ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 потерпілого ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 ,що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, працюючого охоронцем ТОВ «АТБ маркет» раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого- вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2015 року за ст.309 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., штраф сплачено 10.03.2015 року, проживаючого в

АДРЕСА_2 вчинені злочину, передбаченого ст..186 ч.2 КК України.

В С Т А Н О В И В :
17.03.2015 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , в районі будинку АДРЕСА_3 , з ціллю заволодіння чужим майном, побачивши перед цим, що у потерпілого є гроші, наздогнали потерпілого ОСОБА_4 де ОСОБА_5 підбігши до потерпілого ззаду, застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого у виді нанесення удару кулаком в потилицю, від якого потерпілий впав. ОСОБА_6 тримав потерпілого, придавивши коліном до землі, а ОСОБА_5 обшукав і відкрито заволодів грошима в розмірі 800 грн..

В судовому засіданні обвинувачені свою вину у вчиненні злочину при зазначених обставинах визнали повністю, суду пояснили, що 17.03.2015 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин біля магазину «АТБ», що знаходиться по вул. Янтарній, 79, вони зустріли своїх знайомих, з якими був потерпілий. Коли потерпілий розраховувався за товар то побачили у нього гроші, ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_6 пограбувати потерпілого на що останній погодився. Коли потерпілий пішов від них, вони пішли за ним і наздогнавши, ОСОБА_7 збив потерпілого з ніг, а ОСОБА_8 став тримати потерпілого, ОСОБА_7 обшукав його і знайшов гроші в розмірі 800 грн., також забрали пляшку пива та сигарети.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що 17.03.2015 року, приблизно о 00 годині 30 хвилин він повертався з роботи, зайшов до магазину «АТБ», що знаходиться по вул. Янтарній, 79, коли виходив то до нього звернувся молодий чоловік, який стояв з дівчиною і попросив закурити, він пригостив, потім побачили у нього бутилу горілки і запропонували випити він погодився, підішли до них ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , разом випивали, він пішов додому і через деякий час отримав удар в потилицю від якого впав, його стали обшукувати, він бачив що це були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але опір їм не чинив побоюючись, що почнуть бити.
Суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, з врахуванням визнання обвинуваченими своєї вини, думки учасників судового розгляду, яким роз`яснено наслідки розгляду справи відповідно до цієї норми, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд допитав обвинувачених, потерпілого, дослідив письмові докази, надані прокурором, а також матеріали, що характеризують обвинувачених, приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у грабежі доказана повністю.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повинні нести кримінальну відповідальність за відкрите викрадення чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ст. 186 ч.2 КК України.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують їх покарання.

При обранні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що він раніше не судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання .

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, відшкодування шкоди, шляхом внесення на картку потерпілого 2000 грн.

Обставин, що обтяжують покарання , суд не знаходить.

При обранні покарання ОСОБА_6 суд враховує, що він раніше судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання .

Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання , суд не знаходить.

З врахуванням наведених обставин справи, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинувачених буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених.

Суд не бачить підстав для застосування покарання з випробуванням, оскільки вчинено злочин проти особи із застосуванням насильства, разом з тим, суд вважає за можливе призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ст. 186 ч.2 КК України.

Речові докази суду не надавалися.

Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

У х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з часу затримання, в порядку виконання вироку суду.

Запобіжний захід- домашній арешт,- до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий