У Х В А Л А

27 січня 2015 року Комсомольський міський суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Кременчуцького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції про роз`яснення судового рішення,

встановив:

У січні 2015 року Автозаводський РП КВІ звернувся до суду із клопотанням, в якому прохає роз`яснити ухвалу Комсомольського міського суду щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від покарання. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що вказане судове рішення є незрозумілим для органу, що здійснює його виконання, в частині застосування судом умовно-дострокового звільнення від основного чи додаткового покарання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував. Інші учасники судового провадження, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, до суду не з`явились, що не перешкоджає розгляду порушеного питання.

З`ясувавши думку прокурора, дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено наступне.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.08.2013 року повністю задоволено спільне подання Комсомольського виправного центру № 136 і спостережної комісії виконкому Комсомольської міської ради та звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.12.2009 року умовно-достроково на 3 роки 5 місяців та 10 днів. Вказаним вироком суду від 08.12.2009 року ОСОБА_4 було засуджено за ч.3 ст.286 КК України до 9 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Ухвала суду про застосування умовно-дострокового звільнення набрала законної сили 13.08.2013 року та звернута до виконання. Як убачається із змісту пред`явленого клопотання ОСОБА_4 починаючи з 12.09.2013 року перебуває на обліку Автозаводського РП КВІ.

Виходячи із змісту ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Вирішуючи питання щодо роз`яснення ухвали про застосування відносно засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення, суд звертає увагу, що за нормою ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Вказаних осіб також може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Згідно із ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Отже, враховуючи, що при зверненні до суду із поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , Комсомольським виправним центром питання про звільнення засудженого від додаткової міри покарання не порушувалось, самим засудженим таке клопотання також не заявлялось, судом рішення у цій частині відповідно не приймалось.

Разом із тим, відповідно до ст.55 КК України при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.380,537,539 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання Кременчуцького міського відділу кримінально-виконавчої інспекції задовольнити повністю.

Роз`яснити ухвалу Комсомольського міського суду Полтавської області від 05 серпня 2013 року щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від покарання.

Вважати ОСОБА_4 таким, що звільнений умовно-достроково на 3 роки 5 місяців та 10 днів від відбування основного покарання у виді обмеження волі, призначеного за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.12.2009 року та пом`якшеного за ухвалою Машівського районного суду Полтавської області від 02.04.2012 р.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд, який ухвалив рішення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1