№ 1-116
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2007 року місто
Київ

Військовий місцевий суд Київського гарнізону в складі: головуючого - судді
підполковника юстиції ДЯЧУКА СІ., при
секретарі Загородній Ю.М. , за участю
державного обвинувача старшого помічника військового прокурора Київського
гарнізону капітана юстиції Лузана В.Л.,
підсудного - ОСОБА_1, його
захисника - адвоката ОСОБА_2, у присутності потерпілих - ОСОБА_3,
ОСОБА_4., ОСОБА_5 та ОСОБА_6. у відкритому
судовому засіданні в приміщенні військового місцевого суду розглянув
кримінальну справу за обвинуваченням колишнього військовослужбовця військової
частини А2860

майора запасу ОСОБА_1, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року в селі Лісовичі Таращанського району Київської
області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не судимого,
одруженого, має на утриманні
неповнолітню дитину, колишнього
заступника командира дивізіону військової частини А2860 з тилу, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.
2 ст. 424 КК України.

Судовим слідством військовий місцевий суд

ВСТАНОВИВ:

У червні -липні 2007 року ОСОБА_1,
будучи військовою службовою особою і начальником за військовим званням
для військовослужбовців строкової служби військової частини А2860 солдат ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5та ОСОБА_6, висловлюючи
своє невдоволення їх ставленням до виконання обов'язків військової служби, застосував до підлеглих фізичне
насильство, а саме наніс: - 7 червня в
приміщенні лазні - ОСОБА_5 один удар кулаком лівої руки в живіт, завдавши потерпілому фізичний біль, а ОСОБА_6 три удари долонями рук по
вухах, спричинивши побої; - 21 червня
біля входу до лазні - кинув в бік ОСОБА_5шматок цегли, влучивши тому у ногу, чим знову спричинив потерпілому фізичний
біль; - ОСОБА_4: 22 червня в приміщенні лазні - один удар долонею по вуху та
чотири удари по спині, два удари коліном
правої ноги в живіт; 3 липня біля входу до лазні -шість ударів коліном в
живіт, три удари ногами по стегнах
потерпілого; 15 липня біля їдальні частини - чотири удари долонею по потилиці
та один удар коліном правої ноги в живіт,
завдавши потерпілому кожного разу побої; - 5 липня в місці для куріння -
ОСОБА_3один удар долонею по вуху, один
удар правою ногою в область ліктьового згину правої руки, по два удари кулаком лівої та правої руки в
живіт та по одному удару кулаками обох рук по потилиці потерпілому, спричинивши останньому побої.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги
ст. ст. 11,
49, 58 та 59 Статуту внутрішньої
служби та ст. 4 Дисциплінарного статут Збройних Сил
України, які зобов'язують військового
начальника бути ввічливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі та гідності, чим перевищив надану йому владу у виді
застосування насильства щодо підлеглого.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і дав показання,
які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення
ним злочину, пояснивши, що дійсно протягом червня - липня 2007 року
застосував при вказаних вище обставинах насильство до підлеглих солдат
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5та ОСОБА_6, будучи невдоволеним тим, як вони виконували поставлені завдання з
проведення господарських робіт, а саме
тим, що роботи виконувалися повільно та
неналежної якості, хоча вві умови для
цього були надані При цьому підсудний уточнив,
що діяв хоча і протиправно в інтересах служби.

Крім особистих показань вина ОСОБА_1 у застосуванні насильства щодо
підлеглих підтверджується даними, які
містять розглянуті у судовому засіданні протоколи слідчих дій, що були проведені з участю потерпілих, підсудного,
свідків, витягами з наказів
командирів військової частини про службове становище підсудного та
потерпілих, розглянуті у судовому
засіданні інші докази, які не викликають
сумнівів у своїй достовірності.

Дії ОСОБА_1, який будучи військовою
службовою особою і начальником за військовим званням щодо потерпілих
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5та ОСОБА_6, застосував щодо підлеглих насильство, що виразилося у заподіянні їм фізичного болю
та побоїв, тобто перевищив надану йому
владу, суд кваліфікує за ч. 2 ст.
424 КК України.

При призначенні підсудному ОСОБА_1 покарання суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, а також те,
що його протиправні дії були викликані некоректною поведінкою
потерпілих, які до того ж не мали жодних
претензій до підсудного.

Перелічені обставини суд визнає такими,
що значно пом'якшують покарання та в сукупності істотно знижують ступінь
тяжкості вчиненого підсудними злочину, а
тому, беручи до уваги ці обставини та
враховуючи особу винного, який раніше ні
в чому протизаконному замічений не був,
характеризуються виключно позитивно,
до кримінальної відповідальності притягається вперше, а також і те,
що на його утриманні знаходяться неповнолітня дитина, а сам

підсудний вже звільнений з військової служби суд
знаходить можливим застосувати до ОСОБА_1 т. 69 КК України і перейти із
застосуванням ст. 53 КК України до іншого, більш м'якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст.
424 КК України і не позбавляти його на підставі ст. 54
КК України військового звання, оскільки
саме даний вид покарання, на думку
суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його
виправлення.

На підставі
викладеного та, керуючись ст.
ст. 299, 323,
324, 325, 332 КПК України, військовий місцевий суд Київського гарнізону

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 424 КК України, за якою із застосуванням ст.
ст. 69, 53 КК України призначити йому покарання у
виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто на суму 1 700 грн.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_1 - підписка про невиїзд - скасувати.

Вирок
може бути оскарженим в апеляційному порядку і на нього може бути внесене
подання прокурора до військового апеляційного суду Центрального регіону через
військовий місцевий суд Київського гарнізону протягом 15 діб з моменту його
проголошення.