Справа №11-929Головуючий у І інстанціїХрипун
Категорія44Доповідач у 2 інстанції Матюшко
УХВАЛА

Іменем України

01 вересня 2011 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Авраменка М.Г.,

суддів Матюшка М.П., Нагорного А.М.,

прокурора Скрипки І.М.,

захисника засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції (далі прокурор), на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2011 року, яким

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку м.

Івано-Франківська, українку, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружену, не працюючу, студентку 3-го курсу Національного університету культури і мистецтв, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (гуртожиток №2), проживаючу за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судиму,

засуджено за ч.1 ст. 302 КК України до покарання у виді обмеження волі на 1 (один) рік.

Судом вирішено питання речових доказів по справі.

встановила:

Як зазначено у вироку, 11 грудня 2010 року близько 22 години на мобільний телефон ОСОБА_4, яка в той момент перебувала за місцем свого тимчасового проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, зателефонував незнайомий чоловік на імя ОСОБА_5, та домовився з нею про надання платних сексуальних послуг та попросив знайти ще одну дівчину для надання платних сексуальних послуг його товаришу, на що остання погодилась та повідомила, що надання таких послуг буде коштувати 100 доларів США (800 гривень) за годину кожній, продиктувала даному чоловіку номер мобільного телефону своєї подруги ОСОБА_6, повідомивши, що потрібно представитись від її імені, що останній і зробив, запропонувавши їй поїхати з ними для надання сексуальних послуг за грошову винагороду, тим самим ОСОБА_3 добровільно схилила ОСОБА_7 до заняття розпустою, на що остання добровільно погодилась.

11.12.2010 року близько 24 години ОСОБА_3 та ОСОБА_7 прибули на таксі в сауну Жемчужна-2, що по вул. Леніна,2 в с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, де ОСОБА_3 та схилена нею до розпусти ОСОБА_7 зайнялись розпустою з особами, з якими раніше знайомі не були, а саме ОСОБА_3 вступила у статеві зносини з ОСОБА_8, а ОСОБА_7 з ОСОБА_5, після чого вони мінялись партнерами, за що отримали від них грошові кошти в сумі 1550 гривень на двох.

Не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_3 в інкримінованому злочині та правильності кваліфікації її дій прокурор в апеляції просить вирок скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженої внаслідок мякості та постановити новий, яким ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.302 КК України і призначити їй покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки.

В обґрунтування апеляції вказує, що призначаючи покарання суд формально врахував, що засуджена ОСОБА_3 вчинила злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, за місцем навчання характеризується посередньо, ніде не працює, свою вину у вчиненому злочині не визнала, що свідчить про те, що вона не тільки не розкаялась у вчинені злочину, а й вчиняла всі можливі дії направлені на його приховання, своїми показами вводила в оману досудове слідство і суд з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженої ОСОБА_3 просить вирок скасувати у звязку з однобічністю та неповнотою досудового та судового слідства, а справу направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд у іншому складі.

В обґрунтування апеляції зазначає, що оперуповноважений ОСОБА_9Л не є слідчим і тому не мав права складати протокол огляду місяці події до порушення кримінальної справи, обшук приміщення, а також особистий обшук ОСОБА_3 і ОСОБА_6 був проведений без участі понятих, які були запрошені вже після його проведення для оформлення протоколу огляду місця події, додаток до протоколу огляду місця події також складений оперуповноваженим ОСОБА_9 фото таблиця якого із зображенням купюр не містить фотографій купюр номіналом по 50 гривень, які були вилучені у ОСОБА_3, таким чином неможливо було перевірити та дати належну оцінку доказу-протоколу огляду місця події без відповідного огляду речових доказів, що у порушення вимог ст. 313 КПК України судом не зроблено, крім того, захисником заявлялось клопотання в судовому засіданні про допит ОСОБА_9, в якому суд невмотивовано відмовив.

До початку апеляційного розгляду справи по суті засуджена ОСОБА_3 заявила клопотання про застосування до неї амністії згідно з п. бст. 1 Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08 липня 2011 року.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка не заперечувала проти застосування до засудженої амністії, засуджену та її захисника в підтримку свого клопотання, колегія суддів вважає необхідним задовольнити клопотання засудженої про застосування щодо неї амністії з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, злочин ОСОБА_3 вчинила до набрання чинності Закону України Про амністію у 2011 року. ОСОБА_3 скоїла злочин невеликої тяжкості, та яка на момент набрання чинності Закону України Про амністію у 2011 рокує вагітною, згідно довідки №14/1 від 26.08.2011 року.

Наведене в сукупності вказує на те, що засуджена ОСОБА_3 підпадає під дію п. бст. 1 Закону України Про амністію у 2011 року. У звязку з тим, що засуджена ОСОБА_3 не підпадає під визначений у ст. 7 названого Закону перелік осіб, до яких амністія не застосовується та заявила у суді відповідне клопотання, колегія суддів вважає за необхідне застосувати щодо засудженої ОСОБА_3 амністію.

У відповідності до ст. 6 Закону України Про амністіювід 8 липня 2011 року особи, які підпадають під дію ст. 1 цього Закону справи щодо яких розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, про злочини вчинені до набрання чинності цим законом, звільняються від кримінальної відповідальності. За змістом ст. 376 КПК України у випадку встановлення апеляційним судом обставин, зазначених у ст. 6 КПК України, обвинувальний вирок скасовується, а кримінальна справа закривається.

У звязку з викладеним колегія суддів вважає за необхідне вирок щодо ОСОБА_3 скасувати, звільнити її від кримінальної відповідальності, а кримінальну справу закрити.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України,

ухвалила:

Заяву ОСОБА_3 задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 березня 2011 року щодо ОСОБА_3 скасувати.

ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.302 КК України звільнити, з підстав передбачених п. бст. 1 Закону України Про амністію 2011 року.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.302 КК України закрити на підставі п.4 ч.1 ст.6 КПК України.

Судді: