Справа №1-77/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 червня
2007 р. Кролевецький
районний суд

в складі
- судді Бєгунової
О.В.

при
секретарі Малик Г.М.

з участю
прокурора Сніда
Г.М.

та
адвокатів ОСОБА_1., ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець справу про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця с. Пересічне
Дергачівського району Харківської області,
громадянина України,
військовозобов'язаного, освіта
професійно-технічна, неодруженого, приватного підприємця, проживає в АДРЕСА_1, не судимого, -

- за ч.
1 ст.
162, ч.2 ст.
185 КК України, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, уродженця м. Очаків Миколаївської
області, громадянина України, невійськовозобов'язаного за станом
здоров'я, освіта загальна середня, неодруженого,
непрацюючого, проживає
вАДРЕСА_2, судимого Кролевецьким
районним судом З травня 2007 року за ч.1
ст. 162 КК України до штрафу в
розмірі 510 грн., покарання відбуте, -

- за
ч.1 ст.
162, ч.2 ст.
185 КК України, -

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, уродженця і жителя
АДРЕСА_3, громадянина України, невійськовозобов'язаного, освіта професійно-технічна, неодруженого,
непрацюючого, судимого 29 липня
1999 року Кролевецьким районним судом за
ст. 17, 140 ч.2 КК України 1960
року до 1 року позбавлення волі умовно відповідно до ст. 45
КК України 1960 року з іспитовим строком 1 рік;

12
жовтня 1999 року Кролевецьким районним судом за ч.3 ст.
81, ст. 43 КК України 1960 року до 2 років
позбавлення волі, звільнився
умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 25 днів за постановою Дергачівського
райсуду Харківської області від 17 липня 2000 року;

22
жовтня 2001 року Кролевецьким районним судом за ч.1 ст.
296 КК України, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення
волі, звільнився 3 серпня 2002 року по
відбуттю покарання;

25
лютого 2003 року Кролевецьким районним судом за
ст. 185 ч.2 КК України до 2 років
позбавлення волі, звільнився 17 квітня
2004 року на підставі ст. 5 п."г" Закону України "Про
амністію" від 11.07.2003 року;

14
жовтня 2004 року Кролевецьким районним судом за
ст. 395, ч.3
ст. 296, ст.
70 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 17 жовтня 2006 року по відбуттю
покарання, -

- за
ч.2 ст.
185 КК України, -

встановив:

Близько
24 години 23 березня 2007 року ОСОБА_3.,
ОСОБА_4, ОСОБА_5. прийшли
до господарства ОСОБА_6. поАДРЕСА_4 в особистих справах ОСОБА_3. та за
пропозицією останнього. Незважаючи на те,
що двері в будинок їм не відчинили,
спочатку ОСОБА_3., а за ним ОСОБА_4. через незачинену віконну кватирку всупереч
волі володільця житлового будинку,
ОСОБА_6., яка була в той час
вдома відсутня, незаконно проникли в
будинок, де, впевнившись у відсутності господарів, вирішили та домовились викрасти належне
ОСОБА_6. майно. Діючи спільно та узгоджено ОСОБА_3. та ОСОБА_4. винесли на ґанок будинку телевізор "JVC"
вартістю 900 грн., телевізор "LG"
вартістю 532 грн., відеомагнітофон
"JVC" вартістю 350 грн.,
музичний центр "Kason" вартістю 365 грн. 40 коп., всього на суму 2147 грн. 40 коп., де до викрадення майна приєднався ОСОБА_5.
, який знаходився у дворі господарства
та не приймав участі у попередній змові ОСОБА_3. та ОСОБА_4. на вчинення крадіжки, спільно ОСОБА_3., ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
винесли викрадене майно за межі господарства і в цю ж ніч його частину
збули в м. Конотоп.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3. повністю визнав вину у вчиненні злочинів
і пояснив, що в вечірній час 23 березня
2007 року вирішивши побачити свою знайому разом з ОСОБА_4. та ОСОБА_5.
прийшов до господарства ОСОБА_6. поАДРЕСА_4, де на його думку могла знаходитись його
знайома. Двері їм не відчинили і, почувши
з будинку звуки він вирішив перевірити чи вдома ОСОБА_6. та проник в будинок
через віконну кватирку. В помешканні була тільки малолітня дитина ОСОБА_7. За ним в будинок тим же шляхом проник ОСОБА_4, разом з яким вони,
діючи спільно, винесли з будинку
два телевізори, відеомагнітофон та
музичний центр. Разом з ОСОБА_4. та ОСОБА_5. ,
який приєднався до них. у дворі господарства, зазначене майно винесли з господарства і його
частину продали в м. Конотоп.

Підсудний
ОСОБА_4. в суді повністю визнав вину у
вчиненні злочину і пояснив, що в
вечірній час 23 березня 2007 року він,
погодившись на пропозицію ОСОБА_3. прийшов з ОСОБА_3. та ОСОБА_5. до господарства ОСОБА_6. поАДРЕСА_4, де ОСОБА_3. хотів побачити свою знайому.
Двері їм не відчинили і ОСОБА_3. проліз через віконну кватирку в приміщення
будинку, щоб перевірити чи вдома
ОСОБА_6. Хвилин через п'ять він також проник в будинок. Виявилось, що в будинку крім малолітньої дитини нікого
немає, і тоді разом з ОСОБА_3. вони
вирішили забрати майно: два телевізори,
музичний центр,
відеомагнітофон, які, відчинивши двері винесли на ґанок будинку. В
дворі перебував ОСОБА_5. , який ще не
знав про їх наміри щодо викрадення майна і який разом з ними прийняв участь в
переміщенні майна з господарства. В цю ж ніч в м. Конотоп телевізор та мізичний
центр вони продали.

Підсудний
ОСОБА_5. в суді повністю визнав вину у
вчиненні злочину і дав показання про те,
що ввечері 23 березня 2007 року разом з ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. на прохання останнього, прийшов
до господарства ОСОБА_6. в
АДРЕСА_4, де ОСОБА_3. хотів зустрітись
зі своєю знайомою. Знаходячись у дворі він відійшов від будинку в туалет
і, повернувшись через деякий час, побачив на ґанку будинку телевізори, музичний центр та відеомагнітофон. ОСОБА_3.
та ОСОБА_4. сказали, щоб він допоміг їм перенести ці речі з
господарства, на що він погодився, по дорозі він здогадався, що ці речі ОСОБА_3. та ОСОБА_4. викрали. Разом з ними він їздив в м.
Конотоп, де телевізор та музичний центр
були продані.

Вина
підсудних у вчиненні злочину підтверджується зібраними по справі доказами.

Потерпіла
ОСОБА_6. в ході досудового слідства дала показання про те, що в вечері 23 березня 2007 року, залишивши вдома малолітню дитину, пішла з подругою відпочивати в бар. Повернувшись
додому біля 0 год. ЗО хв. виявила, що
вхідні двері відчинені, в кімнатах
будинку ввімкнуте світло.
З дому зникли
два телевізори,

відеомагнітофон,
музичний центр.

Даними
протоколу огляду місця події (а.с. 11),
протоколу добровільної видачі речей та огляду речових доказів (а.с.
101-103), висновку дактилоскопічної та
товарознавчої експертизи (а.с. 110,
122-128), підтверджується, що злочин вчинений підсудними за
обставинами, викладеними у вироку.

Дослідивши
зібрані по справі докази, суд
вважає, що дії підсудних ОСОБА_3. та ОСОБА_4. підлягають кваліфікації за ч.1 ст. 162 КК України, оскільки вони вчинили незаконне проникнення
до житла особи, за ч.2 ст.
185 КК України, оскільки вони
вчинили крадіжку чужого майна за попередньою змовою групою осіб.

Дії
підсудного ОСОБА_5. підлягають
кваліфікації за ч.2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив крадіжку чужого майна
повторно.

При
призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винних,
їх ставлення до скоєного.

Відносно
підсудного ОСОБА_3 суд враховує, що він
раніше не судимий, щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину і поверненню майна
потерпілій, добровільно відшкодував
заподіяну шкоду, позитивно
характеризується, займається суспільно-корисною
діяльністю. Суд вважає, що виправлення
цього підсудного можливе без ізоляції від суспільства з застосуванням до нього
звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі відповідно до ст. 75
КК України.

Відносно
підсудного ОСОБА_4. суд враховує, що він щиро покаявся, сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду, позитивно характеризується, має хронічну хворобу.

Разом з
тим, суд приймає до уваги, що цей підсудний вчинив дані злочини, будучи притягнутим до кримінальної
відповідальності за аналогічний злочин,
вчинив дрібну крадіжку чужого майна і через недовгий час після застосування
адміністративного стягнення вчинив корисливий злочин.

Суд
вважає, що виправлення цього підсудного
можливо без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з
обов'язковим залученням до праці.

Відносно
підсудного ОСОБА_5. суд враховує, що він щиро покаявся, не був ініціатором та активним учасником
злочину, характеризується задовільно.

Суд
також враховує, що цей підсудний раніше
судимий за вчинення умисних злочинів,
цей злочин вчинив через недовгий час після звільнення з місця позбавлення
волі.

Суд
вважає, що виправлення цього підсудного
можливо без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з
обов'язковим залученням до праці.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.1 ст. 162,
ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому за ч.1 ст.
162 КК України покарання у виді обмеження волі на 1 рік, за ч.2
ст. 185 КК України призначити
покарання у виді обмеження волі на 1 рік 6 місяців.

Відповідно
до ст.
70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на
1 рік 6 місяців.

Відповідно
до ст.
75 КК України ОСОБА_3. звільнити від відбування призначеного
покарання, якщо він протягом іспитового
строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

ОСОБА_4 визнати винним
у вчиненні злочинів, передбачених
ч.1 ст.
162, ч.2 ст.
185 КК України і призначити йому за ч.1
ст. 162 КК України покарання у
виді обмеження волі на 1 рік, за
ч.2 ст.
185 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на 1 рік 6
місяців.

Відповідно
до ст.
70 КК України за сукупністю злочинів. шляхом поглинення

менш суворого
покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді обмеження волі на
1 рік 6 місяців.

ОСОБА_5
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у
виді обмеження волі на 1 рік.

Строк
відбування покарання засудженим ОСОБА_4. і ОСОБА_5.
рахувати з 26 березня 2007 року.

Зарахувати
у строк відбутого покарання засудженим ОСОБА_4. і ОСОБА_5. час
тримання під вартою з 26 березня 2007 року по день прибуття і постановки
засуджених на облік у виправному центрі з розрахунку один день позбавлення волі
за два дні обмеження волі; засудженому ОСОБА_3. час тримання під вартою з 26
березня по 5 квітня 2007 року.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_3. залишити підписку про невиїзд, засудженим ОСОБА_4. і
ОСОБА_5. залишити взяття під варту.

Відповідно
до ст.
76 КК України під час іспитового строку на засудженого ОСОБА_3. покласти
такі обов'язки:

не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

повідомляти ці
органи про зміну місця проживання,
роботи або навчання;

періодично
з'являтися для реєстрацій в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути
з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судові витрати на
проведення дактилоскопічної експертизи по 31 грн. 24 коп.3 кожного, перерахувавши зазначені суми на р/рахунок
НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області.

Речові
докази, які зберігаються під охоронною
розпискою ОСОБА_6., телевізор "LG", музичний центр "Kason"
надати їй в розпорядження як власнику.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через районний
суд протягом 15 діб з моменту проголошення,
засудженими ОСОБА_4. і ОСОБА_5. в той
же строк з моменту вручення копії вироку.