Справа № 203/4630/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю: заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську справу за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність начальника Кіровського РВ ДМС ГУМВС України в Дніпропетровській області,

ВСТАНОВИВ:
03 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вказаною скаргою на бездіяльність начальника Кіровського РВ ДМС ГУМВС України в Дніпропетровській області, посилаючись на слідуючи обставини.
11 червня 2015 року заявник ОСОБА_3 звернувся до начальника Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області з повідомленням про вчинення відносно нього протягом 2011-2015р.р. керівними працівниками відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське локомотивне депо» державного підприємства «Придніпровська залізниця» кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172, ч.1 ст.175, ч.4 ст.190 КК України . Просив в порядку ст.214 КПК України внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань дане повідомлення відносно вказаних ним керівних працівників відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське локомотивне депо» державного підприємства «Придніпровська залізниця» за вказаними статтями КК України, визнати його потерпілим та цивільним позивачем, призначити проведення по справі судово-бухгалтерську експертизу, повідомити його та його представника, в якості якого просив допустити адвоката ОСОБА_4 , про будь-які наступні слідчі дії.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та його представник- адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали.
Суд, вислухав заявника та його представника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку. З матеріалів скарги видно, що заявник ОСОБА_3 , який протягом останніх чотирьох років працює машиністом електровозу відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське локомотивне депо» державного підприємства «Придніпровська залізниця». 11 червня 2015 року він звернувся до начальника Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області з повідомленням про те, що протягом вказаного часу відносно нього, керівними працівниками відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське локомотивне депо» державного підприємства «Придніпровська залізниця» скоєні кримінальні правопорушення, передбаченні ч.1 ст.172, ч.1 ст.175, ч.4 ст.190 КК України. Просив в порядку ст.214 КПК України внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань дане повідомлення відносно вказаних ним керівних працівників відокремленого структурного підрозділу «Дніпропетровське локомотивне депо» державного підприємства «Придніпровська залізниця» за вказаними статтями КК України, визнати його потерпілим та цивільним позивачем, призначити проведення по справі судово-бухгалтерської експертизи, повідомити його та його представника, в якості якого просив допустити адвоката ОСОБА_4 , про будь-які наступні слідчі дії.
Вказане було зареєстровано в якості матеріалу у ЖЕО за № 399 ЛВ на ст.Дніпропетровськ від 25 червня 2015 року.
03 липня 2015 року оперуповноважений СДСБЕЗ ЛВ на станції Дніпропетровськ ОСОБА_5 , який розглядав матеріал, зробив висновок, що ознак кримінального або адміністративного правопорушення по даному факту не виявлено, визнав необхідним, згідно Закону України «Про звернення громадян» списати матеріал ЖЕО №399 від 25 червня 2015 року.
Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 звернувся з вищевказаним повідомленням на ім`я начальника Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області. Саме його дії ОСОБА_3 оскаржує у скарзі, що розглядається судом, посилаючись на ст.303 КПК України. Втім ст.303 КПК України, як і вся глава 26 КПК України, передбачає можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування слідчого чи прокурора. Іншого діючим КПК України не передбачається. З матеріалів видно, що повідомлення ОСОБА_3 не перебувало у прокурора чи слідчого, які мають повноваження на внесення відомостей до ЄРДР.
В судовому засіданні заявник і його представник підтвердили, що вважають незаконною бездіяльність саме начальника Кіровського РВ Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області, який не вчинив дій щодо внесення повідомлення про скоєнні кримінальні правопорушення до ЄРДР, наполягали на задоволенні скарги.
В той же час, діючий КПК України чітко визначив коло осіб, що відносяться до органів досудового розслідування. Керівник Кіровського РВ Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області такою особою не є, він не має повноважень слідчого чи прокурора.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про неможливість задоволення скарги ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38-40, 220, 303-304, 306-307 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність начальника Кіровського РВ ДМС ГУМВС України в Дніпропетровській області відмовити.
Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1