Справа №1-56/08
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2008
року Миколаївський районний суд
Львівської області

в складі:
головуючого-судді Березюка Г.М.

при секретарі
Білій Р.Р.

з участю
прокурора Пристаюка В.Б.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м.Новий Розділ Львівської області,
громадянина України, українця, безпартійного, з професійно-технічною освітою,
військовозобов'язаного, розлученого, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1, не
працюючого, не судимого

- у
вчиненні злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України,

в с т а
н о в и в :

Підсудний
ОСОБА_1, згідно рішення Миколаївського
районного суду Львівської області від 16 вересня 2002року, зобов'язаний
сплачувати в користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, до
досягнення ними повноліття, а також рішення цього ж суду від 20 квітня
2006року, зобов'язаний сплачувати в
користь повнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти в розмірі 100грн. на час його
навчання.

Підсудний
ОСОБА_1, знаючи про дані рішення суду і про кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів, злісно ухилявся від виконання свого
батьківського обов'язку, і незважаючи на
неодноразові попередження, злісно ухилявся від сплати встановлених коштів, в результаті чого станом на
01.12.2007року утворилась заборгованість по аліментах на суму 8968грн. 80коп.,
чим спричинив матеріальну шкоду.

В пред'явленому
звинуваченні за ст.164 ч.1 КК України підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив,
що в період 1985-2002рр. перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2, від якого народились двоє
дітей, а саме: сини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2року народження та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2року народження, в актових записах про народження яких записаний
батьком. 16 вересня 2002року рішенням Миколаївського районного суду Львівської
області з нього було присуджено стягувати щомісячно аліменти в користь його колишньої дружини ОСОБА_2 на утримання
двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, до
досягнення ними повноліття. Дане рішення
суду він не виконував через скрутне матеріальне становище, яке було зумовлене
його непрацездатністю, хоча у 2004році звертався в Новороздільський
міський центр зайнятості з приводу
сприяння у працевлаштуванні і там перебував на обліку як безробітний та
хворобою ноги. Зазначив, що попереджався з боку державного виконавця та
працівників міліції про необхідність виконання батьківського обов'язку та
можливості кримінальної відповідальності. Про рішення Миколаївського районного
суду від 20.04.2006року про стягнення з нього аліментів на утримання
повнолітнього сина в розмірі 100грн. на
час його навчання він не знав і при розгляді даної справи не був присутнім. Про
порушення проти нього кримінальної справи за заявою ОСОБА_2, по факту ухилення
від сплати аліментів на утримання дітей, дізнався від працівників міліції
Миколаївського РВ ГУМВСУ. Заборгованість по аліментах в сумі 8968грн. 80коп.
визнав повністю та обіцяє її погасити, оскільки за 2-3 тижні працевлаштується.

Крім особистого
визнання підсудним ОСОБА_1 своєї
винності у скоєному злочині, вина підсудного у пред'явленому звинуваченні за
ст.164 ч.1 КК України повністю доведена в судовому засіданні і стверджується
такими доказами.

Так допитані
судом потерпілі ОСОБА_3 і неповнолітній ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_1 доводиться
їм батьком, який з 2000року з ними разом не проживає, а з 2002року їхні батьки
розірвали шлюб, через вживання батьком спиртних напоїв, на ґрунті яких в сім'ї
виникали сварки та скандали. На даний час проживають разом із матір'ю, яка їх
матеріально забезпечує і знаходяться на її повному утриманні. Батько не приймає
активної участі у їхньому піклуванні, не забезпечує грішми, продуктами
харчування, одягом, ігноруючи судове рішення.

Показами
допитаної в судовому засіданні законного представника неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_2
стверджується, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 нажили двоє дітей, синів - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2р.н. і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3р.н., які на даний час проживають разом
з нею та знаходиться на її повному утриманні. Шлюб між ними виявився невдалим
через вживання ОСОБА_1 спиртних напоїв, на підставі чого шлюб розірвали.
Оскільки між ними не було узгоджено порядок утримання дітей, тому вона
звернулася в судовому порядку про
стягнення аліментів. Однак ОСОБА_1, знаючи про рішення суду, і працюючи
різноробочим по вільному найму, ухилявся
від сплати аліментів, на виклики ДВС не реагував, чим злісно ухилявся від
сплати аліментів. До підсудного має матеріальні претензії в сумі 8968грн.
80коп., які просить стягнути.

В судовому
засідання свідок ОСОБА_5 показав, що у його провадженні знаходяться два
виконавчих листа, один з яких №2-136/02 виданий на підставі рішення
Миколаївського районного суду Львівської області від 16.09.2002року про
стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 щомісячно аліменти на утримання двох
неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку, до
досягнення ними повнолітня, починаючи з 05.09.2002року і заборгованість
аліментів по даному документу станом на 01.12.2007року складає 6897грн. 37коп.,
а другий №2-342/06, виданий на підставі рішення цього ж суду від 20.04.2006року
про стягнення з ОСОБА_1 в користь повнолітнього сина ОСОБА_3 аліменти на його
утримання в розмірі по 100грн. на час навчання, до досягнення ним 23років,
починаючи з 20.02.2006рок і заборгованість по аліментах станом на 01.12.2007року
складає 2071грн. 43коп. Боржник, на неодноразові виклики та попередження про
кримінальну відповідальність, які робилися з дня відкриття виконавчих
проваджень не реагував. Вказав, що станом на 01.12.2007року загальна
заборгована сума по аліментах становить 8968грн.80коп.

Крім
вищенаведених доказів, винність підсудного ОСОБА_1 у пред'явленому звинуваченні
за ст.164 ч.1 КК України стверджується рядом письмових доказів по справі,
зокрема: заявою законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 -
ОСОБА_2 від 28.11.2007року; першими поясненнями учасників та очевидців події
злочину; копіями виконавчих листів Миколаївського районного суду Львівської
області №2-136/02 від 16.09.2002р. та №2-342/06 від 20.04.2006р.; копією
постанови Миколаївського районного суду Львівської області від 16.06.2002року;
копією заочного рішення Миколаївського районного суду від 20.04.2006року;
викликами ДВС та попередженнями про кримінальну відповідальність за ухилення
від сплати аліментів; довідкою №1346 від 05.12.2007р. виданою Новороздільським
міським центром зайнятості про те, що ОСОБА_1 з 23.01.2003року по
17.03.2004року перебував на обліку як безробітний і станом на 05.12.2007року такий на обліку не
перебуває; розрахунками щодо заборгованості по аліментах станом на 01.12.2007року
на загальну суму 8968грн.80коп., а також іншими письмовими документами
зібраними по даній справі.

Таким чином,
вина підсудного ОСОБА_1 у злісному ухиленні від сплати аліментів встановлених
рішеннями Миколаївського районного суду Львівської області від 16.09.2002року
та 20.04.2006року, в судовому засіданні доведена повністю, тому суд вважає, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані досудовим слідством
за ст.164 ч.1 КК України.

Оскільки
підсудний злісно ухилявся від сплати аліментів, згідно рішень суду, і внаслідок цього утворилась заборгованість
по аліментах станом на 01.12.2007року на загальну суму 8968грн. 80коп., тому
дану суму слід стягнути з ОСОБА_1

При обранні виду
і міри покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховує ступінь тяжкості злочину вчиненого підсудним, з другого боку судом
враховуються і ряд обставин, які пом'якшують покарання, зокрема те, що
підсудний ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, по
місцю проживання характеризується позитивною, щиро розкаявся у вчиненому,
хворіє, активно сприяв розкриттю злочину.

При таких
обставинах, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому
покарання підсудному слід обрати у вигляді обмеження волі, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням, тобто із застосуванням ст.75 КК
України.

Цивільний позов
законного представника неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_2 в розмірі 8968грн. 80коп. задоволити.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_1 визнати
винним та засудити за ст.164 ч.1 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.

У відповідності
з ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з
іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців, якщо він протягом цього терміну не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки не виїжджати за
межі України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця
свого проживання кримінально-виконавчу систему, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу щодо засудженого ОСОБА_1 - підписку про невиїзд, - залишити без змін до набрання вироком
законної сили.

Цивільний позов
задоволити.

Стягнути зі
засудженого ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 8968 (вісім тисяч дев'ятсот шістдесят
шість) гривень 80коп. заборгованості по аліментах.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 15-ти днів з
моменту його оголошення, через районний суд.

Суддя: