У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Присяжнюк
Т.І.,

суддів
Ковтюк Є.І., Школярова В.Ф.

за участю прокурора
Ковтун Н.Я.

захисника

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 29 липня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1. на вирок колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду м. Києва від 8 травня 2008 року
щодо ОСОБА_2.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 26
лютого 2008 р. засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,

за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 205 КК України до позбавлення
волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування
призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки з покладенням
певних обов'язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стягнуто із засудженого на користь НДЕКЦ при
ГУ МВС України 3466 гри. 90 коп.

Вироком колегії суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду м. Києва від 8 травня 2008 року постановлено вирок
Голосіївського районного суду м. Києва від 26 лютого 2008 р. відносно ОСОБА_2.
в частині призначення покарання засудженому та звільнення його від відбування
покарання з випробуванням скасувати, призначити ОСОБА_2 покарання за ч. 2 ст.
28, ч. 2 ст. 205 КК
України у виді позбавлення волі строком на 4
роки.

Згідно з вироком місцевого суду ОСОБА_2. визнаний винним
у тому, що він вчинив пособництво у фіктивному підприємництву за наступних
обставин.

Приблизно 23-24 квітня 2005 р., ОСОБА_2., знаходячись у
м. Камінь-Каширському Волинської області, прийнявши пропозицію невстановлених
осіб, яка надійшла приблизно 20-23 квітня 2005 року, стосовно реєстрації на
своє ім'я підприємства TOB „Газтрейд ЛТД" та пошуку особи, яка за
грошову винагороду погодилася б стати директором вказаного
підприємства, запропонував ОСОБА_3. заробити
грошові кошти шляхом надання своїх анкетних даних для внесення їх до статутних
документів підприємства, яке було зареєстровано у м. Києві, а також погодитись
на призначення його на посаду директора.

Отримавши згоду ОСОБА_3., ОСОБА_2. 25 квітня 2005 р.
супроводив його до офісного приміщення, орендованого TOB „Компанія
„Техенерго" у будинкуАДРЕСА_1 у м. Києві, де вони передали невстановленій
особі документи - власні паспорти громадян України і довідки з податкового
органу про присвоєння ідентифікаційних кодів. При цьому засуджений повідомив,
щоб його анкетні та паспортні дані вносили до статутних документів тільки як
одного із співзасновників, а ці ж дані ОСОБА_3. вносили до статутних документів
підприємства і до протоколу № 1 від 24 квітня 2005 р. загальних зборів
учасників TOB „Газтрейд ЛТД" про призначення ОСОБА_3.
на посаду директора. Після технічного оформлення статутних документів ОСОБА_2.
та ОСОБА_3. поставили в них свої підписи, як співзасновники TOB „Газтрейд ЛТД".

У подальшому ОСОБА_2., ОСОБА_3. та невстановлена особа
приїхали до місцезнаходження приватного нотаріуса на адресу м. Київ, АДРЕСА_2,
де ОСОБА_4, ОСОБА_5. та ОСОБА_6. підписали заяви про передачу своєї частки у
статутному фонді TOB „Газтрейд ЛТД" громадянам ОСОБА_2. та
ОСОБА_3. а також вищевказаний протокол № 1 від 24 квітня 2005 р., відповідно до
якого ОСОБА_3. призначено на посаду директора вказаного підприємства.

Після цього невстановлена особа передала засудженому та
ОСОБА_3. грошові кошти у сумі 200 доларів США кожному в якості винагороди за
згоду у реєстрації на своє ім'я підприємства, а також кошти, які компенсували
їм витрати на проїзд.

У подальшому, внаслідок складання невстановленими особами
від імені ОСОБА_3. документів та використання цими особами підприємства TOB „Газтрейд ЛТД" для прикриття незаконної діяльності, були спричинені
збитки державі шляхом безпідставного формування податкового кредиту у
споживачів природного газу, що призвело до умисного ухилення від сплати податку
на додану вартість у сумі 167 млн. 703 тис. 955 грн. 4 коп., що є великою матеріальною
шкодою.

У касаційній скарзі захисник порушує питання про
скасування вироку апеляційного суду і звільнення ОСОБА_2. від покарання на
підставі п. п. "б" і "є" ст.1 Закону України "Про
амністію" від 31 травня 2005 року. Свої доводи мотивує тим, що апеляційний
суд не врахував усі обставини справи і безпідставно скасував вирок місцевого
суду щодо ОСОБА_2., необґрунтовано відмовивши у застосуванні амністії.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
захисника, який підтримав касаційну скаргу, прокурора Ковтун Н.Я., яка вважає,
що ОСОБА_2. підпадає під дію Закону України “Про амністію” від 31.05.2005 р.,
перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вбачає підстави для її задоволення.

Обґрунтованість засудження ОСОБА_2., як і правильність
кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України, у касаційній
скарзі не оспорюються.

Що стосується доводів скарги захисника про необхідність
застосування до ОСОБА_2. Закону «Про амністію» від 31 травня 2005 року, то вони
заслуговують на увагу.

На підставі ст. 6 Закону України “Про амністію” від
31.05.2005 р. особи, які підпадають під дію ст. 1 цього Закону, кримінальні
справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили,
про злочини, вчинені до набрання цим законом чинності, підлягають звільненню
від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, злочин,
вчинений ОСОБА_2., є злочином середньої тяжкості, скоєний до вступу в дію
Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005 року. ОСОБА_2., який при
розгляді справи місцевим і апеляційними судами заявляв клопотання про
застосування до нього акту амністії, має на утриманні двох неповнолітніх дітей
і є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, а тому підпадає під дію п. п. ”б”
і “є” ст. 1 зазначеного Закону.

Посилання у вироку апеляційного суду на те, що ОСОБА_2.
постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області був звільнений
від кримінальної відповідальності 21 листопада 2006 р. на підставі Закону
України «Про амністію» від 31 травня 2005 року, а тому цей закон більше не може
до нього застосовуватись, є необґрунтованим, оскільки він вчинив злочин,
передбачений ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України, до вступу зазначеного Закону в
дію і до винесення попередньої постанови про звільнення від кримінальної
відповідальності на підставі акту амністії від 21.11.2006 р.

На підставі наведеного, оскільки ОСОБА_2. після 31 травня
2005 року злочинів не вчиняв, Законом України “Про застосування амністії в Україні”
від 1 жовтня 1996 р. і Законом України “Про амністію” від 31.05.2005 р. не
передбачена заборона на застосування до ОСОБА_2. акту амністії, вирок
апеляційного суду щодо ОСОБА_2. підлягає скасуванню, засуджений підлягає
звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа - закриттю.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

касаційну скаргу захисника
ОСОБА_1. задовольнити.

Вирок колегії суддів Судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду м. Києва від 8 травня 2008 року
щодо ОСОБА_2 скасувати.

ОСОБА_2 звільнити від
кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 205 КК України на підставі
п. п. ”б”, “є” ст. 1, ст. 6 Закону України “Про амністію” від 31 травня 2005
року, а справу провадженням закрити.

ОСОБА_2 з-під варти
звільнити.

Судді:

Присяжнюк Т.І. Ковтюк
Є.І. Школяров В.Ф.