Справа №295/6690/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі подання начальника Житомирського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Овруч Житомирської області, громадянки України,

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4

представника Житомирського МРВ КВІ ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло подання начальника Житомирського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженій ОСОБА_3 та направлення останньої для відбуття покарання в місця позбавлення волі згідно вироку Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2013р., оскільки засуджена в період іспитового строку ухиляється від покладених на неї судом обов`язків; не з`являється за викликами до КВІ, хоча їх отримувала. Поведінка засудженої ОСОБА_3 свідчить про те, що вона не бажає ставати на шлях виправлення, не виправдала довіри суду, та підлягає направленню для відбування покарання в місця позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор підтримав подання кримінально-виконавчої інспекції.

Представник кримінально-виконавчої інспекції підтримала подання.

Засуджена ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що має власну правову позицію, згідно якої вважає себе невинною, була притягнута до кримінальної відповідальності примусово, а тому виконувати вирок добровільно не буде. При цьому не пам`ятає, чи роз`яснювали їй її права, обов`язки у зв`язку із винесенням стосовно неї вироку суду а також наслідки його невиконання. У задоволенні подання просила відмовити у зв`язку із тим, що вирок Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2013 року вважає незаконним і вона від КВІ не переховувалась.

Дослідивши матеріали подання, особової справи, вислухавши думку представника КВІ, прокурора, думку засудженої, судом встановлено наступні обставини.

Вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2013 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України її звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на три роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені відповідно до ст. 76 КК України обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне

проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 30.10.2014 року вирок Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2013 року щодо ОСОБА_3 залишено без зміни.

Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.06.2014 року скасовано ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 30.10.2014 року та справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 19.09.2014 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_3 на вирок Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2013 року в зв`язку з відмовою обвинуваченої від апеляційної скарги.

14.10.2014 року вирок Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2013 року на засуджену ОСОБА_3 , який набрав законної сили 19.09.2014 року надійшов на виконання до КВІ Богунського підрозділу і в цей же день остання була поставлена на облік.

За період перебування на обліку в кримінально-виконавчій інспекції з особова справа з поданням відносно засудженої ОСОБА_3 двічі направлялась до Богунського райсуду для вирішення питання щодо скасування іспитового строку та направлення останньої в місця позбавлення волі.

Так, ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 07.11.2014 року у задоволенні подання КВІ відмовлено. Відмова мотивована тим, що вирок Богунського районного суду від 17.06.2013 року набрав законної сили лише після повторного розгляду апеляційним судом 19.09.2014 року у зв`язку із чим розпорядження суду про виконання вироку від 07.11.2013 року було відкликано.

Так, ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 17.02.2015 року у задоволенні подання КВІ відмовлено. Відмова у задоволенні подання мотивована тим, що в судовому засіданні не встановлено та матеріалах особової справи відсутні дані про те, що засудженій ОСОБА_3 виносились застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання; що засуджена три і більше разів вчиняла правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення; що вона два і більше разів підряд без поважних причин не з`являлася до кримінально-виконавчої інспекції і це підтверджено відповідними матеріалами. З огляду на наведене суд прийняв рішення, що працівниками інспекції не були належним чином виконані покладені на них чинним законодавством функції щодо контролю за поведінкою особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням.

Ухвали суду не оскаржувались і набрали законної сили.

Відповідно до ст. 90 КПК України рішення національного суду, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 17.02.2015 року була надана оцінка діям КВІ та поведінці засудженої ОСОБА_3 в аспекті виконання вироку від 17.06.2013 року.

В результаті оцінки фактів станом на день постановлення ухвали від 17.02.2015 року, судом не встановлено жодного порушення ОСОБА_3 умов виконання покарання за вироком від 17.06.2013 року, а встановлені порушення працівниками інспекції щодо належного виконання покладених на них чинним законодавством функцій контролю за поведінкою особи, звільненої від відбування покарання з випробуванням.

Після постановлення даної ухвали кримінально-виконавчою інспекцією ОСОБА_3 направлено виклик на 10.04.2015 року, який остання отримала 06.03.2015 р. (особиста справа а.с.135). Однак 10.04.2015 р. засуджена до КВІ не з`явилась.

Інші доводи КВІ щодо неналежної поведінки ОСОБА_3 не знайшли підтвердження в судовому засіданні, оскільки працівниками інспекції не були належним чином виконані покладені на них чинним законодавством функції щодо повідомлення її про дату наступної явки до КВІ, а доводи рапортів не свідчать про належний виклик особи і про те, що органом КВІ прийняті всі можливі заходи щодо належного повідомлення ОСОБА_3 щодо дат і часу явки в КВІ.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які повідомили суду, що 16.01.2015 року в приміщенні Богунського районного суду м. Житомира їх присутності ОСОБА_3 роз`яснено обов`язки, покладені на неї судом, роз`яснено порядок і умови відбування покарання, роз`яснено, що якщо засуджена особа не виконує покладених на неї обов`язків, то кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування іспитового строку та направлення засудженої особи для відбування реальної міри покарання..

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 16.01.2015 року були роз`яснені обов`язки встановлені вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2013 року, роз`яснені наслідки невиконання цих обов`язків, однак після винесення ухвали від 17.02.2015 року, ОСОБА_3 лише один раз допустила порушення умов виконання покарання, а саме: будучи належно повідомлена про виклик не з`явилась на реєстрацію в КВІ 10.04.2015 р., до адміністративної та кримінальної відповідальності вона не притягувалася, інших порушень не допускала..

У відповідності до ст. 78 ч.2 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Наведене свідчить, що подання про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання задоволенню не підлягає. Враховуючи строк невідбутої частини іспитового строку, суд вважає за необхідне надати засудженій можливість виправитись та виконати обов`язки, покладені на неї вироком суду. А тому в судовому засіданні ОСОБА_3 повторно роз`яснені обов`язки за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17.06.2013 року, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Також під час дослідження матеріалів особової справи ОСОБА_3 оголошена постанова начальника МРВ КВІ від 07.04.2014 року про встановлення днів явки на реєстрацію, якою ОСОБА_3 зобов`язана з`являтись на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Богунського підрозділу і призначено їй днем явки перший четвер кожного місяця. Якщо день реєстрації припадає на вихідні чи святкові дні, то явка на реєстрацію переноситься на наступний робочий день..

Керуючись ст.78 КК України,ст.ст.537,539КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання начальника Житомирського міськрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління державної пенітенціарної служби України в Житомирській області про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням, призначеного засудженій ОСОБА_3 вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17 червня 2013року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1