АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/774/15 Справа № 200/8344/15-к Слідчий суддя - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу представника ПрАТ «Керамет» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

цією ухвалою було частково задоволено клопотання слідчого СВ УСБ України в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором прокуратури Дніпропетровської області про накладення заборони на використання та розпорядження майном грошовими коштами на банківських рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих ПрАТ «Керамет» () в ПАТ «ПУМБ».

В обґрунтування свого рішення суд вказав, що згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження, накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, підготовлені, пристосовані чи використанні, на засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Грошові кошти, що знаходяться на рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих в ПАТ «ПУМБ», що належать ПрАТ «Керамет» відповідають критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та з метою унеможливлення їх подальшого перерахування на інші рахунки або зняття, суд прийшов до висновку про можливість накладення заборони на розпорядження ними.

Одночасно з цим слідчий суддя не знайшов підстав для задоволення вимоги слідчого стосовно зобов`язання банку/установи вчинити певні дії, спрямовані на припинення здійснення банківських операцій, виходячи з того, що заборона використання грошовими коштами на рахунку полягає у зупиненні видаткових операцій, окрім захищених законом, та передбачає за своєю правовою природою відмову банківсько-фінансової установи у проведенні банківської операції. При цьому вказав, що за умисне невиконання службовою особою ухвали суду або перешкоджання її виконанню, передбачена кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 382 КК України.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Керамет» ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді про накладення заборони на використання та розпорядження майном грошовими коштами на банківських рахунках.

В обґрунтування своє скарги зазначає, що ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права. В ухвалі суду не вказано доказів про причетність та фінансування незаконних формувань, крім того, нібито фіктивні підприємства, які вказані в клопотанні слідчого зареєстровані на території Дніпропетровської області і здійснюють свою господарську діяльність на цій території вже певний час, також вказує на те, що ПрАТ «Керамет» може підтвердити всі надходження на свої рахунки, всі безготівкові операції зі своїми контрагентами.

Представник заявника ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тому колегія суддів, з урахуванням думки прокурора вважає за можливе розглянути апеляцію за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який вважав, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши надані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи представника заявника ПрАТ «Керамет», викладені в апеляційній скарзі, про істотне порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає не обґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, - арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, - при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При розгляді клопотання слідчий суддя у відповідності до вимог ст. 173 КПК України вислухав думку прокурора, дослідив матеріали клопотання і кримінального провадження та дійшов вмотивованого висновку про необхідність його часткового задоволення.

Апеляційним переглядом встановлено, що як в клопотанні слідчого так і в ухвалі слідчого судді зазначені та належним чином обґрунтовані правові підстави для накладення арешту на вказані в клопотанні грошові кошти на банківських розрахункових рахунках. Крім того, в матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів, що вказують на його відповідність критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України.

Доводи представника ПрАТ «Керамет» в апеляційній скарзі в частині, що ніякого відношення до так званих терористичних організацій ДНР та ЛНР їх підприємство не має та не могло мати, в ухвалі суду не вказано доказів, які можуть свідчити про фінансування незаконних формувань, про відсутність правових підстав щодо накладення арешту, не спростовують вищевказаних висновків і не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Згідно зі ст. 170 КПК України, - арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Враховуючи те, що в ході досудового розслідування отримані дані, які дають підстави вважати, що безготівкові грошові кошти, наявні на вищевказаних розрахункових рахунках, накопичені з метою спрямовання їх на фінансування тероризму або забезпечення здійснення іншого кримінального правопорушення, пов`язаного з терористичною діяльністю, у зв`язку із чим, можливість проведення банково-розрахункових операцій за вказаними рахунками може призвести до втрати майна (коштів) та настання інших наслідків.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що за наслідками розгляду клопотання слідчого, слідчим суддею були дотримані вимоги ст. ст. 172, 173 КПК України, доведено розумність та співрозмірність обмеження розпорядження коштами на рахунку, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов до законного, вмотивованого та обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення клопотання.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали суду першої інстанції колегією суддів не встановлено, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу представника ПрАТ «Керамет» ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: