АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-а 497 2007 р. Головуючий
у судії інстанції Усатенко Ю.Ю.
України Доповідач
у суді II інстанції Петрова І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

З липня 2007
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі

головуючого -
судді Зубка К.А., суддів Лещенка P.M.,
Петрової І.М. , за
участю прокурора Чабанюк Т.В.,
захисника-адвоката ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м.
Кіровограді кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 та
прокурора Маловисківського району на вирок Маловисківського районного суду
Кіровоградської області від 02.04.2007 року,
яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець,
громадянин України, з середньою
освітою, одружений, працюючий кочегаром Маловисківського відділу
освіти, не судимий,

засуджений за
ч.2 ст. 286
КК України до
3 років позбавлення
волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на 2 роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування
основного покарання з випробуванням, з
іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Стягнуто
с ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3478 грн.17 коп. відшкодування матеріальної шкоди
і 2000 грн. - моральної шкоди, на
користь Кіровоградської обласної лікарні 899 грн., Маловисківської ЦРЛ - 1788 грн. 64 коп.
витрат на лікування потерпілої.

ОСОБА_2
засуджено за те, що 03.02.2006 року
він, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння і керуючи автомобілем ВАЗ-21013 державний номер НОМЕР_1 рухався по
вул. 40 років Жовтня м. Мала Виска Кіровоградської області в напрямку
перехрестя с вулицею
Шевченка.

Рухаючись
зі швидкістю близько 40 км/год на ближньому світлі фар, яке не відповідало вимогам технічної
експлуатації транспортного засобу з порушенням регулювання фар, під час виконання маневру по об'їзду
перешкоди у вигляді

пішоходів, які рухались праворуч по
ходу його руху, виїхав на смугу
зустрічного руху транспортних засобів. В цей час з перехрестя вулиць Шевченка
та 40 років Жовтня назустріч автомобілю засудженого виїхав автомобіль з
включеним дальнім світлом фар і ОСОБА_2,
будучи засліплений світлом фар зустрічного автомобіля в порушення вимог
Правил дорожнього руху, продовжив рух
керованого ним автомобіля не забезпечивши при цьому безпечного руху і допустив
наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
які рухались праворуч по краю проїжджої частини в попутному напрямку
руху автомобіля в результаті чого потерпіла ОСОБА_3 отримала тілесні
ушкодження, які згідно висновку
судово-медичної експертизи № 31 від 03.04.2006 року відносяться до категорії
тяжких, як небезпечних для життя в
момент спричинення.

В
апеляції засуджений просить вирок суду змінити,
виключивши додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами, посилаючись на
те, що факт вживання спиртних напоїв
нечем не доведений і ДТП
сталася не тільки з його вини, а й
поведінки самої потерпілої ОСОБА_3. Крім того,
просить зменшити суму відшкодування матеріальної шкоди на користь
потерпілої.

В змінах
до апеляції прокурор просить звільнити ОСОБА_2 від основного покарання, призначеного вироком Маловисківського
районного суду на підставі п „б"
ст. 1 Закону України „Про
амністію" від 19.04.2007 року.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав змінену апеляцію, адвоката ОСОБА_1 та засудженого ОСОБА_2, які підтримали апеляцію ОСОБА_2„ вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає
задоволенню, апеляція засудженого
задоволенню не підлягає.

На
підставі достовірних і узгоджених між собою доказів районний суд правильно
дійшов висновку про винність ОСОБА_2 у вчиненні порушення Правил безпеки
дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом що спричинило
потерпілої тяжке тілесне ушкодження, а
тому правильно кваліфікував дії засудженого за ч.2 ст.
286 КК України, що не
оскаржується сторонами по справі.

Призначаючи
засудженому покарання, районний суд в
повній мірі врахував, що ОСОБА_2. хоча і
скоїв тяжкий злочин, однак за місцем
проживання і роботи характеризується позитивно,
раніше не судимий, має на
утриманні малолітню дитину, частково
відшкодував заподіяну шкоду, а тому правильно
дійшов висновку про можливість призначити йому мінімальне основне покарання з
позбавленням права керувати транспортними засобами і звільнити його від
відбування основного покарання з випробуванням.

Районний
суд правильно, виходячи з наявних доказів
по справі, а також психічних страждань
потерпілої вирішив цивільний позов у частині відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Разом з
тім, ОСОБА_2. має на утриманні малолітню
дитину, що підтверджується свідоцтвом
про народження, а тому згідно вимог п.
„б " ст. 1 Закону України „Про амністію" від
19.04.2007 року має бути звільнений від основного покарання на підставі
вказаних вимог Закону, про що він не
заперечує.

Керуючись ст.
ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2. залишити
без задоволення. Змінену апеляцію прокурора задовольнити.

У
порядку ч.2 ст. 365 КК України вирок Маловисківського
районного суду Кіровоградської області від 02.04.2007 року відносно ОСОБА_2
змінити.

ОСОБА_2
звільнити від основного покарання на підставі п. „б" ст. 1
Закону України „Про амністію" від 19.04.2007 року.

Вважати
ОСОБА_2 засудженим до додаткового покарання у вигляді 2 років позбавленням
права керувати транспортними засобами.

В решті
вирок залишити без зміни.