Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
розглянувши у судовому засіданні у м. Києві 11 вересня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Куйбишевського районного суду Запорізької області від 30 серпня 2007 року,
в с т а н о в и л а :
Постановою помічника Куйбишевського
міжрайонного прокурора від 13 серпня 2007 року відмовлено у порушені кримінальні
справи щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за ознаками злочинів,
передбачених ст., ст. 127, 151, 365 КК України.
Постановою судді Куйбишевського
районного суду Запорізької області від 30 серпня 2007 року скарга ОСОБА_1 на
зазначену постанову помічника прокурора залишена без задоволення.
Ухвалою апеляційного суду
Запорізької області від 26 вересня 2007 року постанова суду залишена без
Як встановлено матеріалами справи,
21 серпня 2002 року ОСОБА_1 поступив на стаціонарне лікування у кардіологічне
відділення Куйбишевської ЦРЛ. Після надання медичної допомоги стан хворого
поліпшився і оцінювався як задовільний. ОСОБА_6, колишня дружина ОСОБА_1,
повідомила лікаря-психіатра ОСОБА_2 про неадекватну поведінку ОСОБА_1, який
погрожував ножем, застосовував фізичне насильство та неодноразово висловлював
намір її задушити. У зв'язку з цим останній був оглянутий ОСОБА_7 у присутності
працівника міліції - ОСОБА_5 у приміщені лікарні та направлений на обстеження
до Новозлатопольської психіатричної лікарні, де йому був поставлений діагноз:
змішаний розлад особистості.
4 лютого 2005 року у зв'язку із
загостренням хвороби ОСОБА_1 був повторно госпіталізований до
Новозлатопольської психіатричної лікарні, де знаходився на лікуванні до 10
лютого 2005 року з діагнозом - змішаний розлад особистості.
31 грудня 2006 року ОСОБА_1 знову
був госпіталізований до Новозлатопольської психіатричної лікарні з діагнозом -
змішаний розлад особистості. Оскільки він вів себе агресивно, погрожував
розправою лікарям та працівникам Куйбишевського РВ УМВС, виказував суїциальні
наміри, тому працівники міліції одягли на ОСОБА_1 наручники.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
постановлені у справі судові рішення скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд. Він стверджує, що поміщення його у психіатричну лікарню і
застосування в процесі цього наручників були незаконними.
Заслухавши доповідь судді,
перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно вимог ст. 99 КПК України,
якщо в результаті перевірки заяви не встановлено підстав до порушення
кримінальної справи уповноважена на те особа постановою відмовляє у порушенні
кримінальної справи.
Як вбачається з долучених до скарги
судових рішень, госпіталізація ОСОБА_1 у психіатричну лікарню відповідала
вимогам ст.14 Закону України “Про психіатричну допомогу”. Його послідуюче
лікування було обумовлене тим, що він страждав на змішаний розлад особистості,
який був діагностований під час його обстеження.
Не суперечить вимогам Закону і
застосування при госпіталізації наручників до ОСОБА_1
Отже, помічником Куйбишевського міжрайонного прокурора при винесенні постанови
про відмову у порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 і ОСОБА_6 за ознаками злочинів, передбачених ст., ст. 127, 151, 365 КК
України, дотримані вимоги ст. 99 КПК України.
кримінально-процесуального закону, які були б підставами для скасування чи
зміни судових рішень, по справі не встановлено.
Підстав для призначення справи до
касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням осіб, зазначених у ст.384 КПК
Керуючись ст. ст. 394 КПК України,
колегія суддів
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити
Верещак В.М. Канигіна Г.В. Пошва Б.М.