АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2013 року колегія суддів судової
палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді Приндюк
М.В.

суддів Коваль
С.М., Беця О.В.

при секретарі Міленко
О.В.

з участю прокурора Дмитруня
Ю.О.

підозрюваного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
прокурора на ухвалу слідчого судді
Печерського районного суду м. Києва від
02 грудня 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні
клопотання слідчого в ОВС прокуратури
Київської області Люлючука О.О.,
погодженого із старшим прокурором
відділу прокуратури Київської області
Матвіясом А.Б., про застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою та застосовано запобіжний
захід у вигляді домашнього арешту на
період доби з 22.00 год. до 06.00 год. щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Козаровичі Вишгородського
районуКиївської області, одруженого, з
незакінченою вищою освітою, працюючого
на посаді провідного державного
інспектора управління охорони,
використання і відтворення водних
біоресурсів та регулювання рибальства
у м. Києві та Київській області (ухвалою
слідчого судді Печерського районного
суду м. Києва від 02 грудня 2013 року
відстороненого від посади),
зареєстрованого та проживаючого за
адресою АДРЕСА_1, не судимого в силу ст.
89 КК України, підозрюваного у вчиненні
злочину, передбаченого ч.4 ст. 368 КК
України.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий
суддя вказав, що тримання під вартою є
винятковим запобіжним заходом, який
застосовуються у разі, якщо більш м'які
запобіжні заходи не зможуть запобігти
ризикам перешкоджання кримінальному
провадженню та вказав, що таких
обставин прокурором не доведено. Разом
з тим, обставини, на які послався
слідчий у клопотанні, дали суду
підстави вважати, що запобіжний захід у
вигляді домашнього арешту може
запобігти наявним в матеріалах
кримінального провадження ризикам, а
саме спробам ОСОБА_1 ухилитися від
органів досудового розслідування
слідства чи суду і впливати на свідків.

В апеляційній скарзі прокурор просить
скасувати ухвалу слідчого судді та
постановити нову, якою застосувати
щодо підозрюваного запобіжний захід у
вигляді тримання під вартою. Прокурор
зазначає, що ухвала слідчого судді
незаконна, так як слідчим суддею при
розгляді клопотання не враховано те, що
ОСОБА_1 раніше судимий; підозрюється у
вчиненні тяжкого злочину; відносно
нього відсутні дані, що він за станом
здоров'я не може перебувати під вартою.
На думку прокурора, не врахувавши
зазначені дані, слідчий суддя дійшов
помилкового висновку про
недоведеність прокурором виняткових
обставин, які б слугували підставами
для застосування запобіжного заходу у
вигляді тримання під вартою.

На апеляційну скаргу прокурора
захисник ОСОБА_2 подав заперечення, в
яких просив відхилити апеляційну
скаргу та залишити без змін ухвалу
слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, доводи
прокурора, який підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити,
позиції підозрюваного та захисника про
законність ухвали та необхідність
залишення її без змін, вивчивши
матеріали кримінального провадження,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ухвали суду, слідчим
суддею встановлено, що в провадженні
прокуратури Київські області
знаходиться кримінальне провадження
за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368
КК України, яке внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000249 від 02 серпня 2013 року. В межах
зазначеного провадження 01 грудня 2013
року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у
вчиненні вказаного злочину.

Відмовляючи в задоволенні клопотання
слідчого про застосування відносно
ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді
тримання під вартою, слідчий суддя
послався на положення ст.ст. 177, 183 КПК
України, відповідно до яких тримання
під вартою є винятковим запобіжним
заходом, який застосовується виключно
у разі, якщо прокурор доведе, що жоден
із більш м'яких запобіжних заходів не
зможе запобігти доведеним ним ризикам.

При цьому слідчий суддя, дослідивши
матеріали клопотання, вислухавши
пояснення сторін кримінального
провадження, встановив, що виключних
обставин, які б слугували підставами
для тримання ОСОБА_1 під вартою, немає,
оскільки даних, які б свідчили про
недостатність застосування більш
м'яких запобіжних заходів, слідчим та
прокурором не доведено.

Слідчий суддя дійшов висновку, що дані
про обґрунтованість підозри у вчиненні
ОСОБА_1 злочину та той ступінь ризиків,
які доведені прокурором, в сукупністю з
тяжкістю злочину та даними про особу, є
підставами для застосування щодо
підозрюваного альтернативного
запобіжного заходу, а саме: запобіжного
заходу у вигляді домашнього арешту,
який полягає у забороні підозрюваному
залишати житло у певний період доби, а
тому зможе запобігти його спробам
переховуватися від органів досудового
розслідування і суду та впливати на
свідків.

Крім того, для забезпечення виконання
підозрюваним процесуальних обов'язків,
слідчий суддя зобов'язав ОСОБА_1 здати
до органу досудового розслідування
свій паспорт для виїду за кордон, інші
документи, які дають право на виїзд з
України, в'їзд в Україну, прибувати за
кожною вимогою слідчого, прокурора із
встановленою періодичністю.

Колегія суддів погоджуються з таким
рішенням слідчого судді та вважає, що в
матеріалах кримінального провадження
відсутні виняткові обставини, які б
виправдовували обмеження права
підозрюваного на свободу та свідчили б
про недостатність застосування більш
м'яких запобіжних заходів.

Не зміг навести жодних об'єктивних
даних, що менш суворі запобіжні заходи
можуть не забезпечити виконання
підозрюваним покладених на нього
процесуальних обов'язків, та
відповідно, не обґрунтував наявність
виняткових обставин, які дають
підстави для обмеження права ОСОБА_1 на
свободу, і в апеляційній скарзі
прокурор.

Тяжкість злочину, на яку послався
прокурор, хоча і є необхідною умовою
для законності тримання особи під
вартою, але наявність лише цієї умови є
недостатнім обґрунтуванням
необхідності втручання у право особи
на свободу.

Посилання прокурором на ті обставини,
що ОСОБА_1 раніше судимий, суперечать
вимогам ст. 89 КК України, а тому
правильно не були враховані слідчим
суддею при прийнятті рішення.

Доводи прокурора про те, що ОСОБА_1 за
станом здоров'я може перебувати під
вартою, не заслуговують на увагу, так як
зазначена обставина згідно ст.ст. 177, 178
КПК України не є підставою для
застосування щодо особи запобіжного
заходу у вигляді тримання під вартою.

Інших доводів незаконності ухвали
слідчого судді прокурор не навів.

Порушень норм КПК України, які могли б
перешкодити слідчому судді ухвалити
законне та обґрунтоване рішення, при
апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
підстав для скасування ухвали
слідчого судді, як про це просить
прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого
судді слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу прокурора - без
задоволення.

Керуючись, ст. ст. 181, 183, 193, 194, 309, 376, 404, 405,
407, 422 КПК України, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського
районного суду м. Києва від 02 грудня 2013
року, якою відмовлено у задоволенні
клопотання слідчого в ОВС прокуратури
Київської області Люлючука О.О.,
погодженого із старшим прокурором
відділу прокуратури Київської області
Матвіясом А.Б., про застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою та застосовано запобіжний
захід у вигляді домашнього арешту на
період доби з 22.00 год. до 06.00 год. щодо
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити без змін,
а апеляційну скаргу прокурора - без
задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді:

Справа № 11-сс/796/2143/ 2013
Категорія ст.ст. 181, 183 КПК
України.

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції Вовк
С.В.

Доповідач в суді апеляційної інстанції
Приндюк М.В.