Справа№1-кс/760/3689/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 серпня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю
представника скаржника ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на бездіяльність старшого слідчого з ОВС 1-го ВКР СУ МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 та старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 , щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
ВСТАНОВИВ:
До Солом`янського суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , в якій вона просить визнати незаконною бездіяльність слідчого та зобов`язати старшого слідчого з ОВС 1-го ВКР СУ МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 повернути незаконно вилучені згідно протоколу обшуку від 17.07.2015 року, документи та майно ОСОБА_5 .
Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні ОВС 1-го ВКР СУ МГУ ДФС ЦО з ОВП здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000364 від 02.08.2013 року, за ознаками злочину передбаченого ч.3 ст.212 КК України.
Крім того, зазначила, що 17.07.2015 року згідно ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва був проведений обшук у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважає, що проведений обшук та порядок вилучення документів грубо порушують порядок ведення досудового слідства, встановлений положеннями КПК України. Крім того, зазначили, що станом на день подання скарги, прокурором, що здійснює процесуальний нагляд у даному кримінальному провадженні, не було прийнято постанови про повернення вилученого майна та не внесено подання про накладення арешту цього майна до суду. Тому, у слідчого відсутні правові підстави утримувати зазначене майно.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити, з викладених у ній підстав.

Слідчий проти задоволення скарги заперечував, пояснивши, що речі і документи були вилучені правомірно, вони визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0000364 від 02.08.2013 року. Однак, вказав, що не заперечує щодо вилучення документів, а саме: договір анкету про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 01.07.2009 року, договір №441646ФО/кр купівлі продажу автомобіля, рахунок № НОМЕР_1 від 24.03.08 року, заказ наряд №СН00101829, оскільки необхідність у їх вилученні відпала.

Дослідивши матеріали скарги, додані до неї докази, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що 17.07.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського району м. Києва від 09.07.2015 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено, постановою старшого слідчого з ОВС 1-го ВКР СУ МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 від 31.07.2015 року вилучені речі та документи, які вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до протоколу обшуку від 31.07.2015 року були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000364.

Відповідно до ч.12 ст.100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

Як вбачається зі змісту ч.9 ст.100 КПК України, речові докази, якщо вони не були надані суду, повинні зберігатися до вирішення питання слідчим або прокурором про закриття кримінального провадження. А в разі надання таких доказів суду, речові докази повинні зберігатися до набрання рішення законної сили.
Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 КПК України.
Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Враховуючи той факт, що зазначені речі та документи відповідно до протоколу обшуку від 17.07.2015 року визнані ревучими доказами та направлені для проведення експертиз, окрім документів: договір анкету про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 01.07.2009 року, договір №441646ФО/кр купівлі продажу автомобіля, рахунок № НОМЕР_1 від 24.03.08 року, заказ наряд №СН00101829, які оглянуті та долучені до матеріалів кримінального провадження, тому в їх вилученні відпала потреба.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 167, 171, 303, 305, 306, 307,309 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.
Забов`язати старшого слідчого з ОВС 1-го ВКР СУ МГУ ДФС ЦО з ОВП ОСОБА_4 повернути тимчасово вилучене майно згідно протоколу обшуку від 17.07.2015 року, а саме: договір анкету про відкриття банківського карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 01.07.2009 року, договір №441646ФО/кр купівлі продажу автомобіля, рахунок № НОМЕР_1 від 24.03.08 року, заказ наряд №СН00101829.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1