У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_8
суддів ОСОБА_9., ОСОБА_10
при секретарі ОСОБА_11,
за участю прокурора ОСОБА_12

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000006 за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2013 року

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього належного йому майна.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_6 судові витрати на проведення експертиз.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 липня 2014 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 скорочено наполовину невідбуту частину призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2013 року станом на 19 квітня 2014 року до 2 років 3 місяців 8 днів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він в період з початку жовтня по 05 листопада 2012 року АДРЕСА_1 з метою збуту незаконно виготовив та зберігав за місцем свого проживання та при собі психотропну речовину - метамфітамін, вагою 0,2071 гр.

Близько 18 год. 05 жовтня 2012 року ОСОБА_6 АДРЕСА_1 під час оперативної закупівлі незаконно збув закупівельнику під вигаданим прізвищем ОСОБА_7 за 300 грн. психотропну речовину - метамфетамін, вагою 0,0154 гр.

Близько 15 год. 30 хв. 22 жовтня 2012 року ОСОБА_6 за вищевказаною адресою під час оперативної закупівлі повторно незаконно збув закупівельнику під вигаданим прізвищем ОСОБА_7 за 300 грн. психотропну речовину - метамфетамін, вагою 0,0111 гр.

В період з 16 год. 55 хв. по 18 год. 19 хв. 05 листопада 2012 року біля будинку № 33 по вул. Червоногвардійській в м. Кіровограді працівники міліції затримали ОСОБА_6 та вилучили у нього психотропну речовину - метамфетамін, вагою 0,1806 гр., який останній незаконно зберігав з метою збуту.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про зміну судових рішень та звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Вказує, що суд, призначаючи покарання, не в повній мірі врахував, що він визнав вину, розкаявся, раніше не судимий, позитивно характеризується, хворіє і має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій в касаційній скарзі останнього не оскаржуються.

Посилання засудженого ОСОБА_6 на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок суворості, є непереконливими.

Так, відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6, місцевий суд з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, конкретні обставини справи, особу винного, який раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей, є інвалідом третьої групи, знаходиться на диспансерному обліку в КЗ «Обласний наркологічний диспансер» та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення засудженому мінімального покарання, передбаченого санкцією частини статті, за якою його визнано винним. Таке покарання, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Апеляційний суд переглянув це кримінальне провадження і виніс мотивовану ухвалу, якою визнав вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Ухвала апеляційного суду є достатньо мотивованою та в повній мірі відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що засуджений вчинив тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, колегія суддів не знаходить підстав для звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, про що ставиться питання в його касаційній скарзі.

Оскільки в касаційній скарзі засудженого ОСОБА_6 не наведено переконливих доводів на обґрунтування невиправданої суворості призначеного йому покарання, вона задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би підставою для зміни чи скасування судових рішень у провадженні, не встановлено.

Керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 липня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 21 січня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу останнього - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ ____________________ ________________

ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10