Справа №
11 -51/07 ст.185 4.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції Луньова Т.М. Доповідач
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2007 р.

Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Волинської області в
складі:

головуючого -
судді Оксентюка В.Н.

суддів Польового М.І., Пазюка О.С.

з участю прокурора Редько П.П.

засудженогоОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні
в місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1на вирок
Ковельського міськрайонного суду від 29 листопада 2006
року, яким ОСОБА_1 АДРЕСА_30
року народження, українець, громадянин України, уродженецьАДРЕСА_1Житомирської
області, освіта середня, не працюючий, не одружений,
житель АДРЕСА_2, раніше судимий:

8 грудня 1993 року Волинським
обласним судом за ст. 122
ч.1 КК України до 3 (трьох)
років і шести місяців позбавлення волі;

27 лютого 1996 року Ковельським
міським судом за ст. 141
ч.2 КК України на 4 (чотири)
роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

12 вересня 2003 року Ковельським міським судом за
ст. 185
ч.З КК України на 4 (чотири) роки
позбавлення волі, звільненого 17
квітня 2006 року Шевченківським районним судом м.Львова
умовно-достроково на 1 (один) рік 1 місяць і
26 днів;

засудженого за
ст. 185 ч.2 КК
України на 2 (два)
роки і шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ЮС України за сукупністю вироків,
шляхом приєднання до покарання за даним вироком частково невідбуте покарання
за вироком Ковельського міського суду від 12 вересня 2003 року - шість місяців позбавлення волі і остаточного до відбування засудженому визначено 3 (три) роки
позбавлення волі.

Строк відбування
покарання засудженому визначено з моменту затримання - 20 вересня 2006 року.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишено попередню - тримання під
вартою.

Речові докази залишені у
користуванні потерпілого ОСОБА_2

2

Розглядаючи справу в
апеляційному порядку, колегія
судців

судової палати,-

ВСТАНОВИЛА:

Даним вироком
суду ОСОБА_1
визнаний винним в тому, що 19
вересня 2006 року об 11 годині 30 хв.
повторно, таємно,з приміщення Ковельської філії КБ «Приватбанку» по АДРЕСА_3 в м.ковелі
викрав велосипед іноземного виробництва марки «Ардіс» вартістю 600 гривень,
належний потерпілому ОСОБА_2

ЗасудженийОСОБА_1подав
на вирок суду апеляцію в якій, не оспорюючи фактичних обставин справи і
правильності кваліфікації його дій, прохає вирок суду змінити і обрати йому
покарання не пов'язане з позбавленням волі. Апеляцію обґрунтовує тим, що вину
на досудовому слідстві визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв
розкриттю злочину. Прохає також врахувати його позитивну характеристику.

Заслухавши
доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляції, заслухавши
засудженогоОСОБА_1, який апеляцію підтримав, міркування прокурора про залишення
апеляції без задоволення, а вироку без змін, вивчивши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція задоволенню не
підлягає.

Суд правильно
встановив фактичні обставини справи і цим обставинам дав вірну юридичну оцінку.
Дії засудженогоОСОБА_1 також правильно кваліфікував за ст. 185 ч.2 КК України,
як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При обранні міри покарання суд врахував суспільну небезпечність, тяжкість вчиненого
злочину та особу підсудного, обтяжуючі та пом'якшуючі вину обставини, в тому
числі і ті, на які посилається в апеляції і сам засуджений.

Судом враховано,
щоОСОБА_1тричі засуджувався за умисні злочини, останній злочин вчинив в період
умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Тому прийшов до
правильного висновку, що виправлення та перевиховання
підсудного можливе лише в місцях позбавлення волі.

Обране судом
покарання відповідає вимогам ст.50, 65
КК України є необхідне і достатнє для виправлення та перевиховання
засудженого та попередження нових злочинів.

Підстав для
зміни вироку і пом'якшення покарання засудженомуОСОБА_1колегія суддів не
знаходить.

Керуючись ст.365, 366
КПК України, колегія суддів судової палати, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковельського міськрайонного суду від 29 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1залишити
без зміни, а апеляціюОСОБА_1 -
без задоволення.