У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.

суддів

Глоса Л.Ф., Гриціва М.І.

за участю прокурора

Глибченко Т.Г.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 23 січня 2007 року справу за
касаційними скаргами засуджених ОСОБА_1. та ОСОБА_2. на вирок апеляційного суду
щодо них.

За вироком апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 жовтня
2006 року засуджені:

ОСОБА_2, 1980 р.
народ-

ження, азербайджанець, громадянин Азер-

байджану, раніше не судимий,

за ч.2
ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч.4 ст. 187 КК
України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженого; за п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України на 14 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого. На
підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив ОСОБА_2.
остаточне покарання - 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,
яке є власністю засудженого;

ОСОБА_3,
1966 р. на -

родження,
громадянка України, українка,

не
судима згідно ст. 89 КК України,

за ч.2
ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч.4 ст. 187 КК
України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженої; за п.п.6,12 ч.2 ст. 115 КК України на 14 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженої. На
підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив ОСОБА_1.
остаточне покарання - 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,
яке є власністю засудженої.

Крім того, суд постановив стягнути з
ОСОБА_2. та ОСОБА_1., солідарно, на користь потерпілої ОСОБА_4. 3 620 грн. на
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди і по 50 000 грн. з кожного із
засуджених на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

ОСОБА_2. та ОСОБА_1. визнані винуватими у вчиненні
злочинів при наступних обставинах.

За пропозицією ОСОБА_1., яка знала про наявність у її
знайомої ОСОБА_5. значних коштів, отриманих від продажу квартири, вранці 1
травня 2006 року засуджені домовились вчинити розбійний напад на потерпілу з
метою заволодіння цими коштами. З цією метою, приблизно о 7 год. 45 хв., взявши
з собою для подолання опору потерпілої спеціальний засіб - балончик “Терен -1”,
заповнений речовиною сльозоточивої та подразнюючої дії і мотузку, засуджені
прийшли до потерпілої додому в квартиру № АДРЕСА_1 в м. Кривий Ріг. Перебуваючи
у спальні цієї квартири, ОСОБА_2. із балончика бризкнув ОСОБА_5. в обличчя, а
ОСОБА_1. почала вимагати від неї гроші. Оскільки потерпіла чинила активний
опір, ОСОБА_2., долаючи цей опір, почав здавлювати її за шию руками. ОСОБА_5.
втратила рівновагу і разом з ОСОБА_2. вони впали на надувний матрац, що лежав
на підлозі. У зв'язку з тим, що потерпіла продовжувала чинити активний
опір, у засуджених виник умисел на вчинення її умисного вбивства з корисливих
мотивів. При цьому, ОСОБА_2., недивлячись на те, що потерпіла подряпала йому
обличчя нігтями рук, продовжував здавлювати їй шию руками. З цією ж метою -
позбавити ОСОБА_5. життя, діючи узгоджено з ОСОБА_2., засуджена ОСОБА_1.
накинула на шию потерпілій принесену з собою мотузку, яку із значною силою
почала стягувати. В результаті спільних дій засуджених ОСОБА_2. та ОСОБА_1.
потерпіла ОСОБА_5. померла на місці подій від механічної асфіксії, що
розвивалась від здавлювання її шиї петлею. Вчинивши вбивство, засуджені
ОСОБА_1. та ОСОБА_2. заволоділи грошима та іншим майном потерпілої, на загальну
суму 7 025 грн. Крім того, як зазначив суд у вироку, після вчиненого розбійного
нападу та вбивства у засуджених виник умисел на умисне знищення майна
потерпілої шляхом підпалу. З цією метою ОСОБА_1., взявши у ванній кімнаті
легкозаймисту рідину для зняття лаку з нігтів, облила нею ліву руку ОСОБА_5., а
також синтетичну ковдру, на якій лежав труп потерпілої, і підпалила своєю
запальничкою. В результаті підпалу було частково пошкоджено ковдру, спортивну
кофту та футболку, а всього було пошкоджено майно на загальну суму 320 грн.
Але, злочинний намір засуджених не був доведений до кінця, оскільки через
деякий час полум'я самостійно згасло.

У касаційних скаргах та доповненнях:

засуджена ОСОБА_1. просить вирок змінити:
перекваліфікувати її дії з ст.ст.115 ч.2 п.п. 6,12, 187 ч.4, 15 та 194 ч.2 КК
України на ст. 396 ч.1 КК України і призначити їй покарання, не пов'язане з
позбавленням волі. При цьому засуджена указує на те, що вона не причетна ні до
вбивства та розбійного нападу на ОСОБА_5., ні до підпалу її майна. Вважає, що у
своїх показаннях під час досудового слідства про її участь у вчиненні цих
злочинів, ОСОБА_2. її обмовив;

засуджений ОСОБА_2. теж просить вирок змінити:
перекваліфікувати його дії з ст.ст.115 ч.2 п.п. 6,12, 187 ч.4, 15 та 194 ч.2 КК
України на ст. 115 ч.1 КК України і пом'якшити покарання, посилаючись на те, що
вбивство потерпілої ОСОБА_5. він вчинив самостійно на грунті особистих
неприязних стосунків, без участі ОСОБА_1., яку він під час досудового слідства
обмовив, даючи показання про її участь у вбивстві потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, висновок прокурора про
необхідність скасування вироку за недоведеністю в частині засудження ОСОБА_2.
за ст.ст. 15 та 194 ч.2 КК України і про залишення в решті вироку без змін,
перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені у касаційних скаргах
засуджених доводи, колегія суддів вважає, що скарга засудженого ОСОБА_2.
підлягає частковому задоволенню і не знаходить підстав для задоволення скарги
ОСОБА_1.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3. і ОСОБА_2. у
вчиненні розбійного нападу на ОСОБА_5. та в її умисному вбивстві, а також про
вчинення ОСОБА_1. замаху на умисне знищення та пошкодження майна потерпілої
шляхом підпалу відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.

В судовому засіданні ОСОБА_2. указував на те, що злочин
щодо ОСОБА_5. він вчинив самостійно, без участі ОСОБА_1.

Але, приймаючи до уваги те, що на протязі усього
досудового слідства, у присутності захисника, під час допитів, очної ставки з
ОСОБА_1., під час відтворення обстановки та обставин події засуджений ОСОБА_2.
давав однакові та послідовні показання про вчинення ним розбійного нападу та
вбивства ОСОБА_5. за участю ОСОБА_1., про те, які конкретно дії вона при цьому
вчинила, - суд першої інстанції обґрунтовано визнав ці його показання як
достовірний доказ. При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_2. не вказував на те,
що у ході досудового слідства до нього вживались недозволені методи
розслідування і тому він змушений був обмовити ОСОБА_1., указавши на її
причетність до вбивства і розбійного нападу на потерпілу.

На відміну від ОСОБА_2. засуджена ОСОБА_1. під час
досудового слідства і у судовому засіданні давала непослідовні, суперечливі
показання щодо місця свого перебування в момент вбивства та щодо безпосередніх
обставин вбивства ОСОБА_5.

Об'єктивно достовірність зазначених показань ОСОБА_2. про
причетність ОСОБА_1. до вчинення злочинних дій стосовно ОСОБА_5.
підтверджується сукупністю досліджених судом і наведених у вироку доказів.

Так із показань дочки загиблої свідка ОСОБА_6. видно, що
її мама боялась ОСОБА_2. і одного, без ОСОБА_1., вона б його у свою квартиру не
впустила. Крім того, із показань свідка видно, що в квартирі матері не було
такої мотузки, якою було задушено потерпілу.

Судом були досліджені показання працівника карного
розшуку свідка ОСОБА_7., із змісту яких видно, що 1 травня 2006 року, у першій
половині дня, при проведенні оперативно-розшукових заходів по вбивству
ОСОБА_5., разом з ОСОБА_1. він перебував біля будинку, де сталось вбивство. Про
обставини вбивства ще нічого не було відомо. Але, коли із квартири потерпілої
вийшов один із оперативних працівників, тримаючи в руках мотузку, ОСОБА_1.
сказала про те, що за допомогою цієї мотузки було вбито ОСОБА_5. При цьому, в
бесіді з ним засуджена зазначала, що того дня у квартирі потерпілої вона не
була і хто її вбив вона не знає. Через деякий проміжок часу, того ж дня, вона
повідомила, що вбивство вчинив ОСОБА_2.

Дані висновку судово-медичної експертизи свідчать про те,
що смерть ОСОБА_5. настала від механічної асфіксії при здавлюванні органів шиї
петлею, яку було виявлено на місці подій. Крім того, при дослідженні трупа були
виявлені садна в яремній ділянці та біля правого кута нижньої щелепи, які могли
утворитись від пальців рук, а також було виявлено ділянку опіку на зовнішній
поверхні лівого плеча.

Можливість вчинення умисного вбивства ОСОБА_5. за
обставин, на які посилався засуджений ОСОБА_2. при проведенні відтворення
обстановки та обставин події, підтвердив у судовому засіданні судово-медичний
експерт ОСОБА_8., який був присутнім під час проведення цієї слідчої дії.

Як видно із змісту протоколу огляду квартири ОСОБА_5. під
її трупом було виявлено балончик “Терен-1”. На ковдрі, якою був накритий труп
потерпілої, виявлено сліди термічної дії.

Дані протоколів вилучення грошей, у тому числі доларів
США, ювелірних виробів у ОСОБА_2. та з одягу ОСОБА_1., а також протоколів
пред'явлення для впізнання указують на те, що вилучені у засудженого ОСОБА_2.
ювелірні вироби належали ОСОБА_5.

Підтвердженням достовірності показань ОСОБА_2. про те, що
ОСОБА_5. під час нападу чинила активний опір і подряпала йому обличчя є дані
висновків судово-медичної та судово-цитологічної експертиз про виявлення у
засудженого подряпин на голові, обличчі, грудях та на руках, які могла зробити
засудженому ОСОБА_5.

Надуманими і такими, що суперечать встановленим по справі
обставинам вважає колегія суддів посилання засудженого ОСОБА_2. у скарзі на те,
що причиною вчинення ним вбивства ОСОБА_5. були особисті неприязні стосунки,
оскільки потерпіла взяла у нього гроші в борг і не повертала їх.

Із показань
потерпілої ОСОБА_4., свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10. видно, що ОСОБА_5. гроші мала і
в борг не брала, а навпаки сама давала гроші в борг своїм знайомим.

Наявність у потерпілої грошей підтверджувала засуджена ОСОБА_1.,
яка зокрема була присутня при тому, як ОСОБА_5. продала квартиру і одержала за
це 24 000 дол. США. Крім того, указані посилання засудженого суперечать його ж
показанням, даним під час досудового слідства, які суд визнав достовірними, і
із змісту яких видно, що причиною нападу на ОСОБА_5. було бажання засуджених
заволодіти грошима потерпілої.

Таким чином, колегія суддів вважає, що проаналізувавши
перелічені та інші досліджені і наведені у вироку докази, суд першої інстанції
дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про вчинення
засудженими ОСОБА_2. та ОСОБА_1., за попередньою змовою, розбійного нападу на
ОСОБА_5. та її вбивства з корисливих мотивів, і правильно кваліфікував ці дії
засуджених за ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.п. 6,12 КК України.

Також правильною є кваліфікація дій ОСОБА_1., яка шляхом
підпалу намагалась пошкодити та знищити майно потерпілої, але не змогла довести
цей злочин до кінця з причин, які не залежали від її волі, за ч.2 ст. 15 ч.2
ст. 194 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставним висновок
суду про причетність до вчинення цього ж злочину ОСОБА_2. Із змісту показань
засудженого ОСОБА_2., які суд визнав за достовірний доказ, видно, що ОСОБА_1.
сама облила ОСОБА_5. легкозаймистою рідиною і підпалила. Інших доказів, які б
спростовували ці показання ОСОБА_2. і свідчили про інші обставини вчинення
підпалу, про причетність до цього ОСОБА_2. по справі встановлено не було.

При таких обставинах колегія суддів вважає необхідним
вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_2. за ч.2 ст. 15 ч.2 ст.
194 КК України скасувати, а справу закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 6 КПК
України за відсутністю в його діях складу злочину.

Що стосується призначення ОСОБА_2. та ОСОБА_1. покарання,
то колегія суддів вважає, що вирішення цього питання судом першої інстанції
відповідає положенням, передбаченим ст. 65 КК України, оскільки судом було
враховано ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, встановлені по справі дані,
що характеризують засуджених. Будь-яких підстав для пом'якшення їм покарання колегія суддів не вбачає.

Також не може бути підставою для пом'якшення покарання ОСОБА_2. зменшення обсягів
обвинувачення у зв'язку із
скасуванням вироку в частині його засудження за ст.ст. 15 ч.2 та 194 ч.2 КК
України, оскільки такі зміни не є істотними. Крім того, колегія суддів приймає
до уваги те, що при остаточному визначенні ОСОБА_2. покарання за сукупністю
злочинів судом першої інстанції був застосований принцип поглинення менш
суворого покарання більш суворим, призначеним за ст. 115 ч.2 п.п. 6,12 КК
України.

Що стосується вирішення судом першої інстанції цивільного
позову, то по справі відсутні касаційні підстави для скасування або зміни
вироку в цій частині.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1. залишити без
задоволення, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

На підставі ст. 395 КПК України вирок апеляційного суду
Дніпропетровської області від 24 жовтня 2006 року щодо ОСОБА_2 в частині його засудження
за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України скасувати, а справу закрити на підставі
п.2 ч.1 ст. 6 КПК України за відсутністю в його діях складу злочину. Згідно ст.
70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6,12 ч.2
ст. 115 КК України, визначити засудженому ОСОБА_2. остаточне покарання - 14
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю
засудженого.

В решті цей же вирок щодоОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без
змін.

Судді:

Глос Л.Ф.
Федченко О.С. Гриців
М.І.