АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ч.1 ст.121 КК -Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів при секретаріОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора потерпілого захисника обвинуваченогоОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Октябрського району м. Полтава, який брав участь у даному провадженні, та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 4 грудня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Коломак Харківської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, працюючий експедитором ТОВ «Компанія Крок», несудимий,

визнаний винуватим та засуджений за ч.1 ст.121, з застосуванням ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Постановлено стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на лікування потерпілого в сумі 1438 грн. 14 коп.

Вирішене питання про речові докази.

Згідно вироку, обвинувачений визнаний винуватим у вчиненні злочину за наступних обставин.

6 вересня 2014 року близько 1 год. 50 хв. ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння поблизу кіоску «Міраж» в м. Полтава по вул. Калініна 14, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_7 удар ножем в область живота, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-ріжучого поранення черевної порожнини з пораненням лівої долі печінки та внутрішньочеревною кровотечею.

Кримінальне провадження розглянуте в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок в зв`язку з безпідставним застосуванням при призначенні покарання ст.69 КК України та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник просить звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, врахувавши щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди, наявність постійного місця проживання, роботи та позитивні характеристики.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який просив звільнити підзахисного від відбування покарання з випробуванням, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги, потерпілого, який просив не позбавляти волі обвинуваченого, думку прокурора на підтримання принесеної апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.1 ст.121 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність посилення призначеного покарання є непереконливими.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ч.1 ст.69 КК України та приписів п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання.

Як убачається із матеріалів провадження, ОСОБА_9 повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував шкоду. Ці пом`якшуючі покарання обставини суд обґрунтовано визнав такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, працює, а також думку потерпілого, який просив суворо не карати ОСОБА_9 , суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення основного покарання за ч.1 ст.121 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої законом.

Колегія суддів вважає, що рішення суду про призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.69 КК України належним чином вмотивоване, а саме покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

З огляду на те, що ОСОБА_9 вчинив в стані алкогольного сп`яніння тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, а також враховуючи конкретні обставини справи, зокрема, використання обвинуваченим ножа для нанесення удару в життєво важливий орган, залишення місця вчинення злочину, колегія не вбачає підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, про що просить в апеляційній скарзі захисник.

Отже, апеляційні скарги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407 та ст.418 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 4 грудня 2014 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4