ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 1-37/10
провадження № -
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2010 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі :

головуючого судді Синиці Л.П.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

за участю прокурора Зубенка С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городище кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Шевченкове, Звенигородського району,

Черкаської області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

м. Городище Черкаської області, громадянина України,

українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого,

раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що на початку листопада 2009 року близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння, власником якого являється ОСОБА_3, і яке розташоване за адресою : вул. Крилова, 15 в м. Городище Черкаська область, шляхом вільного доступу до погребу розташованого на подвірї даного домоволодіння, проник у його середину та викрав звідти : 1 банку паштету з свинини 0,5 літрів вартістю 13грн., а потім, шляхом зриву руками навісного замка на вхідних дверях будинку, розташованого на подвірї даного домоволодіння, проник у його середину та викрав звідти : набір сковорідок вартістю 200,00грн., електричну праску вартістю 300,00грн., радіоприймач «КІРО» вартістю 60,00грн., кусачки металеві вартістю 20,00грн., набір чайного сервізу вартістю 60,00грн., набір кофейного сервізу вартістю 60,00грн., а всього викрав майна належного ОСОБА_3 на суму 713,00грн. .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_2, вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого являється таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 у предявленому обвинуваченні визнав себе винним повністю, та пояснив, що на початку листопада 2009 року його сестра ОСОБА_4 попросила допомогти ОСОБА_3 розкидати по його городі біля будинковолодіння, що знаходиться по вул. Крилова, 15 в м. Городище Черкаської області, гній. Розкидаючи гній помітив, що погріб який знаходиться на подвірї домоволодіння ОСОБА_3 не зачиняється, а вхідні двері, які зачинені на навісний замок легко відкрити. Коли робота була закінчена ОСОБА_3 розрахувався грошима, і він пішов додому. Його помешкання від домоволодіння ОСОБА_3 розташоване приблизьмо на відстані два кілометри. У вечері цього ж дня, близько 22год. 30хв., вирішив сходити до будинковолодіння ОСОБА_3 з метою здійснення крадіжки якихось речей. Зайшовши на подвіря, що розташоване по вул. Кірова, 15 в м. Городище, Черкаської області пішов до погреба звідки взяв банку паштету із мяса свинини, а потім зірвав навісний замок та потрапив до будинку, у кімнаті побачив коробку у якій лежав набір сковорідок, два набори чашок, кофейний чайник, кусачки металеві, електропраску, та на столі - радіоприймач «КІРО». Взявши ці речі, поклав їх до поліетиленового мішка, і виніс з будинку ОСОБА_3 та приніс до будинковолодіння своєї сестри ОСОБА_4, де і заховав їх у сіні, яке знаходилось на той час в неї в дворі. Маючи намів в подальшому викрадені речі використати для власних потреб. Про скоєння крадіжки із погребу та будинковолодіння ОСОБА_3 нікому не розповідав. Через деякий час, викрадені предмети працівниками міліції були вилучені, і він зізнався у скоєному.

Крім повного визнання своєї вини підсудним ОСОБА_2, його вина, також підтверджується показами потерпілого ОСОБА_3, даними в судовому засіданні про те, що за ним на праві власності перебуває домоволодіння по вул. Кірова, 15 в м. Городище, Черкаської області, до якого він інколи навідується, але не проживає, будинок закривається на навісний замок. Восени 2009р. приїхавши до даного будинку, помітив, що у веранді на дверях пошкоджене скло та на вхідних дверях навісний замок. Зайшовши до середини будівлі, помітив там безлад, деякі речі зникли. 19.11.2009р. до нього зателефонувала ОСОБА_5 і повідомив, що викрадені речі із будинку знаходяться у нього. Саме в той час у будинковолодінні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 працювали працівники міліції, які виявили у них мішок з речами : два сервізи, електропраску, металеві кусачки, набір сковорідок, радіоприймач та банку паштет, та доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ст. 299 КПК України, де факти, які сторонами не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими як стосовно обєктивної так і субєктивної сторони злочину (розміру цивільного позову) з розумінням відсутності в учасників судового розгляду права на апеляційне оскарження фактичних обставин справи. При цьому, сумніву у добровільності та істинності позицій підсудного, потерпілого щодо спрощеного судового слідства, немає.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд, вважає, що предявлене обвинувачення підсудному ОСОБА_2 доказане повністю.

Оскільки, підсудний ОСОБА_2 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднане із проникненням у житло, його дії, суд, кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного визнання вини в скоєному злочині повністю, за місцем проживання та роботи характеризується з позитивної сторони, обставини, що помякшують вину ОСОБА_2 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності по справі обтяжуючих обставин покарання.

Враховуючи те, що підсудний свою вину у скоєному злочині визнав повністю, потерпілий ОСОБА_3 до нього не має претензій ні матеріального ні морального характеру, викрадені речі повернуті власнику, суд, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_2 покарання без ізоляції від суспільства, тобто застосувати ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Речові докази по справі : набір сковорідок, електричну праску, радіоприймач «КІРО», кусачки металеві, набір чайного сервізу, набір кофейного сервізу, одна 0,5л. банка паштету свинини, які здані на зберігання потерпілому ОСОБА_3, повернути останньому за належністю.

Судових витрат по справі немає.

Цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 Кримінального Кодексу України, і призначити йому за даною статтею покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання звільнити, якщо останній протягом 2 (дворічного) іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_2 обовязок повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та періодично зявлятися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити попередню підписку про невиїзд.

Речові докази по справі : набір сковорідок, електричну праску, радіоприймач «КІРО», кусачки металеві, набір чайного сервізу, набір кофейного сервізу, одну 0,5л. банка паштету свинини, повернути ОСОБА_3, звільнивши останнього від зберігальної розписки.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляції через Городищенський районний суд на протязі пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_7