УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2015 року Дзержинський райсуд м. Харкова в складі :

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харків клопотання слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 , погодженого з прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4 « Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борова Харківської області, громадянина України, одруженого, раніше судимий, стрільця 2 відділення 1 стрілецького взводу 18 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдат, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

за участю прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_4

слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
19.06.2015 року слідчий військової прокуратури Харківського гарнізону звернувся до суду з клопотанням «Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні ОСОБА_5 підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000561 від 18 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 червня 2015 року солдат ОСОБА_5 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року призваний до лав Національного гвардії України та направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у Харківській області, де наказом командира вказаної військової частини № НОМЕР_2 від 05 червня 2015 року призначений на посаду стрільця 2 відділення 1 стрілецького взводу 18 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» № 15/2015 від 14 січня 2015 року оголошено її проведення протягом 2015 року у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності даного Указу Президента.

Однак, на думку слідчого солдат ОСОБА_5 в порушення вимог ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16, 127, 128, 130, 216-222 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст. 2, 4 Закону України «Про Національну гвардію України», діючи умисно, з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби в особливий період, приблизно о 04 годині 15 червня 2015 року без наказу або дозволу відповідних командирів і начальників, в умовах особливого періоду, самовільно залишив місце служби - територію військового містечка № НОМЕР_3 військової частини НОМЕР_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та по 18 годину 30 хвилин 17 червня 2015 року до місця служби не повертався, а отриманий у зв`язку із цим вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У подальшому, о 18 год. 30 хв. 17.06.2015 солдат ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України був затриманий уповноваженою службовою особою та 18 червня 2015 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), а саме: самовільне залишення військової частини без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та самого допиту підозрюваного, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того слідчий вказує, що необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється. Так, ОСОБА_5 проходить службу у Національній гвардії України, тобто являється військовослужбовцем, зареєстрований у Харківській області, проте за місцем реєстрації не мешкає, а тимчасово проживає в військовій частині НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , що знаходиться поруч з територією Російської Федерації та проведення Антитерористичної операції, раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років та під загрозою тяжкості покарання, підозрюваний має можливість і може переховуватись від органу досудового розслідування та може вчинити інше кримінальне правопорушення дезертирство.

Також, слідчий вказує, що ОСОБА_5 не перебуваючи під посиленим контролем, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на осіб військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та інших очевидців скоєного ним злочину, які будуть допитані як свідки по обставинам кримінальних правопорушень.

Також, підставою для обрання запобіжного заходу є те, що будучи військовослужбовцем ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати накази вищестоящих командирів, у тому числі щодо переведення на інше місце служби, зміни місця дислокації, вибуття у відрядження з виконання завдань антитерористичної операції на території Східних областей України, що є перешкоджанням досудовому розслідуванню. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою унеможливлює переведення підозрюваного до інших військових частин, направлення його у відрядження, у тому числі до Східних областей України, а також сприяє здійсненню досудового розслідування, а обрання будь-якого іншого запобіжного заходу не забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених обов`язків підозрюваного.

У судовому засіданні слідчий військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів зазначених у клопотанні та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні також клопотання слідчого підтримав повністю, просив його задовольнити, з підстав на які слідчий посилається в своєму клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у інкримінуємому злочині визнав повністю та просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник у судовому засіданні також просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані докази, встановив наступне.

Органом досудового розслідування військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000561 від 18 червня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

17.06.2015 року о 18-30 год. відповідно до вимог ст. 280 КПК України ОСОБА_5 був затриманий.

18.06.2015 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором та слідчим не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Таким чином, враховуючи особу підозрюваного, що слідчим та прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_5 є недостатніми для запобігання ризику або ризикам, тому слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню, а відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Також суд взяв до уваги показання ОСОБА_5 про те, що він є сиротою та що його дружина вагітна.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи існування ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення, з урахуванням вказаних ризиків, сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як передбачає п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
У клопотанні слідчого військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_3 « Про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у відношенні ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с. Борова Харківської області, громадянина України, одруженого, раніше судимого, стрілець 2 відділення 1 стрілецького взводу 18 стрілецької роти 5 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 на строк два місяці, тобто до 18.08.2015 року.

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

· заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання в військовій частині НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3

· здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та військовий квиток.

Негайно доставити ОСОБА_5 до місця проживання і звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на орган внутрішніх за місцем мешкання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала надрукована в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Слідчий суддя: ОСОБА_1