В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участі сторін та учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Жмеринці кримінальне провадження №1-кп/130/151/2015 (130/1376/15-к), що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 02.03.2015 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України уродженця с. Пеньківка Шаргородського району Вінницької області, зареєстрованого та постійно проживаючого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , одруженого, не працюючого, з повною загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

02.03.2015 року, приблизно о 01 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Жмеринка Вінницької області по вул. І.Франка, знаходячись між багатоповерховими будинками №78,80,86,88, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, з корисливих мотивів, умисно відкрито наніс кулаком правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_5 , від якого останній втратив рівновагу та впав на землю, після чого заволодів майном ОСОБА_5 , а саме із внутрішньої лівої кишені куртки ОСОБА_5 дістав грошові кошти в сумі 2700 грн. та поклав до кишені власної куртки, після чого покинув місце злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд.
Згідно висновку експерта №28 від 03.03.2015 року у ОСОБА_5 виявлено: синець на верхній губі зліва, крововилив та забиту рану слизової оболонки верхньої губи зліва. Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), кваліфікуючою ознакою якого є застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Цивільний позов не заявлено.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, за обставин, викладених у вироку, щиро розкаявся. В своїх показах повністю підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті. У судовому засіданні показав, 02.03.2015 року після опівночі він випадково опинився в одному таксі із ОСОБА_5 , та коли той розраховувався, побачив у нього гроші та вирішив ними заволодіти. Коли в районі магазину «Візит» потерпілий вийшов, щоб поміняти гроші, обвинувачений пройшов в двори по вул. І.Франка між багатоповерховими будинками №78,80,86,88, оскільки бачив потерпілого там раніше та знав його маршрут, з метою збагачення, з корисливого мотиву, умисно відкрито наніс кулаком правої руки один удар в область обличчя ОСОБА_5 , від якого останній втратив рівновагу та впав на землю, після чого заволодів майном ОСОБА_5 , а саме із внутрішньої лівої кишені куртки ОСОБА_5 дістав грошові кошти в сумі 2700 грн. та поклав до кишені власної куртки, після чого покинув місце злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме повернувся до таксі, розрахувався із таксистом, а решту грошей потім повернув ОСОБА_5 . На даний час він із потерпілим примирився, шкоду повністю відшкодував, просив його суворо не карати, врахувати, що у нього є малолітня дитина та дружина. Ступінь тілесних ушкоджень, що виникли внаслідок його дій в потерпіого у виді легких тілесних ушкоджень, суму викраденого не оспорив.
Потерпілим у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_5 , який суду показав, що 02.03.2015 року, приблизно о 01 год. був в кафе із друзями та вирішив поїхати додому на таксі. В машину, із його згоди підсіли троє молодих чоловіків, серед яких був і обвинувачений. В районі магазину «Візит» потерпілий вийшов, аби розміняти гроші та випити кави і пішов додому по вул.І.Франка. В дворах між багатоповерховими будинками №78,80,86,88 ОСОБА_4 вдарив його один раз в обличчя, від чого потерпілив впав на землю. Тоді ОСОБА_4 із його внутрішньої кишені витягнув 2700 грн. та забрав собі. Коли потерпілий посидів, по пішов додому, а обвинувачений слідкував, чи той дійде. На місці вчинення злочину, ОСОБА_4 був тверезий, не вів себе агресивно, потерпілого не ображав. Після вчиненого він із обвинуваченим розмовляв, пробачив його, шкода повністю відшкодована, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, просив суворо не карати,
Суд, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та ухвалив обмежитись дослідженням характеризуючих даних на обвинуваченого. При цьому суд виходить з того, що злочин вчинений обвинуваченим не є складним, є одноепізодним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні, а відтак у даному випадку у суду відсутні сумніви щодо добровільності і істинності позиції обвинуваченого з цього питання. Обвинувачений визнає свою вину повністю, цивільний позов по справі не заявлявся.
Прокурор та потерпілий не оспорили фактичні обставини справи, їм зрозуміло неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Щодо особи обвинуваченого, судом встановлено наступне.
Обвинувачений ОСОБА_4 на час вчинення злочинів був повнолітнім (а.с. 18), не судимий (а.с. 24); на обліку у лікарів психіатра та нарколога не значиться (а.с.23), одружений, не працюючий, за місцем проживання характеризується позитивно, до складу його сім`ї входять мати ОСОБА_6 , вітчим ОСОБА_7 , сестра ОСОБА_8 (а.с. 20-22), не є інвалідом першої-другої груп, є батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25)
Обставинами, як іпом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, особу винного, а саме те, що ОСОБА_10 не судимий, те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдані злочином збитки, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого до та після вчинення злочину, а саме те, що він дав правдиві покази і тим самим сприяв встановленню істини у справі.
Також при призначенні покарання суд враховує думку потерпілого ОСОБА_5 , якому шкода повністю відшкодована (а.с.26), претензій до обвинуваченого він не має, про що він також заявив в судовому засіданні, при призначенні виду і розміру покарання погодився із прокурором.
Враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, та вважає за можливе призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді обмеження волі, в межах санкції інкримінуємої статті та звільнити його від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, оскільки більш бсуворий вид покарання уд вважає снедоцільним для досягнення мети покарання за вчинений злочин та із застосуванням п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України. Визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Наявності процесуальних витрат, речових доказів не встановлено.
Запобіжний захід обвинуваченому у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили підлягає залишенню без змін. (а.с. 5).
Відповідно до ст. 65 КК України, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України та призначити покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити попередній особисте зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення направити потерпілому, що не був присутнім при його ухваленні.

Суддя /підпис/

Копія вірна.

Суддя

Секретар