У х в а л а

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого Скотаря А.М.,

суддів Канигіної Г.В., Лавренюка
М.Ю.,

з участю прокурора Колесниченка О.В.

розглянула
в судовому засіданні у м. Києві 10 липня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
апеляційної інстанції, на вирок Сакського міськрайонного суду Автономної
Республіки Крим від 4 червня 2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 28
серпня 2007 року.

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

уродженця Брянської області Російської Федерації, мешканця с. Володимирівка
Сакського району Автономної Республіки Крим,

такого, що судимості не має,

- за ч. 1 ст. 364 КК України на 2 роки обмеження волі з
позбавленням права займати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та організаційно-господарськими
функціями, на 2 роки;

- за ч. 2 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі
з позбавленням права займати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та організаційно-господарськими
функціями, на 3 роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 призначено покарання у виді
позбавлення волі строком на 5 років з
позбавленням права займати посади, пов'язані з організаційно-розпорядчими та організаційно-господарськими
функціями, на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки з
покладенням обов'язків, передбачених пунктами 2 і 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судових витрат за проведення технічної
експертизи в сумі 726 гривні 33 копійок та експертизи матеріалів, речовин,
виробів в сумі 762 гривні 65 копійок.

Вирішено питання про речові докази.

Ухвалою Апеляційного суду Автономної Республіки Крим
від 28 серпня 2007 року апеляцію
прокурора залишено без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_1 - без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він,
займаючи відповідальне становище керівника органу місцевого самоврядування,
тобто будучи посадовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та в
інтересах ОСОБА_2, використовуючи службове становище всупереч інтересам служби
та діючому законодавству, 16 листопада 2007 року надав розпорядження
спеціалісту по земельним питанням про винесення на розгляд сесії Лєсновської
селищної ради питання про надання ОСОБА_2, яким не було надано необхідні
документі, дозволу на складання проекту
землеустрою по відводу в приватну власність земельної ділянки 0,06 га по вул.
Добичіна, 11 у с. Прибріжне. За цим питанням у цій же день 8 сесією 5 скликання
Лєсновської селищної ради було прийнято
позитивне рішення, чим заподіяв істотну шкоду охоронюваним законом правам та
інтересам Лєсновській територіальній громаді.

Крім того, ОСОБА_1 30 листопада 2007 року приблизно о 15 годині, знаходячись у своєму службовому
кабінеті в приміщенні Лєсновської селищної ради Сакського району, отримав
від ОСОБА_2 хабар у розмірі 5 000
доларів США, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України
складає 25 250 гривень, за те, що він посприяє в безоплатному придбанні ОСОБА_2
для будівництва певної земельної ділянки, яка знаходиться у комунальній
власності Лєсновської селищної ради.

У касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування зазначених
судових рішень і просить направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись
на невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого
у зв'язку з м'якістю. Вважає, що суд незаконно та необґрунтовано
звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.
75 КК України.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку
прокурора, який підтримав подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи подання, колегія суддів дійшла висновку, що воно підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог
ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для
її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.
75 КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням може бути прийняти, якщо суд при призначенні покарання у виді
позбавлення волі на строк не більше п'яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу
винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого
без відбування покарання.

Визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні двох
умисних злочинів, один із яких законом віднесено до категорії тяжкого, суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі зі
звільненням від його відбування з випробуванням.

Проте, з таким висновком
суду не можна погодитись, оскільки він ґрунтується на засадах, які суперечать принципу
справедливості покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд указав, що враховує
ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу засудженого, похилий вік та стан його
здоров'я. Однак, суд фактично в достатній
мірі не врахував ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України та інші обставини справи.

Так, висновок суду про похилий вік засудженого не відповідає
матеріалам справи та діючому законодавству: на день винесення вироку
засудженому було 54 роки, тоді як Законом України від 16.12.1993 року «Про
основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого
віку в Україні» громадянами похилого віку визнаються чоловіки у віці 60 років і
жінки у віці 55 років і старше, а також особи, яким до досягнення загального пенсійного
віку залишилося не більш півтора року. Загальний пенсійний вік для чоловіків
визначено 60 років.

Крім того судом не враховано, що злочини засудженим
вчинені з перервою у часі, свої незаконні
дії ОСОБА_1 вчиняв обдумано, використовуючи службове становище, що свідчить про підвищену
небезпеку вчиненого.

Таким чином, призначене
ОСОБА_1 покарання із звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання слід визнати таким, що не відповідає тяжкості
злочину та особі засудженого внаслідок м'якості.

За таких обставин постановлені щодо ОСОБА_1 судові
рішення у зв'язку з м'якістю призначеного йому покарання підлягають скасуванню,
а справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно з
всебічно, повно і об'єктивно дослідити докази, дати їм належну оцінку та за
умови підтвердження такого ж обсягу обвинувачення, призначити покарання, яке
відповідало б вимогам ст. 65 КК України.

На підставі наведеного, керуючись статтями
395, 396 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Автономної
Республіки Крим задовольнити.

Вирок Сакського міськрайонного суду Автономної Республіки
Крим від 4 червня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Автономної Республіки
Крим від 28 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд.

Судді:

А.М. Скотар Г.В. Канигіна М.Ю. Лавренюк