Справа № 761/2144/15-к
Провадження № 1-в/761/54/2015
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2015 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в режимі відеоконференцзв*язку клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Вільнюс, Литва, зареєстрований : АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі строком на п*ять років шість місяців,

про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м*яким, -

В С Т А Н О В И В :

26.01.2015 року до Шевченківського районного суду м. Києва захисником ОСОБА_4 подано клопотання про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м*яким, відносно засудженого ОСОБА_5 , якому просить замінити невідбуту частину покарання у вигляді 16 місяців позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді призначення виправних робіт протягом залишку строку для відбування покарання (тобто 16 місяців).
В обґрунтування клопотання захисник посилається на ті обставини, що 02.12.2013 року Святошинським районним судом м. Києва була винесена ухвала, якою визнаний і ухвалено виконати вирок Спеціалізованого міжрайонного військового суду у кримінальних справах м. Алмати від 24 липня 2013 року щодо громадянина України ОСОБА_5 . Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.4 ст.369, ст.70 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 26 січня 2013 року. Вказані вирок та ухвала суду набрала законної сили. До 25.11.2014 засуджений відбував покарання у Республіці Казахстан, а починаючи з вищевказаної дати знаходиться на території України та перебуває у Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Ухвалою Шевченківського райсуду м. Києва від 23.01.2015 року до ОСОБА_5 застосувано ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році»,ухвалено скоротити наполовину невідбуту частину покарання за вироком Спеціалізованого міжрайонного військового суду з кримінальних справ м. Алмати від 24.07.2013 року, визнаного і виконаного Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2013 року. В обґрунтування посилаються на положення ст. 82 КК України, з урахуванням тих обставин, що засуджений відбув більше половини строку покарання, призначеного судом, у виді позбавлення волі, з урахуванням застосованого акту амністії, його характеристик, сімейного стану, поведінки після вчинення злочину ОСОБА_5 , який має позитивні наміри на майбутнє, що свідчить про обставини, що засуджений став на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання з підстав, наведених у ньому. В суді пояснив, що в період відбування покарання він дотримується розпорядку установи, вивчає іноземну мову, займається самоосвітою, зробив висновки у зв*язку із засудженням, має позитивні наміри на майбутнє приймати участь в житті своєї сім*ї, займатися вихованням неповнолітнього сина, надавати допомогу повнолітній доньці, що продовжує навчання у вищому навчальному закладі, надавати допомогу батькам інвалідам похилого віку, які також потребують його допомоги та підтримки, в подальшому сумлінно ставитись до праці.
Прокурор в суді не заперечував проти задоволення клопотання та заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи за місцем роботи.
Представник установи Київського слідчого ізолятора УДПС України в м. Києві та Київській області, в якому перебуває ОСОБА_5 , повідомлений про час та місце розгляду клопотання, неявка представника не перешкоджає розгляду.
Вивчивши доводи клопотання, думку сторін, суд дійшов наступного висновку.
Частиною 1 статті 539 КПК України встановлено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.43 КПК України виправданий, засуджений має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 КПК України, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.

Захисник в інтересах засудженого ОСОБА_5 подав вказане клопотання на стадії виконання вироку, підставами для заміни покарання навів обставини відбуття засудженим більше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом з урахуванням застосування до нього акту амністії, а також обставини, які свідчать про повернення ОСОБА_5 на шлях виправлення в ході відбуття вказаного покарання.
Як встановлено з матеріалів клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , відповідно до вироків Спеціалізованого міжрайонного військового суду з кримінальних справ м. Алмати (Республіка Казахстан) від 23 та 24 липня 2013 року, громадянина України ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.312 Кримінального кодексу Республіки Казахстан та за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років та 6 місяців з конфіскацією майна, що належить ОСОБА_5 , або є часткою у спільній власності.
Вказані вироки приведені у відповідність до законодавства України, ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2013 рокувизнано і виконано вирок Спеціалізованого міжрайонного військового суду у кримінальних справах м. Алмати від 24 липня 2013 року щодо громадянина України ОСОБА_5 . Ухвалено вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.4 ст. 369, ст. 70 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з 26 січня 2013 року. Ухвала суду набрала законної сили згідно розпоряджень судді, таким чином з 26 січня 2013 року ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі, перебуває у Київському слідчому ізоляторі Державного департаменту України з питань виконання покарань.
Ухвалою Шевченківського райсуду м. Києва від 23.01.2015 року, яка набрала законної сили та щодо якої винесено розпорядження судді про виконання, до ОСОБА_5 застосовано ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», ухвалено скоротити наполовину невідбуту частину покарання за вироком Спеціалізованого міжрайонного військового суду з кримінальних справ м. Алмати від 24.07.2013 року, визнаного і виконаного Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2013 року.
Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, особам, яким скорочується невідбута частина покарання, визначення нового строку покарання обчислюється з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 19.04.2014 року, виходячи з чого станом на 19.04.2014 року ОСОБА_5 відбув покарання строком 1 рік 2 місяці 24 дні, строк невідбутої частини визначеного для відбування засудженому покарання становлять з урахуванням застосування акту амністії - 2 роки 1 місяць та 18 днів станом на 19.04.2014 року.
Відповідно до п.11 роз*яснень постанови Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м*яким», при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м*яким щодо засудженого, покарання якому було пом*якшено згідно з актом амністії, фактично невідбута частина покарання повинна обчислюватись виходячи з покарання, встановленого актом амністії.
Таким чином, загальний строк покарання, відбутого ОСОБА_5 на час вирішення клопотання 06.02.2015 року з урахуванням визначеного покарання на підставі акту амністії, становить 2 роки 11 днів, що є більше половини строку покарання, визначеного остаточно з урахуванням акту амністії, за вчинений ОСОБА_5 умисний тяжкий злочин, відбуття якого є підставою для вирішення питання у відповідності до п.2 ч.4 ст.82 КК України про заміну невідбутої частини покарання станом на 06.02.2015 року у виді 1 року 4 місяців одного дня позбавлення волі більш м*яким покаранням.
Як встановлено з досліджених матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 та матеріалів клопотання, засуджений має батьків похилого віку ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які перебувають на пенсії, є інвалідами 2-ї та 3-ї групи безстроково, що мають першу та другу ступінь обмеження здатності до трудової діяльності, батьки є особами похилого віку та постійно потребують допомоги та піклування з боку засудженого.
Крім того, засуджений ОСОБА_5 позитивно характеризувався по роботі та в повсякденному житті, вчинив вказаний злочин вперше, нових злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, має чисельні заохочення за виконану роботу, одружений, має повнолітню доньку, яке продовжує навчання, не досягла віку 23 років та має право на матеріальну допомогу, неповнолітнього сина 1999 року народження на утриманні.
Протягом строку відбуванні покарання ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно, виконував вимоги та правила по установі, не має стягнень, порушень режиму не допускав, що підтверджується характеристикою від 20.01.2015 року адміністрації Київського СІЗО на ОСОБА_5 , де на час розгляду фактично відбуває покарання у виді позбавлення волі, при цьому в стосунках із співкамерниками підтримує доброзичливі стосунки, на заходи режимного характеру реагує належним чином, тактовний, ввічливий, та має позитивні наміри на майбутнє, що підтверджується характеристикою за підписом начальника установи. Матеріали клопотання, особової справи, встановлені обставини в суді свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю зразковою поведінкою, додержанням вимог режиму з урахуванням його характеризуючи даних, наявності міцних сімейних зв*язків та зобов*язань відносно непрацездатних батьків, дітей, активних дій по самовдосконаленню, освіті, наміру в подальшому майбутньому сумлінно ставитися до праці, став на шлях виправлення і для закріплення досягнутих результатів необхідний вплив на нього, однак в умовах відбування більш м*якого виду покарання, з урахуванням положень ст.51 КК України. При цьому суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 має вищу освіту, характеристики спеціаліста високого професійного рівня, його репутацію, що підтверджується також рекомендаційними листами державних підприємств за підписами їх керівників, що суд вважає такими, які заслуговують на особливу довіру.
Відповідно до гарантійного листа Приватного підприємства «Тайкун» № 67 від 26.12.2014 року, засудженому гарантується наявність робочого місця, працевлаштування з повною робочою зайнятістю та виплатою заробітної плати з урахуванням фаху, освіти особи на посаді менеджера зі збуту, яка є вакантною. При цьому ОСОБА_5 є працездатним, що в сукупності свідчить про можливість заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на виправні роботи за місцем роботи на визначений строк, перешкод для заміни невідбутого покарання більш м*яким не встановлено.

При цьому необхідно роз*яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 42 Кримінально виконавчого кодексу України протягом визначеного судом строку на засудженого розповсюджується заборона звільнятися з роботи за власним бажанням без дозволу кримінально-виконавчої інспекції. Дозвіл на звільнення може бути наданий після перевірки обґрунтованості заяви засудженого та за наявності довідки з нового місця роботи про можливість його працевлаштування. Час відбування засудженим покарання у виді виправних робіт зараховується в загальний стаж роботи. Засудженим забороняється без дозволу кримінально-виконавчої інспекції виїжджати за межі України , у примусовому порядку провадяться щомісячні відрахування із суми заробітку в дохід держави.
На підставі наведеного, керуючись ст. 82 Кримінального кодексу України та ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м*яким задовольнити.

Замінити ОСОБА_5 невідбуту частину строку покарання за вироком Спеціалізованого міжрайонного військового суду з кримінальних справ м. Алмати від 24.07.2013 року, визнаного і виконаного Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2013 року,
у виді одного року чотирьох місяців одного дня позбавлення волі більш м*яким у виді виправних робіт за місцем роботи строком на один рік чотири місяці один день з відрахуванням двадцяти відсотків заробітної плати в дохід держави щомісячно.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1