У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Пивовара В.Ф., Заголдного В.В.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 29 листопада 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за
касаційною скаргою захисника останнього-адвоката ОСОБА_2 на судові рішення у
даній справі.

Вироком
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 8 лютого 2007 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

несудимого,

засуджено:

- за ч.2 ст.156 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- за ч.4 ст.152 КК
України на 12 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.152 КК
України на 10 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.129 КК
України на 1 рік обмеження волі;

- за ч.1 ст.263 КК
України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.263 КК
України на 1 рік позбавлення волі, а на підставі ст.70 КК України остаточно
визначено за сукупністю злочинів 13 років позбавлення волі.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він, з березня по жовтень 2006
року за місцем свого проживання у АДРЕСА_1, за обставин наведених у вироку,
систематично вчиняв розпусні дії щодо своєї доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2народження.

В
середині серпня 2005 року ОСОБА_1, перебуваючи за місцем свого проживання,
достовірно знаючи про малолітній вік своєї доньки ОСОБА_3, із застосуванням
насильства та погрози його застосування, використовуючи її безпорадний стан,
згвалтував її.

Також
з середини травня по 29 вересня 2006 року, ОСОБА_1, перебуваючи за місцем свого
проживання, знаючи про неповнолітній вік своєї доньки ОСОБА_3, із застосуванням
насильства та погрози його застосування, вступав з нею в статеві зносини,
гвалтував її.

10
жовтня 2006 року близько 20 години, ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп`яніння, на грунті неприязних відносин, під час сварки із своєю дружиною
ОСОБА_4, погрожував їй вбивством, приставляючи їй до шиї ніж, що давало їй
підстави реально сприймати погрозу своєму життю.

З
1997 року по 12 жовтня 2006 року, ОСОБА_1 за місцем свого проживання незаконно
зберігав вогнепальну зброю-пістолет “Парабелум П08” калібру 9 мм з трьома
бойовими патронами такого ж калібру.

У
вересні 2005 року, ОСОБА_1, після смерті свого діда, перевіз при собі штик до
гвинтівки конструкції Мосіна зразка 1891/1931 років з с.Оленівка Згурівського
району Київської області до місця свого проживання, де зберігав його.

Ухвалою
Апеляційного суду Чернігівської області від 10 травня 2007 року вирок місцевого
суду щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У
касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_1-адвокат ОСОБА_2 стверджує, що
справа щодо її підзахисного розглянута упереджено. Вказує на недоведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.156, ч.4 ст.152,
ч.3 ст.152 КК України, а висновки суду грунтуються лише на показаннях
потерпілої, яка його обмовила з метою помсти через неприязні відносини. З
урахуванням наведених доводів, просить судові рішення щодо ОСОБА_1 в частині
його засудження за ч.2 ст.156, ч.4 ст.152, ч.3 ст.152 КК України скасувати, а
кримінальну справу закрити за відсутністю в його діях складу злочину.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні такої слід відмовити.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, висновки суду про доведеність
винності ОСОБА_1 в інкримінованих злочинах та кваліфікацію його дій за ч.2
ст.156, ч.4 ст.152, ч.3 ст.152, ч.1 ст.129, ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України
відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням усіх як
об'єктивних, так і суб'єктивних факторів, що мали бути взяті до уваги при
з'ясуванні дійсних обставин події та грунтуються на зібраних у справі доказах.
А зокрема, вони підтверджуються показаннями потерпілої ОСОБА_5 про обставини
вчинення розпусних дій щодо неї та її згвалтування батьком; показаннями
потерпілої ОСОБА_4; показаннями вказаних у вироку свідків; даними протоколів
слідчих дій; висновками судово-медичної та цитологічної експертиз.

Суди
як першої, так й апеляційної інстанції ретельно перевіряли доводи засудженого,
аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі його захисника про
недоведеність винуватості ОСОБА_1 у розбещенні своєї доньки ОСОБА_3 та її
згвалтуванні. Викладені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів
безпідставними, такими, що не відповідають матеріалам справи, колегія суддів
знаходить обгрунтованими.

Як вбачається з матеріалів справи,
органом досудового слідства і судом досліджені всі обставини справи, які могли
мати значення для прийняття правильного рішення у справі.

Перевіркою
матеріалів кримінальної справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні
й оцінені доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та
правильність кваліфікації дій
засудженого ОСОБА_1, судом касаційної інстанції не встановлено. Висновки
суду грунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Що
стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно є справедливим, відповідає
вимогам ст.65 КК України. Місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним
злочинів, дані про особу винного та інші обставини. Отже, підстав для зміни
судових рішень в цій частині немає.

Таким
чином, передбачених ст.398 КПК України підстав для призначення даної справи до
розгляду касаційним судом з повідомленням визначених ст.384 КПК України осіб,
немає.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и
л а:

у
задоволенні касаційної скарги захисника засудженого ОСОБА_1-адвоката ОСОБА_2 на
вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 8 лютого 2007
року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 10 травня 2007 року
відмовити.

Судді:

Редька А.І. Пивовар В.Ф. Заголдний В.В.