АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 596/1875/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/208/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.125 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю - прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Гусятинського району ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2015 року ,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя сЯблунів Гусятинського району Тернопільської області, громадянина України, освіта середня, пенсіонера, не судимого згідно ст. 89 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 кошти на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1392 грн. 20 коп., на відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Згідно вироку, 30 квітня 2014 року близько 07 год. 30 хв. по вул. Чайковського у с. Яблунів Гусятинського району між місцевими жителями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на ґрунті неприязних відносин виникла словесна суперечка.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , лівою рукою тримаючи ОСОБА_9 за праву руку, правою рукою умисно наніс їй чотири удари в область обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляд синців на обличчі, крововиливу в слизову оболонку язика та верхньої губи, рани слизової оболонки нижньої губи, спричинивши тілесні ушкодження, які за ступенем важкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі:

- обвинувачений ОСОБА_7 , просить вищезазначений вирок суду скасувати і призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції або закрити кримінальне провадження через невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Свої доводи мотивує відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказує, що суд не дав належної оцінки висновку судово-медичного експерта за №226 від 10 липня 2014 року та безпідставно взяв до уваги покази потерпілої та свідків з її сторони.

- прокурор прокуратури Гусятинського району ОСОБА_10 у зміненій апеляцї, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та юридичну кваліфікацію його дій, а також міри призначеного йому покарання, просить вирок Гусятинського районного суду від 06 квітня 2015 року змінити в частині задоволення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, залишивши його без розгляду

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що розмір пред`явленого цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди жодним чином не підтверджені потерпілою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу та просить її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, потерпілу, яка вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при встановлених обставинах, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені доказами, дослідженими судом в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Так, потерпіла ОСОБА_9 вказує про те, що 30 квітня 2014 року біля 7 год. 30 хв., після словесної суперечки з ОСОБА_7 та ОСОБА_7 щодо викиданням нею сміття в рів, обвинувачений зловив її за праву руку та правою рукою наніс їй чотири удари рукою в область обличчя. Зазначена бійка тривала декілька секунд біля воріт домогосподарства потерпілої. Після її побиття ОСОБА_7 та ОСОБА_11 втікли до себе на подвір`я. В неї почала йти кров з носа та рота. Потерпіла почала кричати та звати свою доньку. Прибігли зять з донькою, підняли її з землі. Приїхала внучка ОСОБА_12 , яка працює лікарем і надала їй першу медичну допомогу. Зять завіз її в лікарню, де вона пройшла огляд в лікарів, зокрема, лора та травматолога, їй призначено було лікування.

Зазначені покази потерпілої про те, що саме ОСОБА_13 наносив їй тілесні ушкодження, повністю узгоджуються з показаннями допитаних в ході розгляду провадження свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_12 ..

Аналогічні покази про спосіб та механізм нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, потерпіла ОСОБА_9 давала і під час проведення з її участю слідчого експерименту, що вбачається з протоколу проведення слідчого експерименту від 19.06.2014 року.

Крім того, правдивість показів потерпілої ОСОБА_9 про характер отриманих нею тілесних ушкоджень та спосіб їх отримання підтверджується і показами свідка ОСОБА_16 - лікаря ортопеда-травматології Копичинецької лікарні Гусятинського району, який пояснив, що 30.04.2014 року до нього приходила на прийом ОСОБА_9 , яка скаржилася на біль в ротовій порожнині, губи, голови та сказала, що її побив ОСОБА_7 . Також потерпілу оглядав лікар лор.

Також, зазначені обставини підтверджуються висновком судово-медичної експертизи №161 від 06.05.2014 року, згідно якого При судово - медичній експертизі 05.05.2014 та зверненні за медичною допомогою у лікувальний заклад 30.04.2014 року у ОСОБА_9 встановлені такі ушкодження : синці на обличчі, обох передпліччях та лівій гомілці; крововиливи в слизову оболонку язика та верхньої губи; рана слизової оболонки нижньої губи. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид, властивості та розташування на тілі, утворилися від дії тупих предметів, не виключено, в час та при обставинах, вказаних у постанові та повідомлених обстежуваною. За ступенем тяжкості вищезазначені тілесні ушкодження, як в їх сукупності так і кожне зокрема, відносяться до легких (а.с.59-60).

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №226 від 06.05.2014 року, встановлено, що «При судово-медичній експертизі 05.05.2014 р. та при звертанні за медично-допомогою у лікувальний заклад 30.04.2014 року у ОСОБА_9 встановлені такі ушкодження: синці на обличчі (на носі), обох передпліччях та лівій гомілці (на передній поверхні її середньої третини); крововиливи в слизову оболонку язика та верхньої губи; рана слизової оболонки нижньої губи. Дані тілесні ушкодження, враховуючи їх вид, властивості та розташування на тілі, утворилися від дії тупих предметів, не виключено, в час та при обставинах, вказаних у постанові та повідомлених ОСОБА_9 під час проведення з нею слідчого експерименту (30.04.2014 року внаслідок нанесення ударів в ділянку носа та рота стискання її передпліччя руками та падіння «на коліна») (а.с.61-62).

Вищенаведене свідчить про те, що суд першоі інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в умисному нанесенні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини у вчиненому та посилання на те, що потерпіла отримала вказані тілесні ушкодження внаслідок необережного заподіяння їх зятем ОСОБА_15 , колегія суддів розцінює їх як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Також, необґрунтованими є твердження ОСОБА_7 про те, що судом не було взято до уваги покази ОСОБА_11 , висновок судмедекспертизи №226 від 10.07.2014 року, а також обставини, які встановлені у вироках по іншим кримінальним справам. Як вбачається із вироку зазначеним обставинам суд першої інстанції дав мотивовану оцінку, з якою повністю погоджується колегія суддів.

Що ж стосується призначеної міри покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст. 125 КК України, то суд першої інстанції її призначив правильно, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, так як вона відповідає вчиненому злочину та особі обвинуваченого, необхідна для його виправлення та попередження нових правопорушень, що у вироку судом достатньо мотивовано.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, його посередню характеристику за місцем проживання, дані щодо стану його здоров`я, обставини, що обтяжують відповідальність: вчинення злочину щодо особи похилого віку, а тому призначене обвинуваченому покарання у вигляді штрафу є законним і справедливим та необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових правопорушень.

Також, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілої, то суд у відповідності до вимог ст.ст.23, 1167 ЦК України, з урахуванням вимог розумності та справедливості, а також враховуючи глибину страждань потерпілої, ступінь вини обвинуваченого та інших обставин справи, вірно визначив її у розмірі 1000 грн..

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок Гусятинського районного суду від 06.04.2015 року щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначення йому міри покарання за вчинене та вирішення цивільного позову про відшкодування моральної шкоди є законним та обґрунтованим, а отже підстав для його зміни чи скасування в цій частині, як про це ставить питання в апеляції ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія судів не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди, виходячи з наступного:

Згідно положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд задовольняє цивільний позов повністю або частково (залежно від доведення його розміру), якщо в судовому засіданні були доведені цивільним позивачем матеріально-правові підстави позову.

Відповідно до ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_9 на підтвердження своїх позовних вимог про відшкодування понесених нею матеріальних витрат, представила суду товарний чек від 30.04.2014 року з переліком лікарських засобів на суму 167, 70 грн., товарний чек від 05.05.2014 року з переліком лікарських засобів на суму 184, 5 грн.(а.п.15), що підтверджують витрати на лікування; та фіскальні чеки з АЗС: №412103 від 01.05.2014 року на суму 199, 87 грн., №414087 від 05.05.2014 року на суму 139, 87 грн., № 437959 від 18.06.2014 року на суму 146, 88 грн. (а.п.15), №1278 від 05.02.2015 року на суму 200, 08 грн.; №6730 від 16.02.2015 року на суму 199, 88 грн., № 5610 від 12.03.2015 року на суму 300 грн., №8203 від 19.03.2015 року на суму 299, 82 грн., а всього на суму 1838, 6 грн. (а.п.189), що підтверджують витрати пов`язані з проведенням слідчих дій.

Крім того, на підтвердження витрат на лікування ОСОБА_9 представила суду три аркуші паперу, на яких містяться назви лікарських препаратів (а.п.186-188).

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальної шкоди, суд першої інстанції підійшов до його розгляду формально, без дослідження та оцінки наданих доказів.

Як вбачається з матеріалів провадження, доказів про те, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 було призначено медичне лікування, та яке саме. Крім того, з представлених суду відомостей не вбачається, що перелік медикаментів призначався саме ОСОБА_9 , та саме з приводу отриманих нею тілесних ушкоджень.

Також, жодних доказів того, що витрати на пальне, про що потерпіла представила фіскальні чеки із заправки автомобіля, були пов`язані саме з проведенням слідчих дій, потерпілою не надано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду в частині вирішення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди в сумі 1392 грн. 20 коп., не ґрунтуються на встановлених судом фактичних обставинах провадження і зібраних доказах, є необґрунтованими та належним чином не мотивовані, у зв`язку з чим прийняте судом рішення в даній частині цивільного позову є незаконним та підлягає скасуванню, однак в силу вимог ч.7 ст.128 КПК України не позбавляє права потерпілу пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

З наведених підстав колегія суддів вважає, що вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2015 року слід змінити, скасувавши його в частині вирішення цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди та залишити ці позовні вимоги без розгляду, чим повністю задовольнити апеляцію прокурора та частково обвинуваченого ОСОБА_7 , а врешті вирок суду слід залишити без змін.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Гусятинського району ОСОБА_10 - задовольнити повністю, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовільнити частково.

Вирок Гусятинського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2015 року відносно ОСОБА_7 , яким його засуджено за ч.1 ст.125 КК України - змінити.

Вирок в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальної шкоди в сумі 1392 грн. 20 коп. - скасувати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

В решті вирок суду залишити без змін.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2