АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 11а - 95/2008 р. Головуючий
у суді І інстанції Юрченко Г.Г.
ст. 289 ч. 2 КК Доповідач
у суді II інстанції Лещенко P.M.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Лещенка P.M., суддів
Олексієнко І.С., Ремеза П.М., за участю прокурора Ахалшенішвілі Н.Є.,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді апеляцію засудженого
ОСОБА_1 на вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2007 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,
уродженець та мешканець с
Малинівка Петрівського району Кіровоградської області, раніше судимий 19.03.2007 року Петрівським
райсудом за ст. 185 ч.3 КК України
до 3 років 6 місяців
позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

засуджений
за ч. 2 ст. 289 КК України до
покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 1 ст. 71
КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за
вироком Петрівського районного суду від 19.03.2007
року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Зазначеним
вироком ОСОБА_1 визнаний винним у незаконному заволодінні 6 липня 2007 року близько 1 години 30 хвилин
в с. Балахівка
Петрівського району Кіровоградської області транспортним засобом -мотоциклом марки
«ЯВА-638» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що
належав ОСОБА_2, вартістю
1616 грн. 51 коп., вчиненому
повторно, з проникненням у приміщення.

В своїй
апеляції засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікації скоєного, просить
пом'якшити призначене судом покарання, посилаючись на

2

те, що злочин він вчинив для того, щоб купити своєму
малолітньому сину на день народження хороший подарунок.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області, яка
вважає що вирок суду необхідно залишити без зміни, засудженого ОСОБА_1, що
підтримав свою апеляцію, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Суд
першої інстанції обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що
не оспорюється самим засудженим, та у повному обсязі підтверджується
дослідженими під час судового слідства доказами, які узгоджуються між собою.
Кваліфікація дій засудженого за ч. 2
ст. 289 КК
України є правильною.

Призначаючи
засудженому ОСОБА_1 покарання, суд у повному обсязі врахував ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, його особу, обставини, що обтяжують та пом'якшують
покарання, в тому числі і те, що він щиро розкаявся у скоєному, за місцем
проживання характеризується негативно, через що вірно призначив останньому
мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 289
КК України.

Так як
ОСОБА_1 вчинив новий злочин ще до повного відбуття покарання за вироком
Петрівського районного суду від 19
березня 2007 року, то
суд першої інстанції правильно, у відповідності до ст. 71 КК України, до
покарання, призначеного за новим вироком частково приєднав невідбуту частину
покарання за попереднім вироком.

За таких
обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого
та пом'якшення призначеного покарання.

Керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Петрівського районного
суду Кіровоградської області від 14
листопада 2007 року
щодо нього - без
зміни.