Справа № 215/7022/14-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2015 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу
у складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Христофоровка Ульянівського району Кіровоградської області, громадянина України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не працюючого, розлученого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-
Рішенням Долинського районного суду № 2 606 від 28.04.2005 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму, до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_7 , починаючи стягнення з 23.03.2005 року.

В період часу з 07.08.2013 року по 14.02.2014 року ОСОБА_4 працював слюсарем з ремонту гірничого обладнання у ТОВ Будівельно-монтажне управління № 30, де з його заробітної плати утримувались аліменти, та був звільнений з даного підприємства за прогули та виконавчий лист було направлено до Тернівського ВДВС Криворізького МУЮ.

Так, з 01.03.2014 року ОСОБА_4 , діючи з метою невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця про працевлаштування, необхідності виконання своїх обов`язків і можливості притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, аліменти не виплачував і ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання сина не надавав. В Тернівському районному центрі зайнятості на обліку з працевлаштування не перебував та не перебуває.

Державним виконавцем ОСОБА_4 неодноразово попереджався про необхідність працевлаштування, виконання своїх обов`язків, а також про притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Однак, ОСОБА_4 , належних висновків не зробив, на попередження державного виконавця не реагував, ніяких заходів, направлених на погашення заборгованості по виплаті аліментів не вживав та продовжував злісно ухилятись від сплати аліментів.

Згідно до п.10 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження зі змінами від 09.03.2011 року розмір щомісячних виплат розраховувався державним виконавцем, виходячи із середнього розміру заробітної плати по даній місцевості. Період злісного ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів складає 7 місяців і 23 дні з 01.03.2014 року по 23.10.2014 року.

Ухилення ОСОБА_4 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини привело до утворення заборгованості по аліментах на адресу матері дитини ОСОБА_8 , яка з урахуванням заборгованості на 01.03.2014 року складає 27286,76 гривень та станом на 16.10.2014 року склала 34929,26 гривень, що згідно Закону України "Про виконавче провадження" зі змінами від 09.03.2011 року перевищує суму сукупно нарахованих відповідних платежів за 6 місяців, яка за станом на 23.10.2014 року складає 5862,42 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Підозрюваний ОСОБА_4 і потерпіла ОСОБА_9 заявили письмове клопотання про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим і закриття провадження, оскільки потерпіла претензій матеріального або морального характеру до підозрюваного ОСОБА_4 немає, заборгованість по аліментам їй відшкодовано повністю.

Прокурор також звернувся до суду з клопотанням про звільнення підозрюваного від кримінальної відповідальності і закриття провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що є усі підстави, передбачені ст.46 КК України, для звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням підозрюваного з потерпілим і закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 164 КК України.

Згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 164 КК України, належить до категорії невеликої тяжкості.

Відповідно до п.4 Постанови № 12 від 23 грудня 2005 року Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно п.2 ч.3 ст.314 КПК України в судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст.284 КПК України згідно якої кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст.107, 110, 284-286, 288, 314, 369-372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, а кримінальне провадження №0002606 відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу протягом семи днів з дня проголошення.

СУДДЯ: