Дата документу Справа № 220/1322/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1092/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 220/1322/14-к
Категорія: ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
22 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старомайорське Великоновосілківського району Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 29.11.2013 року Великоновосілківським районним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробувальним строком на два роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
До суду апеляційної інстанції на вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 березня 2015 року з апеляційною скаргою звернувся прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 місяців арешту, а покарання за вироком Великоновосілківського районного суду від 29.11.2013 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з випробувальним строком на 2 роки, виконувати самостійно. Також апелянт просить у вступній частині вироку зазначити, що ОСОБА_7 раніше засуджений вироком Великоновосілківського районного суду від 29.11.2013 року. В решті оскаржуваний вирок прокурор просить залишити без змін.
Прокурор зазначив, що ОСОБА_7 вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, вироком Великоновосілківського районного суду від 17.03.2015 року ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, вчиненого до постановлення попереднього вироку суду, до 3 місяців арешту.
Проте, у порушення п. 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 24.10.2003 року (із відповідними змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд у вироку від 17.03.2015 року призначив покарання ОСОБА_7 у вигляді трьох місяців арешту, а на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного покарання приєднав покарання за попереднім вироком у вигляді 3 років позбавлення волі із іспитовим строком на 2 роки, допустивши їх окреме виконання.
Таким чином, як вважає апелянт, при призначенні обвинуваченому покарання судом допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням чого суду належало ухвалити рішення про самостійне виконання покарання за вироком суду від 29.11.2013 року.
Крім того, у вступній частині вироку суд зазначив, що ОСОБА_7 є раніше судимим за вироком суду від 13.10.2013 року, проте вказана інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_7 судимий за вироком суду від 29.11.2013 року.
Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до трьох місяців арешту.
Відповідно до ст. ст. 70 ч. 4, 72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднане покарання за попереднім вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року, яким він засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням строком на два роки, з самостійним їх виконанням.
Обвинувачений ОСОБА_7 тримається під вартою в СІ-7 м. Маріуполя на підставі вироку Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17.03.2015 року, яким він взятий під варту в залі суду; строк покарання постановлено рахувати з 17.03.2015 року.
Згідно з вироком суду, 11.04.2013 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою та за пропозицією останнього, з метою вчинення крадіжки чужого майна, діючи умисно і з корисливих мотивів, прийшли до складу, розташованого на околиці с. Старомайорське Великоновосілківського району Донецької області і належного ОСОБА_10 , після чого зайшли через незаперті двері до прибудови, розташованої біля будівлі складу, звідки викрали: п`ять курок на загальну суму 225 грн. та одного півня вартістю 50 грн., які належать ОСОБА_11 , після чого з місця вчинення злочину зникли і розпорядилися викраденим на власний розсуд, спричинивши своїми діями ОСОБА_12 матеріальні збитки на загальну суму 275 грн.
Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який підтримав скаргу прокурора частково, просив змінити вирок судув частині призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. ст. 70 ч. 4, 72 КК України та вважати, що вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року щодо нього виконується самостійно, обвинуваченого, який не заперечував проти скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину при обставинах, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються матеріалами провадження, ніким, у тому числі, обвинуваченим, не оспорюються та є обґрунтованими.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційній скарзі також не оспорюється і є правильною.
Проте вирок суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. ст. 70 ч. 4, 72 КК України не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Так, приєднуючи до призначеного ОСОБА_7 покарання, покарання за попереднім вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року, яким він засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, суд не врахував, що відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 24.10.2003 року (із відповідними змінами) «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо особу за попереднім вироком було засуджено із застосуванням ст. 75 КК України, а за знову винесеним до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається і кожен вирок виконується самостійно.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні в частині призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. ст. 70 ч. 4, 72 КК України та вважати, що ОСОБА_7 засуджено за ст. 185 ч. 2 КК України до трьох місяців арешту.
Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, слід виконувати самостійно.

Також у вступній частині вироку суд помилково зазначив, що ОСОБА_7 раніше судимий 13.10.2013 року вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області, а фактично ОСОБА_7 раніше був судимий вироком цього суду від 29.11.2013 року, у зв`язку з чим, слід вважати, що ОСОБА_7 раніше судимий вироком Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року.

У решті вирок слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 17 березня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 185 ч. 2 КК України до трьох місяців арешту, а вирок Великоновосілківського районного суду Донецької області від 29.11.2013 року, яким він засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, виконується самостійно, а також, що раніше він був судимий 29.11.2013 року Великоновосілківським районним судом Донецької області.

У решті вирок суду залишити без змін.

ОСОБА_7 негайно звільнити з місць позбавлення волі у зв`язку з відбуттям покарання у виді трьох місяців арешту.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та на неї учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4