провадження №1-кп/389/57/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2015 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 09.01.2015 року, стосовно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючий, розлучений, на утриманні 1 малолітня та 1 неповнолітня дитина, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого: 28 травня 2010 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 17 серпня 2011 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнився на підставі ухвали Придніпровського районного суду Черкаської області від 16 липня 2014 року згідно ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року, -

обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської міжрайонної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за наступних обставин.

03 січня 2015 року, о 09.00 годині, ОСОБА_3 , перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився за місцем проживання потерпілого ОСОБА_6 , розташованого по АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_3 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а саме на заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_6 . Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , скориставшись довірою потерпілого ОСОБА_6 , повторно, заволодів його мобільним телефоном марки «Nokia X-01», вартістю 200 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», вартістю 15 грн., а всього на суму 215 грн., після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 215 грн.

Крім того, 30 січня 2015 року приблизно о 16.20 годині, ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння та знаходився за місцем проживання потерпілого ОСОБА_7 , розташованого по АДРЕСА_3 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_3 раптово виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а саме на заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 .. Реалізуючи указаний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, ОСОБА_3 , скориставшись довірою потерпілого ОСОБА_7 , повторно, заволодів його мобільним телефоном марки «Nokia 6070», вартістю 150 грн., в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС», вартістю 15 грн., а всього на суму 165 грн., після чого ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 165 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України визнав повністю і надав суду показання про те, що дійсно, 3 січня 2015 року, він перебував у свого знайомого ОСОБА_8 , який проживає по АДРЕСА_2 , вживали спиртне.

Він, обвинувачений, попросив у Арнаута на тимчасове користування мобільний телефон, на що останній дав згоду, після чого, коли закінчилось спиртне, він, обвинувачений, вирішив піти до магазину, щоб придбати горілку, при цьому взяв із собою мобільний телефон потерпілого, який в цей-же день продав таксисту за 50 грн., грошові кошти витратив на власні потреби.

30 січня 2015 року, після обід, його запросив до себе ОСОБА_9 , до дому, де вони вживали спиртне. Так як у нього не працював мобільний телефон, він попросив у ОСОБА_9 мобільний телефон, на тимчасове користування, на що останній дав згоду. Коли закінчилась горілка, він пішов до магазину, придбав спиртне, повернувся до дому до ОСОБА_10 , однак, побачивши, що до дому до потерпілого прийшла дружина і між ними виникла сварка, він вирішив піти до себе до дому, телефон вирішив повернути ОСОБА_9 , коли дружини останнього не буде дома, однак, цього не зробив, так як на слідуючий день продав скупнику телефонів за 50 грн., грошові кошти витратив на власні потреби.

В скоєному щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують прокурор, обвинувачений та його захисник, правильно розуміючи зміст даних обставин і в них немає сумнівів у добровільності їх позиції.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як злочин невеликої тяжкості, особу ОСОБА_3 , що він раніше був неодноразово судимий, суспільно-корисною працею не займається, за місцем проживання характеризується негативно

До обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному.

До обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, з урахуванням того, що ОСОБА_3 , після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховування не став і знов скоїв умисні, корисні. Закінчені злочини, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства і можливості застосування до обвинуваченого положення ст.ст.69,75 КК України суд не вбачає, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме така міра покарання є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.190 КК України і призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 тримання під вартою залишити без змін, строк відбування покарання відраховувати з 10 липня 2015 року.

Речові докази по справі - мобільний телефон «Nokia 6070», який передано потерпілому ОСОБА_7 - залишити на зберіганні у останнього.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим ОСОБА_3 в той-же строк з моменту отримання копії вироку.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1