Справа №295/9575/15-к

УХВАЛА
Іменем України

25.06.2015 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернулася з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що 25.05.2015 близько 01 год. 00 хв., неповнолітній ОСОБА_5 , 1998 року народження, знаходився біля будинку № 66, що по вул. Східній в м. Житомирі, де помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_8 . В цей час у неповнолітнього ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, маючи корисливий мотив, в той же день, час та місце, неповнолітній ОСОБА_5 через незачинені двері сів за кермо. Перебуваючи в салоні даного автомобіля, останній, замкнувши дроти запалювання, запустив двигун та почав рухатися в напрямку м. Коростишів, Житомирської області. В подальшому, неповнолітній ОСОБА_5 розпорядився автомобілем на власний розсуд, а саме розібрав його на запчастини, які продав.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2101» державний номерний знак « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_8 чим спричинив останньому матеріальної шкоди на загальну суму 12 000 гривень.
Вина неповнолітнього ОСОБА_5 , у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами:

· заявою потерпілого ОСОБА_8 ;
- показаннями свідка ОСОБА_9 ;

- показаннями свідка ОСОБА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 ;

· протоколом огляду місця події від 06 червня 2015 року.
23.06.2015 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Враховуючи викладене, слідчий просить обрати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що підозрюваний може вчинити інші злочини.
Зазначені обставини, зазначає слідчий, свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому зазначає, що у ході розслідування не виявлено обставин, які б зумовлювали обрання підозрюваному ОСОБА_5 більш м`якого заходу процесуального впливу.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину та пояснив, що готовий виконувати всі покладені на нього обов`язки, що від слідства не має наміру приховуватися, у зв`язку із чим просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Захисник та законний представник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечили, посилаючись на те, що прокурором в обґрунтування заявленого клопотання не доведена об`єктивна наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, від слідства підозрюваний не має наміру ухилятися та не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню. У зв`язку із викладеним, просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника та законного представника підозрюваного слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. (п.п. 1, 5).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо буде доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Слідчим та прокурором не було доведено наявність об`єктивних та обґрунтованих підстав (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може протягом дії досудового слідства під час перебування на свободі вчинити інше кримінальне правопорушення, а також не наведено доказів щодо обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Проаналізувавши у сукупності матеріали та пояснення сторін кримінального провадження, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, зокрема домашній арешт.

Слідчий суддя вважає, що для особи підозрюваного застосування саме такого запобіжного заходу є найбільш адекватним та доцільним на даному етапі досудового слідства, оскільки ОСОБА_5 не є небезпечним для суспільства, постійно проживає в одному місці, є неповнолітним, допомагає матері утримувати 4 неповнолітніх братів та сестер. Підозрюваний у судовому засіданні пояснив, що не має наміру ухилятися та готовий виконувати покладені на нього зобов`язання особистого характеру.
Керуючись вимогами ст. ст. 177 179, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 залишати місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , , з 20 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин у понеділок, вівторок, середу, четвер, п`ятницю, суботу, неділю та святкові дні в межах строку досудового слідства до 23 серпня 2015 року.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
· з`являтись за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
· не відлучатись з Коростишівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;
· повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
· не відвідувати розважальні заклади;
· не вживати спиртних напоїв.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі ухилення або невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1