Справа №1-185 2007 p. КОПІЯ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня
2007 року
Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого Закутського В.І.

При секретарі Чіковій Т.М.

З участю
прокурора Ніжнік Л.І.

Захисника ОСОБА_1

Потерпілої ОСОБА_2

Законного
представника неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_3 Представника неповнолітньої потерпілої -
адвоката -
ЯОСОБА_4 Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по звинуваченню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженки м. Вознесенська, громадянки України, освіта вища, не заміжньої, працюючої у Вознесенській ЗОСШ-інтернаті вчителем молодших класів, проживає по
АДРЕСА_1, раніше не судимої,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.
2 ст.
125 КК
України,

ВСТАНОВИВ

5
квітня 2006
року приблизно о 10.00
годині в приміщенні Вознесенської ЗОСШ-інтернату вчителька ОСОБА_5 нанесла
неповнолітній учениці ОСОБА_2 удар
рукою по обличчю, а потім роздряпала пальцями рук її обличчя.

Згідно висновку експерта №245 від 02.10.2006 року неповнолітній ОСОБА_2 заподіяні легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою
короткочасний розлад здоров»я.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 свою вину у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 2
ст. 125 КК України визнала повністю, суду пояснила, що дійсно, захищаючи свою ученицю 1-го
класу ОСОБА_6, спідницею якої потерпіла ОСОБА_2 витерла свої кросівки,
вона зірвалася і вдарила ОСОБА_2 по
обличчю, роздряпавши її обличчя. Вона розуміє, що вчинила поганий вчинок, у скоєному кається, просить у
потерпілій ОСОБА_2 пробачення.

Вина підсудної ОСОБА_5 також повністю підтвердилася в
судовому засіданні показаннями потерпілої
ОСОБА_2, яка суду пояснила, що дійсно 5 квітня 2006 року в перерві учениця молодших класів ОСОБА_5 наступила її на ногу. Вона попросила її витерти її взуття,
але ОСОБА_5 наступила

ще раз її на
ногу, після чого вона витерла її спідницею своє взуття. Потім її покликала до себе вчителька молодших класів ОСОБА_5
, яка
стала кричати на неї, смикати її за одежу, а потім вдарила її по обличчю, а коли
завуч ОСОБА_26 запросила їх до свого
кабінету, то в кабінеті завуча ОСОБА_5 роздряпала її обличчя. Після того, як в
судовому засіданні ОСОБА_5
вибачилася перед нею, вона приймає її вибачення і вибачає її.

Вина підсудної ОСОБА_5 також повністю підтвердилася в
судовому засіданні показаннями свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, які бачили як потерпіла ОСОБА_2 зайшла в клас,
закриваючи обличчя руками і плачучі, а коли вона відкрила своє обличчя, вони побачили на її обличчі подряпини.

Свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18
та ОСОБА_19, які суду пояснили, що
5 квітня
2006 року
у першій половині дня вони бачили ОСОБА_2, яка прибігла до бабусі ОСОБА_17, яка плакала і на обличчі у неї була кров і лице подряпане. Вона розповіла, що це зробила
її вчителька.

Свідка ОСОБА_20, яка суду пояснила, що вона з ОСОБА_2
пішли до молодших класів, де учениця першого
класу наступила на ногу ОСОБА_2, після чого ОСОБА_2 витерла спідницею дівчинки своє взуття, а потім за цей випадок
на ОСОБА_2 кричала вчителька ОСОБА_5
і в її присутності вдарила ОСОБА_2 рукою
по обличчю, після чого завуч ОСОБА_26 запросила їх до себе в кабінет.

Малолітніх свідків ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25 та інших, які суду пояснили, що
бачили як ОСОБА_2 витерла своє взуття
спідницею ОСОБА_6 і за це на ОСОБА_2 кричала вчителька ОСОБА_5

Свідка ОСОБА_26, яка суду пояснила, що почула крики на першому поверсі, побачила вчительку ОСОБА_5, ученицю
ОСОБА_2 та учнів молодших класів, учениця ОСОБА_2 та
вчителька ОСОБА_5 сварилися, вона запросила їх до
себе в кабінет, де ОСОБА_5 продовжувала розмовляти
з ОСОБА_2, але вона не бачила щоб ОСОБА_5 била ОСОБА_2

Свідка ОСОБА_27, яка суду пояснила, що 5.04.2006
року вона зайшла до себе в кабінет, де були завуч ОСОБА_26,
вчителька ОСОБА_5 і учениця ОСОБА_2, при цьому вчителька ОСОБА_5 ругала
за щось ученицю ОСОБА_2 Вона сіла за свій робочий стіл спиною до них і
більше нічого не бачила.

Крім цього, вина підсудної ОСОБА_5 також повністю
підтвердилася в судовому засіданні дослідженими
матеріалами кримінальної справи: висновком
експерта №245 від
3.10.2006 року,
згідно якого потерпілій ОСОБА_2
спричинені легкі тілесні ушкодження, які потягли короткочасний розлад здоров»я /а.с.
40/, висновком судово-психологічної експертизи
від 22.12.2006 року,
згідно якого свідчення потерпілої ОСОБА_2 експерт вважає правдивими /а.с.
117-119/, висновком експерта №37
від 21.02.2007 року, згідно якого тілесні ушкодження у ОСОБА_2 можливо виникли від удару
рукою людини та при скольжінні по шкірі кінців пальців рук людини, /а.с. 145-146/,
протоколом

відтворення
обстановки та обставин події, в якому потерпіла показала механізм нанесення їй тілесних ушкоджень /а.с. 152-155/, та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Оскільки підсудна ОСОБА_5 спричинила потерпілій ОСОБА_2 умисне легке тілесне ушкодження, що
спричинило короткочасний розлад здоров»я, то суд її дії кваліфікує по ч. 2
ст. 125 КК України.

В судовому засіданні захисник підсудної ОСОБА_5 звернувся
до суду з клопотанням приєднати до
справи клопотання адміністрації школи-інтернату та протоколу загальних зборів колективу Вознесенської ЗОШ-інтернату , та закрити кримінальну справу з передачею підсудної на
поруки колективу.

Вислухавши думку
учасників процесу, які не заперечували проти закриття
кримінальної справи та передачі підсудної ОСОБА_5 на поруки колективу,
враховуючи, що підсудна ОСОБА_5 скоїла злочин невеликої тяжкості, щиро
покаялася у скоєному, раніше до кримінальної відповідальності
не притягувалася, характеризується по місцю роботи і проживання добре, суд прийшов до висновку про
можливість звільнення підсудної
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності і закриття відносно неї кримінальної справи з передачею її на поруки
колективу Вознесенської загальноосвітньої школи-інтернату.

Приймаючи до уваги викладене, на підставі ст. 47
КК України, керуючись ст. 10
КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Підсудну ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності і передати її на поруки колективу Вознесенської
загальноосвітньої школи-інтернату.

Кримінальну справу провадженням
закрити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді підписки про
невиїзд -відмінити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційний суд
Миколаївської

області на протязі 7
діб.