомила, що ваги у неї вилучили працівники міліції коли проводили огляд її
домоволодіння та вилучали металобрухт.

Свідок ОСОБА_6 пояснив
суду, що він перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 та проживає
разом з нею та її неповнолітнім сином ОСОБА_7 На початку квітня 2007 року вона
розповіла що зустрічалася з ОСОБА_2, який виявив бажання купити у них 500 кг
металобрухту по ціні 80 коп. за 1 кг, який вони збирали декілька років, але для
цього їм потрібно зібрати ще не менше 500 кг металобрухту. Через декілька днів
до них додому почали приходити сусіди та знайомі і здавати металобрухт.
Особисто він (ОСОБА_6) ніякої участі у купівлі металобрухту від населення не
приймав - приймання, зважування та розрахунки за придбаний металобрухт
здійснювала його співмешканка ОСОБА_1

Вина ОСОБА_1 у пред'явленому звинуваченні також підтверджується матеріалами
справи:

- протоколом
огляду місця події та фототаблицею
до нього (а.

с 7-9);

- актом зважування від 13.04.2007 року (а. с.
10);

-постановою
про приєднання до матеріалів кримінальної справи

речових доказів (а. с. 22);

- розпискою про зберігання речових доказів (а.
с. 24).

Заслухавши показання підсудної, свідків, вивчивши всі інші зібрані у справі
докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України (порушення
порядку здійснення операцій з металобрухтом) доведена повністю. Дії її за
вказаною нормою права кваліфіковані правильно.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної,

обставини,
що пом'якшують покарання (щире каяття), першу судимість підсудної,
характеристику з місця проживання, суд вважає, що необхідним й достатнім для
виправлення підсудної та попередження нових злочинів буде призначення підсудній
ОСОБА_1 покарання
в межах санкції ч. 1 ст. 213 КК України у виді громадських робіт.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ПРИСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК
України, та призначити їй покарання у виді 100 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком чинності у відношенні ОСОБА_1 залишити
попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази:

брухт чорних металів вагою 1080 кг, який перебуває в Царичанському РВ УМВС
України в Дніпропетровській області на зберіганні у старшини ОСОБА_8 (а. с.
23), конфіскувати;

- підлогові ваги заводського виготовлення без марки з номером 27038, які
належать ОСОБА_5, та
перебувають у неї на зберіганні під розпискою, повернути їх власнику ОСОБА_5

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного с уду Дніпропетровської області протягом 15 днів з подачею
апеляції через районний суд.