Справа № 645/3824/13-к
Провадження № 1-в/645/2/15

УХВАЛА
Іменем України
23 січня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію», -

в с т а н о в и в:

01.12.2014 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнити від подальшого відбування покарання. В обґрунтування клопотання зазначалося, що він засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2014 року та його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 3 роки. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_4 спеціального звання «лейтенант міліції». Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, який змінений ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2014 року та ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 185 КК України призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточно покарання 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, із застосування ст. 76 КК України.Він утримувався під вартою у Харківському слідчому ізоляторі з 05.01.2011 року по 19.09.2011 року та 09.07.2013 року по 13.05.2014 року та на день набрання чинності Законом України «Про амністію» від 08.04.2014 року та станом на 19.04.2014 року він фактично відбув покарання строком 1 рік 4 місяці 24 дні, невідбута частина покарання складає 2 роки 7 місяців 6 днів. У зв`язку з чим вважав, що підпадає під дію ст. 2 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, одночасно це не суперечить ст. 4 Закону України «Про застосування амністії України», тобто особа, яка засуджена до покарання у виді позбавлення волі на певний строк за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, та відбув не менше однієї частини призначеного строку покарання.

Також одночасно до клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» було подано заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

У судовому засіданні був присутній захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 , який подав суду заяву, яка начебто підписана ОСОБА_4 , якою він просе у зв`язку з перебуванням на лікуванні розглядати клопотання щодо вирішення питання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» у його відсутності.

Прокурор прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_3 в судовому засіданні категорично заперечувала проти задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 Закону України «Про застосування амністії у 2014 році», посилаючись на безпідставність обставин, викладених у клопотання а саме застосування ст. 2 Закону, а також на ту обставини, що на теперішній час вирок не приведений до виконання, оскільки ОСОБА_4 перебуває за ухвалою суду у розшуку.

Суд, вислухавши думку захисника, прокурора, дослідивши матеріли кримінального провадження, приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 червня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 3 роки. На підставі ст. 54 КК України позбавлено ОСОБА_4 спеціального звання «лейтенант міліції». Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишено раніше обраний у вигляді особистого зобов`язання. Крім того, даним вироком зазначалося, що ОСОБА_4 покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання та зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання перебування під вартою в рамках даного кримінального провадження в період з 24 липня 2013 року по 13 травня 2014 року. У резолютивній частині даного вироку зазначалося, що даний вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.06.2014 року та вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2013 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, який змінений ухвалою колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області від 13 травня 2014 року та ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 185 КК України призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі за ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточно покарання 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, із застосування ст. 76 КК України, - виконувати самостійно.

Ухвалою судової колегії судової палати апеляційного суду Харківської області вищевказаний вирок суду залишений без змін.

Вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано (ст.. 532 КПК України).

Вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України (ст.. 533 КПК України).

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, підлягає безумовному виконанню (ч. 2 ст. 534 КПК України).

Відповідно до ст. 535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції або Верховного Суду України.

Стаття 6 Закону України «Про застосування амністії на Україні» передбачає, що особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» виконання цього Закону покладається на суди. При цьому, питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється, у тому числі до засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника. До подання додаються довідка про заохочення і стягнення, особова справа засудженого та інші документи, необхідні для вирішення питання про застосування амністії.

Стаття 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» передбачає, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» визначено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

ОСОБА_4 засуджений до реального відбуття покарання у вигляді 4 років позбавлення волі і на даний час згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28.11.2014 року перебуває у розшуку, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_4 не встановлено, вирок суду залишається не виконаним. Згідно відповіді заступника прокурора Фрунзенського району м. Харкова, встановлено, що на підставі вищевказаної ухвали суду заведено ОРС категорія «Розшук» стосовно ОСОБА_4 .. Тобто, згідно вимогам п. в ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_4 не перебуває в установахвиконання покарань, що свідчить про те, що він ухиляється від виконання вироку.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 пояснив, що бачив останнього тільки при укладанні угоди, в інші рази спілкувався з ним тільки у телефонній розмові.

Згідно ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році», застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього.

На теперішній час неможливо встановити місцезнаходження ОСОБА_4 , оскільки він перебуває у розшуку, у зв`язку з чим суд також позбавлений можливості з`ясувати думку засудженого щодо застосування до нього ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Отже, враховуючи вищенаведені обставини та виходячи з засад справедливості, суд вважає у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» щодо засудженого ОСОБА_4 необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. ст. 1-7 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2014 році».
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня оголошення ухвали. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 7 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя -