АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/153/15 Справа № 173/1739/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0001207 за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Брянка Луганської області, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті, не містить всіх ознак складу злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 . В пред`явленому обвинуваченні не зазначено мотив та мету вчинення ОСОБА_8 розтрати бюджетних коштів шляхом вживання службовим становищем. Окрім того, в обвинувальному акті не зазначено обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, слідчий та прокурор обмежилися лише викладенням подій складання договору купівлі-продажу № 35 від 02 жовтня 2013 року за участі ОСОБА_8 та головного бухгалтера ОСОБА_10 , не зазначивши об`єктивну сторону злочину, тобто у чому полягають завідомо неправдиві відомості, які внесла ОСОБА_8 до офіційного документу - зазначеного договору. Також в пред`явленому обвинуваченні взагалі не зазначено основну та обов`язкову для кожного злочину ознаку суб`єктивної сторони форму вини. Також суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що в порушення вимог пункту 3 частини 2 статті 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначено відомості про потерпілого. Окрім того, порушено вимоги пункту 3 частини 4 статті 291 КПК України, до обвинувального акту не додано розписку підозрюваної про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, долучено лише копії супровідних листів про направлення зазначених документів ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, подав апеляцію, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий судовий розгляд в іншому складі суддів. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що висновки суду, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки викладене в обвинувальному акті обвинувачення відповідає вимогам частини 2 статті 291 КПК України, а посилання суду на відсутність у обвинувальному акті елементів складу злочину не можуть бути підставою для повернення його прокурору, тому що дослідження зазначених обставин можливе тільки під час судового розгляду. Більше того, відповідно до вимог ст. 338 КПК України за наявності відповідних підстав прокурор може змінити обвинувачення в суді. Необґрунтованими, на думку прокурора, є і посилання суду на те, що в обвинувальному акті не зазначено особу потерпілого. Висновки суду суперечать обвинувальному акту, у якому згідно з вимогами ст. 58 КПК України зазначено дані представника потерпілого. Тому рішення суду про повернення обвинувального акту прокурор вважає передчасним.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, оскільки суд першої інстанції у зв`язку із відсутністю в обвинувальному акті всіх ознак складу правопорушення, у яких обвинувачується ОСОБА_8 , практично позбавлений можливості дослідження наявності в діях обвинуваченої складу кримінального правопорушення, тому обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію прокурора ОСОБА_6 про скасування ухвали суду першої інстанції через грубі порушення вимог кримінального процесуального законодавства, думку обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляції прокурора, вважаючи рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, наполягали, що копію обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування ОСОБА_8 не отримувала, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляцію прокурора необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт лише у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено ст. 291 КПК України. За вимогами пункту 5 частини 2 зазначеної статті обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Пункт 3 частини 2 статті 291 КПК України передбачає обов`язкове зазначення в обвинувальному акті анкетних відомостей кожного потерпілого. Крім того, за вимогами пункту 3 частини 4 цієї статті до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був заявлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Колегія суддів погоджується із встановленими судом першої інстанції обставинами та із висновками суду про повернення обвинувального акту прокурору для усунення виявлених недоліків з наступних підстав.

Із наданих суду апеляційної інстанції матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується за ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України у вчиненні розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та у службовому підробленні. Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, в обвинувальному акті в порушення вимог ст. 277 КПК України не було конкретно зазначено мотив та мету вчинення ОСОБА_8 розтрати бюджетних коштів шляхом вживання службовим становищем. Крім того, апеляційним розглядом встановлено, що при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України, які прокурор вважає доведеними, він обмежився лише хронологічним викладом обставин укладання угоди № 35 від 02 жовтня 2012 року між ОСОБА_8 та фізичною особою ОСОБА_11 та подальших взаємовідносин з приводу цього договору, але не зазначив у чому саме виразилася розтрата державних коштів шляхом зловживання службовим становищем ОСОБА_8 . Також перевіркою законності судового рішення, яке оскаржує прокурор, колегією суддів встановлено, що в обвинувальному акті взагалі не описано у чому полягають дії обвинуваченої ОСОБА_8 у службовому підробленні, не описано як об`єктивну, так і суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України. Суд обґрунтовано акцентував увагу на невідповідності обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КК України щодо викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; дійшов висновку про те, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення не відповідає вимогам закону щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого. Таким чином, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 всупереч вимогам закону було пред`явлене неконкретне обвинувачення, що позбавило її можливості захищатися від пред`явленого обвинувачення.

Також колегія суддів не находить підстав для задоволення доводів апеляції прокурора щодо відповідності обвинувального акту вимогам пункту 3 частини 2 статті 291 КПК України. Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_8 здійснила розтрату бюджетних грошових коштів на користь третьої особи, а саме ОСОБА_12 , в сумі 6 300 грн. При цьому відповідно до вимог ст. 55 КПК України не зазначено якій саме юридичній особі заподіяно матеріальну шкоду. Хто є потерпілим у даному кримінальному провадженні невідомо, але в обвинувальному акті зазначено, що представником потерпілого є ОСОБА_13 . Повноваження представника потерпілого визначено статтею 58 КПК України. Але в обвинувальному акті не зазначено яку посаду займає ОСОБА_13 , яке відношення вона має до потерпілої юридичної особи та на підставі яких документів, передбачених статтею 58 КПК України, визнана представником потерпілого у кримінальному провадженні.

Перевіркою колегією суддів доводів апеляції прокурора щодо дотримання вимог пункту 3 частини 4 статті 291 КПК України про вручення ОСОБА_8 копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що вони є необґрунтованими. Долучені до обвинувального акту супровідні листи про направлення зазначених документів обвинуваченій ОСОБА_8 та її захиснику ОСОБА_7 начебто у зв`язку з відмовою цих осіб від отримання вказаних документів, свідчать про формальне відношення прокурора до виконання вимог закону. У наданих суду першої та апеляційної інстанції матеріалах факт відмови жодним чином не зафіксовано у передбачений законом спосіб. Крім того, у супровідних листах не зазначено дату їх направлення, один лист взагалі не підписано прокурором. Викладене свідчить про грубе порушення прокурором вимог п.3 ч.4 ст. 291 КПК України та є підставою для відмови у задоволенні його апеляційних вимог.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення його недоліків, а саме: для викладу фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення відповідно до вимог закону із зазначенням об`єктивної та суб`єктивної сторони кожного кримінального правопорушення. Тому доводи прокурора щодо грубого порушення судом вимог кримінального процесуального закону при ухваленні судового рішення про повернення обвинувального акту, невідповідності висновків суду фактичним обставинам є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_9 , який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
_____________ ____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4