В И Р О К
іменем України

27 квітня 2015 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

та підсудного ОСОБА_7

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого викладачем у Вищому університеті суспільної психології у м. Варшава республіки Польща, військовозобов`язаного, не судимого, проживаючого у АДРЕСА_1 , за ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
підсудний ОСОБА_7 , в період часу з грудня 2007 року по березень 2008 року, перебуваючи у м. Києві, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_8 , під надуманим приводом вкладення коштів у інвестиційні проекти проведення ігор ЄВРО 2012 та придбання земельних ділянок на території Київської області, заволодів коштами ОСОБА_8 в особливо великому розмірі в сумі 15000 доларів США та 30000 доларів США на загальну суму 45000 доларів США, що згідно курсу НБ України, станом на час вчинення злочину, в співвідношенні 5.05 гривень за 1 долар США, становило 227250 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 , 28.07.2008 року, перебуваючи в приміщенні відділення № 872 ПАТ «УкрСиббанк», розташованого у м. Львові по вул. Вербицького, 11, з метою отримання кредиту, використав завідома підроблену довідку про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014 на своє ім`я шляхом подачі її разом із пакетом документів для укладення кредитного договору.

Крім цього, ОСОБА_7 , повторно, 19.08.2010 року приблизно о 17.00 год., перебуваючи неподалік будівлі №4 по вул. Герцена у м. Львові, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_9 , під надуманим приводом відкриття центру психологічної допомоги, заволодів коштами ОСОБА_9 в особливо великому розмірі в сумі 100000 доларів США, що згідно курсу НБ України, станом на час вчинення злочину, в співвідношенні 7.89 гривень за 1 долар США, становило 789000 гривень.

Підсудний ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у інкримінованих злочинах не визнав, суду показав, що ОСОБА_8 знає з дитинства, являється йому двоюрідним братом. В 2006 році вони заснували фірму «Світ для молоді». ОСОБА_8 був виконавчим директором фірми «Світ для молоді» коли фірма припинила свою діяльність. В той час він попросив його віддати свою долю у вказаному підприємстві, яку він вніс в статутний фонд фірми, технікою, приблизно на суму 50000 грн. Але потерпілий грошей не віддав, і з 2010 року почав звинувачувати його у не поверненні боргу, дзвонив до його батьків, їздив в Польщу, щось шукав. Але жодних коштів у ОСОБА_8 він не брав, жодної землі для нього не мав наміру купувати, жодних розписок про отримання коштів не писав, та не складав жодних інших фінансових зобов`язань. Крім цього, заперечив факт електронної переписки з потерпілим ОСОБА_8 і вважає, що саме потерпілий має перед ним борги. Також просить врахувати, що 19 грудня 2007 року він перебував на території Грузинської республіки, що нівелює покази ОСОБА_8 , про те, що в цей день він передавав йому 15 тис. доларів США.

Також вказав, що з потерпілою ОСОБА_9 вони познайомилися на початку літа 2010 року в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » торгового центру Кінг-Крос Леополіс. Їх познайомила працівник відділення Приватбанку-VIP ОСОБА_10 , в якому обслуговувався він та потерпіла. Після знайомства потерпіла запросила їх у відпочинковий комплекс «Узлісся», куди вони поїхали на наступний день після знайомства. Там вони дійсно вели розмову з потерпілою, і та повідомляла, що має бажання відкрити психотерапевтичні центри. Але оскільки він не був психотерапевтом, не маю жодної ліцензії, тому не міг з потерпілою вести розмову про спільні проекти на відкриття таких центрів. Однак погодився з`ясувати, які загальноєвропейські фонди фінансують такі центри. Заснований ним фонд у Польщі, таких проектів не фінансував. Після цього жодних розмов на цю тему вони не вели, жодних проектів не складали з нею, він не підписував жодних зобов`язань щодо фінансових домовленостей з нею.

В першій половині серпня потерпіла зателефонувала йому, попросила знайти адвоката для розлучення з її чоловіком. 19 серпня 2010 року по дорозі з Києва на Варшаву, куди їхав на щорічну конференцію, він заїхав до Львова на один день та зустрівся з ОСОБА_9 у неї вдома. В ході розмови, ОСОБА_9 жалілася на свого чоловіка, що він зруйнував її життя, просила найти адвоката, щоб розлучитися та забрати у чоловіка все майно. Він пояснив, що їй потрібна не юридична, а психологічна допомога, а тому відмовився їй допомагати. Вказав, що дійсно цього ж дня, його знайомий ОСОБА_11 на своєму автомобілі забрав його та потерпілу з її квартири та відвіз у віддання Приватбанку-VIP, де потерпіла зайшла у відділення, а він з ОСОБА_12 сиділи в автомобілі. У відділенні потерпіла була не довго, повернулася до автомобіля та повідомила, що ОСОБА_10 запросила їх ввечері в гості до себе до дому. Оскільки плани на вечір змінилися, він з ОСОБА_13 поїхав до дому переодягнувся. У батьків він взяв кошти для передачі ОСОБА_14 . По дорозі до ОСОБА_15 вони купили фрукти, після чого заїхали за ОСОБА_9 та всі разом поїхали до ОСОБА_16 . Він дійсно залишив в автомобілі для ОСОБА_17 рюкзак, в якому знаходилися гроші в сумі приблизно 70000 доларів США. Погостювавши у ОСОБА_15 , ввечері вони з ОСОБА_9 викликали таксі на якому він завіз потерпілу до дому, а згодом поїхав сам. Більше з ОСОБА_9 він не бачився. Наступного дня він подзвонив ОСОБА_18 і сказав, що більше підтримувати стосунки з ОСОБА_9 не буде, оскільки вона неадекватно себе веде і насправді потребує допомоги психотерапевта, а не психолога. Після цього, в цей же день він виїхав до Варшави. Крім цього вказав, що кошти які він передавав ОСОБА_19 , він позичав своїй сестрі ОСОБА_20 у 2008 році, а в кінці липня-початку серпня 2010 року, сестра повернула позику.

Крім цього, просить врахувати, що висновки слідства про його здатність до маніпуляції свідомістю людей є вигадками, оскільки він ніколи цим не займався, його магістерська робота написана на тему «Оцінка намірів». Вважає, що потерпілі його оговорюють. Що стосується звинувачень про підробку та представлення в банк підроблених довідок, то по цих обвинуваченнях також себе винним не визнає, але просить врахувати, що закінчились строки притягнення його до кримінальної відповідальності.

Не зважаючи на те, що підсудний свою вину у інкримінованих злочинах не визнав, суд вважає, що його винуватість у скоєних злочинах доведена наступними доказами.

По епізоду вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в частині заволодіння коштами потерпілого ОСОБА_8 :
Показами потерпілого ОСОБА_8 ,який показав, що підсудний ОСОБА_7 є його двоюрідним брат, з яким в 2004р. разом були в США, а згодом після повернення заснували спільний бізнес. Відносини були доброзичливі та довірливі. Вони разом заснували компанію «Світ для молоді», яка займалася організацією практики студентів за кордоном. В кінці 2007 року підсудний запропонував спільно інвестувати гроші, щоб мати прибутки. При цьому він пояснював, що в Україні не спокійно треба вкладати гроші за кордоном. Він пояснив,що в республіці Польща має знайомих банкірів і можна інвестувати гроші на будівництво стадіонів під Євро 2012, зокрема говорив, що прибуток буде 50%. Обговоривши умови, він погодився. Крім цього, підсудний говорив, що має можливість вигідно придбати земельні ділянки в с. Плахтянка біля Києва. Оскільки була довіра один до одного, вирішили разом інвестувати кошти. На пропозицію підсудного гроші він передавав в 2 етапи. Перший етап був в грудні 2007 року, можливо 19 грудня, після повернення підсудного з поїздки із-за кордону. В той час підсудний багато подорожував і повернувшись із-за кордону вони зустрілися вдвох на квартирі його дівчини по АДРЕСА_2 і в той день він передав підсудному 15 тисяч доларів. Потім знову вони зустрілися в кінці березня 2008 року на квартирі свого знайомого по АДРЕСА_3 , де він передав підсудному ще 30 тис. доларів, загалом вийшло 45 тис. доларів. Кошти передавав готівкою , 100 доларовими купюрами. При цьому вони домовилися, що половину коштів 22,5 тис. доларів підсудний інвестує в Польщі, а на іншу половину купить земельні ділянки в с. Плахтянка біля Києва. По домовленості підсудний поклав гроші в Польщі на депозит терміном з 1 квітня 2008 року по 1 квітня 2010 року. Підсудний запевнив,що все добре, гроші працюють, приносять прибуток як і обіцяв. Але згодом від знайомих він дізнався, що підсудний почав тринькати гроші. В нього виник сумнів, адже гроші дав 45 тис. доларів без розписки, довіряючи брату. Тому він запитав у підсудного, чи може дати якісь документи, наприклад розписку, щоб підтвердити факт передачі коштів, чи надати документи про інвестування коштів. Такі розмови він став вести з підсудний в електронній переписці. Зокрема електронна переписка з приводу коштів почалася 22 жовтня 2008 року. 01.11.2008 року підсудний зі своєї електронної адреси направив йому лист із довідкою на польській мові, на кольоровому бланку з печатками, про те, що ОСОБА_7 має депозит в польському банку, але під 25% річних. Він здивувався чому під 25%, коли він обіцяв під 50%, нащо підсудний образився, написав, що депозит є, якщо він йому не довіряє, то через два роки поверне гроші і більше співпрацювати не буде. Останнє спілкування із підсудним відбулося на початку березня 2010 року, коли підійшов час забрати депозит та повернути гроші. Він написав підсудному, щоб повернув гроші, але той мовчав. Тому він став сумніватися у правдивості слів підсудного і попросив свого знайомого ОСОБА_21 , який також проживав в Польщі, знав їх обох, перевірити, чи дійсно є такий вклад на ім`я ОСОБА_7 в одному із польських банків та переслав копію довідки про наявність вкладу, яку йому переслав підсудний. Через деякий час ОСОБА_21 повідомив, що жодного вкладу не має, довідка сфальсифікована знайомою підсудного ОСОБА_22 , яка проходила стажування у цьому банку. Крім цього, свідок ствердив, що керівник банківської установи звернувся із заявою в правоохоронні органи в Польщі по факту підробки банківських документів. Він у вересні 2010 року також подав заяву в прокуратуру Польщі. Розпочалося слідство і підсудний втік на Україну, після чого йому було заборонено в`їзд до Польщі. Пояснив, що перед зверненням в правоохоронні органи через спільних знайомих організовував зустріч із підсудним, а також їздив із документами до матері підсудного, яка є його хресною і намагався мирно вирішити конфлікт, просив сприяти в поверненні коштів та впливу на підсудного. Але нажаль нічого не вийшло. Тому коли дізнався про затримання підсудного правоохоронними органами в м. Львові також подав заяву в УБОЗ про шахрайські дії підсудного.

Щодо підробки довідки для отримання кредиту підсудним в банку пояснив, що дійсно в той час в липні-серпні 2008 року працював на посаді директора ТЗОВ «Світ для молоді», а підсудний на посаді комерційного директора товариства. Підсудний хотів взяти кредит в банку і йому потрібно було представити довідку про доходи. Виходячи із розміру кредиту потрібно було збільшити доходи підсудного. Вказану довідку він підписав, поставив печатку та передав ОСОБА_7 ,який згодом подав її до банку та взяв кредит. Він визнав себе винним у цьому злочині і справу відносно нього закрито по амністії.

Ствердив, що вся переписка з приводу передачі коштів підсудному зберігається у нього на електронній пошті і готовий надати доступ для входу до неї з метою проведення експертизи. Також підтвердив, що електронні адреси, з яких йому від підсудного приходили листи належать останньому, він ними не користувався.

Показаннями свідка ОСОБА_21 ,який суду показав, що знав підсудного та потерпілого протягом 5-6 років. В 2009 році він навчався в Польщі, де неодноразово бував на міроприємствах, які організовував підсудний і також позичив йому гроші, які у визначений термін підсудний не повертав. Із розмови з потерпілим він дізнався, що у нього така ж ситуація з неповерненням грошей підсудним. Потерпілий по електронній адресі в 2010 році скинув лист банку про інвестування коштів підсудним і просив зайти в банк перевірити чи є такий вклад. Він із вказаною копією довідки прийшов до начальника відділення банку та показав її, просив перевірити чи є такий вклад. Керівник відділення повідомив, що жодного вкладу на ім`я ОСОБА_7 не має, цей документ підроблений, це підсудна справа, що він звернеться в поліцію. Після цього керівник відділення подав заяву в поліцію, було порушено кримінальну справу, в результаті розслідування встановлено, що цю довідку на прохання ОСОБА_7 підробила його знайома ОСОБА_23 ,яка проходила стажування в банку. Під час допиту в якості свідка ОСОБА_21 погодився представити суду переписку про боргові зобов`язання ОСОБА_7 перед ним та документи про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_7 в Польщі, де його допитували в якості свідка. В послідуючому свідком такі документи були надіслані до суду із Польщі (а.с.44-45 т.5).

З наданої потерпілим ОСОБА_8 довідки та платіжного доручення, які він отримав від підсудного по електронній адресі (а.с.238-243 т.1) вбачається, що вході досудового слідства потерпілий передав слідству електронні листи, які надійшли на його електронну адресу від підсудного, в тому числі вказані документи, як підтвердження внесення на депозитний рахунок коштів у ING Банк Сьльонскі, Люблін Польща. Так, згідно перекладу довідки (а.с.240 т.1) зазначено, що цим підтверджується, що пан ОСОБА_24 , громадянин України, який прописаний за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт серія НОМЕР_1 (дійсний до 30.05.2015 року) являється власником депозиту під 25%річних (двадцять п`ять відсотків річних) терміном до 01.04.2008року до 01.04.2010 року ( тобто загалом 50% 2-х річних) у розмірі 95000 USD (дев`яносто п`ять тисяч доларів) у відділенні ING БАНК у Любліні. Призначення депозиту інвестиція у проведення Євро 2012 на період з 01.04.2008 до 01.04.2010. Кошти є заблоковані на основі укладеної угоди № 34976 AR до 01.04.2010 року без можливості їх повернення до розрахункового періоду угоди № 34976 AR. Інформація щодо угоди № 34976 AR, яка є конфеденційною і не підлягає розголошенню іншим третім особам - наявна у головному відділенні ING Банк у м. Любліні. Іменний штамп. Мірослав Єжи.

Як вбачається із перекладу завірених судом копій документів повідомлення про злочин, протоколу допиту, наданих потерпілим ОСОБА_8 , які він отримав у прокуратурі Люблін-Північ у м. Люблін Польща (а.с.7-17 т.5) дійсно ОСОБА_25 23.03.2010 року отримав від ОСОБА_26 інформацію про існування 2 документів, які нібито доводять вкладення до банку ING депозиту під 50% на два роки, на яких видно логотип банку, були використані зразки документів, що використовуються у ING банку та його фірмова печатка, а на одному з них підроблено його підпис. Ці документи ніби то доводять, що ОСОБА_24 , громадянин України, прописаний за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт серія НОМЕР_1 поклав на рахунок НОМЕР_2 американських доларів у веденій йому франчизовій установі банку ING. Мнима інвестиція повинна бути скерована «на проведення ЄВРО 2012» . При цьому ОСОБА_25 повідомляє, що ці документи не відповідають дійсності та були сфальшовані співробітницею ОСОБА_27 (громадянкою України, що проживає по АДРЕСА_5 ), яка проходила практику в банку. Даний документ був переданий ОСОБА_8 на підтвердження вкладених коштів отриманих від ОСОБА_7 .

З протоколу допиту свідка ОСОБА_8 у комісаріаті Поліції у м. Любліні Польща (а.с.13-14 т.5) вбачається, що під присягою потерпілий ОСОБА_8 підтвердив, що довідку про наявність вкладу у польському банку він отримав на свій емейл від ОСОБА_7 , який доводив передачу грошей під відсотки у відділення ING Банку у м. Любліні.

Як вбачається з довідки воєводського відділення поліції в м. Жешув, Польща (а.с.183 том 1), дійсно громадянину України ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рішенням Люблінсьського воєводи 29.12.2006 року надано право проживати за адресою: АДРЕСА_6 . 09.11.2010 року у відділі прикордонної служби ОСОБА_29 заборонено в`їзд на територію республіки Польща.

Як вбачається із наданих потерпілим ОСОБА_8 листів, які він отримав на свою електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 від підсудного з його електронних адрес : ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 . дійсно, у листі від 19.03.2008 року (а.с.230 т.5) є запис про те, що 25000 призначив на за інвестування разом з рештою коштів на два роки під 50 проц. У листі 22.10.2008 року потерпілий ОСОБА_8 звернувся з проханням до ОСОБА_30 з проханням переслати копії документів , які засвідчують, що вони мають депозит в Польщі в сумі 47 тис.у.е ( мінус гроші для тьоті шури) під 50% від 01.04.2008р. Крім цього, просив надати документи на той самий кусок землі, що куплена зараз. (а.с.233 т.5). У листі від 01.11.2008 року (а.с.234 т.5) ОСОБА_24 з електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_5 . повідомив, що направив документ, що підтверджує вплату. Є запис про те, що він на себе розмістив ще гроші ОСОБА_31 , тому депозит є більшим. Другий документ буде в понеділок-вівторок, оскільки його мусять замовити у Варшаві, а це триває. У листі від 02.11.2008 року (а.с.231т.5) потерпілий просив повідомити чому в довідці, яку він отримав зазначено, що кошти покладені під 25%, в той час як він обіцяв під 50% річних. Крім цього потерпілий поставив питання: На сьогодні за нашу спільну землю під Києвом (7.5 соток) заплачено 15 тис. у.е. по 2 тис./сотка.+ гроші за реєстрацію (має бути не більше 2.5 тис.за 10 соток? Де поділися ще 5 тисяч?. Чому коли ми з них могли віддати борги СДМ, в тебе їх не було? У листі від 02.11.2008 року (а.с.232 т.5), який є відповіддю на попередній лист потерпілого, отриманий з електронної адреси: ІНФОРМАЦІЯ_5 від ОСОБА_30 і є написаний латиною, підтверджується купівлю 10 соток землі за 20000 та описано які кошти залишилися на оформлення землі. Також зазначено, що він ніколи не обіцяв покласти гроші під 50% річних, а говорив про 50% за два роки. Крім цього, у листі підтверджено вкладення в Польщі 40000 під 25% за відрахуванням 5000 які забрано у потерпілого за попередні борги. У листі від 03.09.2010 року (а.с.236 т.5), який адресований з електронної адреси : ІНФОРМАЦІЯ_4 на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 . вбачається, що потерпілий просив свої кошти в сумі 33750 у.е. у зв`язку із закінченням депозиту 01.04.2010 року віддати у Львові бабі Каті чи тьоті ОСОБА_32 . Також просив закрити питання по землі за кошти які він передав підсудному в сумі 22500 у.е.

В судовому засіданні підсудній ОСОБА_7 ствердив, що вказану переписку він з потерпілим не вів, електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_5 дійсно належала йому, але потерпілий знав логін і пароль до неї, а тому міг вільно сфабрикувати цю переписку. Електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_6 . йому ніколи не належала. В той же час у зв`язку із проведенням судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів підсудній відмовився надати суду паролі до вказаних електронних адрес.

Дійсно, потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав, що вже після того, як підсудний не повернув йому гроші він дізнався логін та пароль до скриньки підсудного із листа, який той йому направив. В той же час дані про передачу коштів потерпілим підсудному значиться у листах за 2008 рік. В судовому засіданні експерт ОСОБА_33 ствердив, що проаналізувавши вказані листи було встановлено, що ІР- адреси ,через які відправлялися та отримувалися листи, належать компанії «Google», що обумовлено технологією передачі електронних листів в зазначеному сервісі, та за їх допомогою неможливо відстежити реальні ІР-адреси користувачі сервісу.

Оцінивши в сукупності зібрані докази по справі, в тому числі враховуючи показання потерпілого, свідка ОСОБА_34 , документи з кримінальної справи порушеної по факту підробки документів про підтвердження вкладу на ім`я підсудного у відділенні ING Банк у м. Любліні, висновок судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів (а.с.13-38 т.6), долучені свідком ОСОБА_35 листи, які поступали йому із електронних адрес підсудного ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.45-50 т.5) в суду не виникає сумнівів у тому, що вказані листи скеровувалися підсудним на електронну адресу потерпілого.

Так, з висновку судової експертизи комп`ютерної техніки та програмних продуктів (а.с.13-38 т.6) та допиту в судовому засіданні експерта ОСОБА_33 вбачається, що у результаті дослідження електронної поштової скриньки ІНФОРМАЦІЯ_4 ,яка належить потерпілому ОСОБА_8 виявлено всі листи, які він передав органам слідства, як такі що надіслані йому з електронних адрес ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 . При цьому суд враховує, що електронні листи надіслані від підсудного мають його фотографію, перелік його мобільних телефонів, телефонів у Польщі, частково у Грузії, назву скайпу, які заносяться при створенні електронної скриньки і відомі лише її власнику. Крім цього, вказані листи по своєму змісту вказують на діалог двох людей, які мають спільних знайомих, обізнані у веденні бізнесу, детально обізнані по факту передачі та отримання коштів. Тому у суду не виникає сумнівів у тому, що вказані листи є електронною перепискою між потерпілим та підсудним.

Таким чином, вина підсудного у заволодінні шляхом шахрайства коштів потерпілого ОСОБА_8 у розмірі 45 тис. доларів США є доведена повністю.

Суд не приймає до уваги покази свідка ОСОБА_36 ,про те, що з 9 серпня по кінець серпня 2008 року підсудний постійно проживав у нього за адресою АДРЕСА_7 та твердження підсудного з посиланням на показання цього свідка про неможливість отримання коштів від потерпілого у сумі 30 тис. доларів США у серпні 2008 року та на документи про перебування його в Грузії у день, коли потерпілий передавав йому 15 тис. доларів США, оскільки вказаний свідок допитувався про події серпня 2008 року за клопотанням підсудного лише у червні 2013 року і непереконливими для суду є твердження свідка про те, що він підтверджує постійне перебування підсудного з 09.08.2008року у його квартирі. Крім цього, інші детальні обставини цього періоду свідок повідомити не міг. Що стосується доводів підсудного про неможливість передачі потерпілим йому коштів саме 19.12.2007року, оскільки він перебував у цей день за кордоном, суд враховує, що потерпілий з першого допиту зазначав, що кошти в сумі 15 тис. доларів він передав підсудному у грудні 2007року. При допиті в судовому засіданні 19.04.2013 року потерпілий заявив, що це могло бути 19 грудня, але уточнив, що зустріч відбулася у м. Київ, після того, як підсудний повернувся із-за кордону і ці події відбувалися по місцю їх спільного проживання. Тому потерпілий пов`язує ці події не конкретно із 19.12.2007 року, а днем у кінці 2007 року, коли така зустріч відбулася по місцю їх проживання і саме тоді він передав підсудному 15 тис. доларів США. Органами досудового слідства підсудний обвинувачується у скоєнні злочину і заволодінні коштами потерпілого у період грудня 2007 року та серпня 2008року у два етапи. Саме таке обвинувачення і знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

По епізодах підроблення та подачі довідок про доходи для отримання кредиту у відділення №872 ПАТ «УкрСиббанк», розташованого у м. Львові по вул. Вербицького, 11:
Як вбачається з показів представника цивільного позивача ОСОБА_37 , даними на досудовому слідстві (а.с.129 том 3) та його заяви в правоохоронні органи від 13.05.2011 року (а.с.81-82 том 3), 21.08.2008 року у відділення №872 ПАТ «УкрСиббанк», розташованого у м. Львові по вул. Вербицького, 11, звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою про отримання кредиту на суму 49500 доларів США. Серед іншого до документів він долучив довідку про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014. На підставі поданого пакету документів, 28.07.2008 року між банком та ОСОБА_7 було укладено кредитний договір на суму 49500 доларів США. ОСОБА_7 кредитні зобов`язання виконував до 21.01.2011 року. В подальшому зобов`язання ігнорував, на виклики працівників банку не з`являвся, а тому ними було передано матеріали кредитної справи в правоохоронні органи для проведення перевірки.

З матеріалів кредитної справи вбачається, що дійсно для отримання кредиту ОСОБА_7 подав у відділення №872 ПАТ «УкрСиббанк», розташованого у м. Львові по вул. Вербицького, 11, довідку про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014 (а.с.88 том 3) про те, що його дохід з 01.01.2008 року по 30.06.2008 року становить 22200 грн. Довіку підписано директором ТзОВ «Світ для молоді» ОСОБА_8 .

В той же час, з довідки форми ОК-5 Індивідуальні відомості про застраховану особу (а.с.135 том 3) вбачається, що офіційно ОСОБА_7 отримав дохід в ТзОВ «Світ для молоді» за 2008 рік в сумі 4424,54 грн.

Крім цього, з висновку криміналістичної експертизи від 29.07.2011 року №6/401 (а.с.157-159 том 3) вбачається, що відтиск круглої печатки на довідці про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014 нанесений печаткою ТзОВ «Світ для молоді».

Також з висновку криміналістичної експертизи від 12.08.2011 року №6/417 (а.с.165-166 том 3) вбачається, що довідка про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014 від імені директора ТзОВ підписана ОСОБА_8 .

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 визнав, що вказану довідку про доходи він дійсно підписував, як директор ТзОВ «Світ для молоді» та завірив печаткою товариства. При цьому вказав, що як він так і ОСОБА_7 знали про те, що зазначені в довідці доходи ОСОБА_7 завищені, але зробив це на прохання останнього, так як він хотів отримати кредит.

Згідно постанови органів досудового слідства (а.с.185 том 3), матеріали кримінальної справи відносно ОСОБА_8 по факту підробки вказаної довідки виділено в окреме провадження, і як ствердив ОСОБА_8 в послідуючому до нього застосовано амністію.

Таким чином, вина підсудного ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України (в редакції закону від 15.04.2008 року, діючої на час вчинення злочину) є доведеною повністю.

При цьому суд вважає, що дії підсудного по факту використання підробленої довідки про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014 правильно слід кваліфікувати за ч.3 ст. 358 КК України (в редакції закону від 15.04.2008 року, діючої на час вчинення злочину), а не ч.4 ст.358 КК України, в редакції закону, діючої на даний час.

Разом з тим, суд вважає, що органами досудового слідства безпідставно висунуто обвинувачення ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України по цьому епізоду, оскільки як вбачається з копії долученої трудової книжки (а.с.120 том 3), ОСОБА_7 наказом від 30.06.2008 року звільнений з посади комерційного директора ТзОВ «Світ для молоді» та на момент підроблення довідки офіційно ніде не працював. Наступний запис про його працевлаштування в ТОВ «НГ Консалтинг» вчинений 05.09.2008 року, після отримання кредиту.

Таким чином, за вказаним обвинуваченням, передбаченим ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 слід виправдати.

Також безпідставно інкриміновано підсудному ОСОБА_7 факт використання 28.07.2008 року довідки про доходи ТзОВ «Нові Горизонти Консалтинг» від 24.07.2009 року №026 для отримання кредиту, так як в судовому засіданні встановлено, що така довідка є в матеріалах справи на а.с.121 том 3, і підтверджує дохід обвинуваченого із січня 2009 року по червень 2009 року, в той час як кредитний договір укладався 28.07.2008 року. Крім цього суд враховує, що органом досудового слідства не встановлено, яким чином зазначена довідка була долучена до матеріалів кредитної справи, при цьому у своїй заяві від 13.05.2011 року представник цивільного позивача на неї, як додаток до матеріалів кредитної справи не посилається. При цьому сам кредитний договір із підсуднім був укладений значно раніше видачі довідки, а саме 28.07.2008 року.

Таким чином, за вказаним обвинуваченням, передбаченим ч.4 ст.358 КК України, ОСОБА_7 слід виправдати.

По епізоду вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в частині заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_9 :
Показами потерпілої ОСОБА_9 , яка суду показала, що приблизно в червні 2010 року, її знайома ОСОБА_38 , яка працювала у відділенні Приватбанку-VIP, по вул. Герцена в м. Львові, розповіла про особу ОСОБА_7 , клієнта банку, який проживав у м. Варшава і займався, як і вона психологією, та запропонувала познайомити їх між собою, на що вона дала згоду. Зустріч відбулася в липні 2010 року у кафе «Аліса» в торговому центрі «King Cros Leopolis», на якій були присутні вона, ОСОБА_39 з чоловіком та ОСОБА_7 . В ході зустрічі ОСОБА_7 розповів, що має зв`язки в політиці, займається доброчинністю та мріє створити мережу психологічних агенцій в Україні. Це її також зацікавило, оскільки має психологічну освіту. У зв`язку із цим вони домовилися продовжити розмову наступного дня на базі «Узлісся» в с. Стрілки Перемишлянського району Львівської області, де вони зустрілися цим же складом. Під час зустрічі ОСОБА_7 продовжив розповідати про ідею створення центрів, говорив, що має в своєму фонді кошти для цього. Їй пропонував організувати роботу та знайти людей. На території відпочинкового комплексу вони йшли до каплички, і в цей час вони з ОСОБА_7 віддалилися від інших. Несподівано ОСОБА_7 їй сказав, що їй необхідно щось міняти в житті. Запропонував розірвати шлюб з чоловіком. При цьому обіцяв допомогти створити центри та допомогти з розлученням. Через декілька днів вона поїхала в Польщу, де перебував на лікуванні її чоловік. Слова ОСОБА_7 якось вплинули на її свідомість і вона дійсно стала думати про розлучення з чоловіком. Крім цього, вони обмінялися телефонами та електронними адресами і по домовленості із ОСОБА_7 вона скинула на його мейл документи про організацію психологічних центрів.

Приблизно 16-17 серпня 2010 року, вона знову зустрілася з ОСОБА_7 та запросила його до себе до дому. В розмові ОСОБА_7 говорив, що має юристів, які допоможуть в розлученні, а також із оформленням резиденства в Польщі. Також ОСОБА_7 запитував її про спільне з її чоловіком майно та про наявність коштів. В ході розмови вони зізналася, що в сейфовій скриньці в банку вона має свої особисті кошти в розмірі 100 тис. доларів США. ОСОБА_7 запропонував перевезти ці кошти в Польщу, щоб мати для відкриття психологічних центрів. А також, щоб вона мала свої особисті кошти на період, коли буде тривати процес розлучення. Спочатку вона засумнівалася в цій ідеї, говорила, що передасть на збереження краще гроші своєму знайомому ОСОБА_40 . Однак ОСОБА_7 настоював, що в Україні небезпечно тримати гроші, так як після виборів Президента невідомо що буде. В такий спосіб ОСОБА_7 , її переконав, і вона погодилася йому дати ці кошти. Вони зустрічалися з ОСОБА_7 ще і 17 та 18 серпня 2010 року.

Після цього, 19.08.2010 року по домовленості ОСОБА_7 приїхав за нею до дому на автомобілі, яким керував його знайомий ОСОБА_41 . Вона сіла із ОСОБА_7 в автомобіль і вони поїхали у відділення Приватбанку по вул. Герцена в м Львові. Там вона зайшла в банк, а ОСОБА_7 з ОСОБА_42 залишилися в автомобілі. В банку у них з чоловіком було декілька сейфів, де вони зберігали кошти від підприємницької діяльності, а також від продажу квартири, та будинку. Підійшовши до скриньки вона взяла 10 пачок по 10 тис. доларів США, поклала у кульок, а кульок у свою сумку, з якою прийшла до банку. Також частину грошей вона взяла для себе і тримала завернутими у руці. При виході з банку вона зустріла ОСОБА_43 , яка побачивши гроші у її руці, запитала її, що це за гроші, на що вона відповіла, що це її особиста справа. Коли вийшла з банку, ОСОБА_7 пересів із заднього сидіння на місце пасажира з переду, а вона сіла ззаду за ним. В машині вона передала кульок з грошима ОСОБА_7 , а той заховав їх у рюкзак, який мав із собою. Після цього, вони поїхали в перукарню за готелем «Жорж». Коли поверталися назад, вона запропонувала ОСОБА_7 разом зайти в гості до ОСОБА_44 , яка була вагітна та чекала дитину, на що ОСОБА_7 погодився. По дорозі до дому вони заїхали в магазин, де купили подарунки для дитини, потім до неї до дому, де забрали коляску та після цього поїхали до Ожанської. Вийшовши з машини, ОСОБА_7 разом з Когутом занесли коляску під квартиру ОСОБА_45 , після чого ОСОБА_13 повернувся назад, а вони з ОСОБА_7 зайшли в квартиру до ОСОБА_44 , де пробули деякий час. Ввечері вони викликали таксі, ОСОБА_7 підвіз її до дому, після чого вони розсталися та домовилися про зустріч у Варшаві, де обговорити всі питання. Через декілька днів вона була у Варшаві, неодноразово телефонувала ОСОБА_7 , писала йому «СМС», але він не відповідав. Також вона написала йому листа на емейл з проханням повернути гроші, але відповіді не було. Вона зрозуміла, що ОСОБА_7 її ошукав. В наслідок цього вона перенесла сильний нервовий стрес, і коли повернулася до м Львова, звернулася до психолога та проходила амбулаторне лікування. Згодом повернувся із лікування її чоловік, якому вона все розповіла. Також про ці події вона розповіла декільком подругам, а також ОСОБА_46 . Вважає, що під час спілкування із нею, підсудний міг використати свої знання в психології і таким чином вплинув на її свідомість, можливо застосував властивості гіпнозу.

Свідок ОСОБА_11 , суду показав, що до подій знав ОСОБА_7 протягом 5 років, інколи виконував його окремі доручення, оплачував внески по його кредитах, допомагав батькам придбавати техніку та інше. 19.08.2010 року на прохання ОСОБА_7 він під`їхав на власному автомобілі в район бічної вул. Зелена і через деякий час до нього сіли ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , яку на той час не знав. ОСОБА_9 попросила поїхати у відділення банку по вул. Герцена, де вона зайшла в приміщення банку з великою чорною сумкою, а ОСОБА_7 залишився із ним в автомобілі. Через 15 хв. вона повернулася тримаючи в руках цю ж сумку та сіла в автомобіль. Потім, на прохання ОСОБА_9 вони з ОСОБА_7 завезли її в салон краси, де вона пробула деякий час. Коли вона повернулася, він почув розмову між нею та ОСОБА_7 про те, що вони збираються в гості до ОСОБА_44 , яка працювала у відділенні Приватбанку на вул. Герцена, яку він також знав. З розмови він зрозумів, що ОСОБА_9 та ОСОБА_7 є приятелями. В подальшому вони їздили за продуктами та подарунками в магазини, потім заїжджали до дому до потерпілої, де вони з ОСОБА_7 заходили на деякий час, повернулися з речами та коляскою. Після цього вони поїхали до ОСОБА_44 в район вул. Топольної. На їх прохання він допоміг занести до квартири коляску та попрощався з ними. При цьому ОСОБА_7 , відвів його в сторону та сказав, що в автомобілі залишив рюкзак та попросив забрати його до себе до дому. Коли він приїхав до дому та відкрив рюкзак то побачив там значну суму коштів у доларах, які були перев`язані банківською стрічкою, частково резинкою, а ще частина в розсипну. Він передзвонив ОСОБА_7 та запитався, що це за гроші. ОСОБА_7 повідомив, що в нього дерев`яні двері і він не може тримати ці гроші вдома, що це гроші його фонду, а тому просив деякий час ці кошти потримати в себе. При цьому він вказав, що не буде мати претензій, якщо з грошима щось станеться. Крім грошей, в рюкзаку була білизна, він гроші не перераховував, але це була значна сума, приблизно 75-85 тис. доларів США. Гроші були пачками із 100 доларових купюр, а частина грошей була розсипом, які він не рахував.

Наступного дня ОСОБА_7 приїхав, забрав частину грошей в сумі 20 тис. доларів США і поїхав. Згодом ОСОБА_7 телефонував і повідомляв, кому і яку частину коштів він мав передавати. В подальшому він по вказівці ОСОБА_7 віддав 30 тис. доларів США особі на прізвище ОСОБА_47 , також давав гроші дівчині ОСОБА_48 , матері ОСОБА_7 , передавав в м. Київ, м. Тернопіль, за грошима заїжджав невідомий хлопець по вказівці ОСОБА_7 . Також за частину зазначених коштів він придбавав для ОСОБА_7 два ноутбуки, телефон, картку для відпочинку в Буковелі. Решту грошей ОСОБА_7 забрав, коли їхав балотуватися в депутати Київської обласної ради. Боячись відповідальності, він частково вів облік витрат великих сум із цих грошей у своєму мобільному телефоні, який видав слідству. Крім цього вказав, що в вересні-жовтні 2010 року, йому зателефонувала ОСОБА_38 і повідомила, що у ОСОБА_9 пропало 100 тис. доларів США, які та віддала ОСОБА_7 . Запитувала, чи він бачив, як та передавала ОСОБА_7 кошти. Але він дійсно слідкував за дорогою, і не бачив чи ОСОБА_9 щось передавала ОСОБА_7 .

З протоколу добровільної видачі (а.с.59 том 1) вбачається, що ОСОБА_11 добровільно видав органам слідства свій мобільний телефон марки «Нокіа Е72». При цьому пояснив, що в даному телефоні в розділі «Нотатки» містяться записи про використання коштів отриманих ним від ОСОБА_7 .

Як вбачається з протоколу огляду предметів (а.с.68 том 3), дійсно в ході досудового розгляду було оглянуто мобільний телефон марки «Нокіа Е72», який видав для огляду свідок ОСОБА_11 . В пам`яті мобільного телефону, в папці «Нотатки» містився запис від 20.09.2010 року при відкритті якого записано видатки на суму 71 тис. доларів США.

Згідно з висновком судово-криміналістичної експертизи від 10.06.2011 року №7-43 (а.с.275-278 том 1) в процесі дослідження телефону ОСОБА_11 марки «Нокіа Е72», в карті пам`яті, що міститься в телефоні виявлено інформацію у вигляді текстових, графічних, музичних та системних файлів, які поміщені на цифровий носій диск DVD, який додається. Створення файлів на карті пам`яті та пам`яті мобільного телефону марки «Нокіа Е72» показано в атрибутах кожного файлу, який додається.

Крім цього, як вбачається з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 (а.с.95-99 том 1), в ході досудового слідства свідок ОСОБА_11 ствердив, що перебуваючи із ОСОБА_7 в Польщі, він неодноразово розпитувався про походження даних грошей. На це ОСОБА_7 відповідав, що все нормально, ОСОБА_9 щось собі надумує, та хоче на ньому одружитися. Крім цього, з приводу походження наявності грошей у підсудного його питала помічниця ОСОБА_7 - ОСОБА_23 , яка повідомила, що ОСОБА_7 в серпні 2010 року привіз із собою в Польщу 20 тис. доларів США.

Свідок ОСОБА_38 суду показала, що знала раніше потерпілу ОСОБА_9 та підсудного ОСОБА_7 , як клієнтів відділення Приватбанку-VIP, що знаходиться по вул. Герцена,4 в м. Львові, де вона працювала. Дійсно, одного разу в розмові ОСОБА_9 розповіла, що брала участь в психологічному тренінгу, але жалілася, що він був погано організовано. Знаючи, що ОСОБА_7 займався психологією, вона запропонувала ОСОБА_9 познайомитися з ним. Така зустріч відбулася в липні 2010 року у кафе «Аліса» в торговому центрі «King Cros Leopolis», де була також присутня вона з чоловіком. В ході зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_7 спілкувалися про проблеми психології в Україні, ОСОБА_7 пообіцяв їй щось дізнатися в м. Києві, вони обмінялися номерами телефонів та емейлами. Крім цього, ОСОБА_9 запропонувала наступного дня зустрітися в неї на базі «Узлісся», де продовжити розмову. Наступного дня вони в такому ж складі зустрілися в домовленому місці, ОСОБА_49 показувала територію бази, розповідала що тут можна організовувати тренінги. Там вони залишилися ночувати, і наступного дня поїхали до дому.

Після цього 19.08.2010 року, коли вона перебувала у відділенні банку, куди будучи у відпустці, зайшла в гості до співробітників, побачила ОСОБА_9 , яка вийшла з кімнати сейфових скриньок. При собі мала велику чорну сумку, а в руці тримала пачку доларів США, скручених в трубочку. ОСОБА_49 підійшла до неї, поставила сумку на стіл, при цьому сумка зайняла багато місця. Вона звернула їй увагу, чому тримає гроші в руках. ОСОБА_9 щось різко відповіла, забрала сумку і пішла. Перед цим вона домовилася з ОСОБА_50 , що та має заїхати до неї в гості, привезти подарунок для майбутньої дитини, оскільки вона була вагітною. Тому, біля 19-20 год. ОСОБА_49 приїхала до неї з чоловіком, при цьому з нею був ОСОБА_7 , що її дуже здивувало. В гостях у неї вони пробули біля 2 год., після чого викликали таксі і поїхали разом.

В подальшому, 20 чи 21 серпня 2010 року ОСОБА_9 поїхала в Польщу, а 23.08.2010 року вона народила дитину. Згодом, до неї зателефонував чоловік ОСОБА_9 , просив організувати зустріч з ОСОБА_7 , оскільки той позичив у ОСОБА_51 100 тис. доларів США та відмовляється повернути. Питався, як можна його розшукати. Вона намагалася зв`язатися із ОСОБА_7 , але той не виходив на зв`язок, а згодом відписав повідомлення, що в Польщі і не може розмовляти. В подальшому вона декілька разів спілкувалася з ОСОБА_7 по телефону, просила зустрітися з ОСОБА_9 та її чоловіком і обговорити проблеми, що у них виникли. Одного разу ОСОБА_7 їй різко відповів: «У тебе мала дитина, куди ти лізеш», після чого вона перестала із ним спілкуватися. Також повідомила, що потерпіла тяжко перенесла ці події, в розмові з нею підтвердила факт передачі коштів ОСОБА_7 в сумі 100 тис. доларів США, але була пригнічена і про деталі подій не розповідала. Крім цього ствердила, що 19.08.2010 року, коли бачила потерпілу в банку вона зауважила, що потерпіла була не така як завжди, поводилася дивно.

Показами свідка ОСОБА_52 , який суду показав, що являється чоловіком потерпілої ОСОБА_9 . В липні 2010 року він перебував у м. Варшава, Польща на лікуванні, а дружина знаходилася в м. Львові, але періодично до нього прилітала. В середині серпня 2010 року, під час одного з приїздів у м. Варшави, дружина була стурбована чимось, замкнута в собі, що зразу він помітив та діти, але спілкуватися про це вона не хотіла. Через декілька днів вона повернулася у м. Львів. Згодом він дізнався, що дружина проходила лікування у психолога. У вересні 2010 року він повернувся у м. Львів та виявив, що в одній із банківських сейфових скриньок, які вони винаймали у відділенні Приватбанку по вул. Герцена, 4 в м. Львові, не вистачало деякої суми грошей. Він звернувся до дружини за поясненнями, і лише тоді вона повідомила про те, що з нею сталася неприємна історія. Зокрема розповіла, що менеджер банку ОСОБА_38 познайомила її з ОСОБА_7 , який мав таку ж освіту, як і дружина, займався психологією. Під час зустрічі дружину зацікавила пропозиція спільного бізнесу із підсудним, зокрема відкриття центрів психологічної допомоги. Крім цього повідомила, що ОСОБА_7 якимсь чином на неї впливав, вів розмови про те, що вона має бути самостійною, повинна змінити щось в житті та розірвати із ним шлюб. При цьому ОСОБА_49 йому довірилась, взяла в банківської скриньки 100 тис. доларів США та передала підсудному, після чого той зник і не виходить зв`язок.

Після цього, він зателефонував ОСОБА_53 , просив організувати зустріч із ОСОБА_7 , однак та повідомила, що ОСОБА_7 до банку не приходить і з ним відсутній зв`язок. Після цього дружина звернулася із заявою в правоохоронні органи і розпочалося слідство. В січні 2011 року йому зателефонував ОСОБА_7 , вони зустрілися, однак ОСОБА_7 повідомив, що не брав ніяких грошей, і що вимоги до нього безпідставні. Він порадив йому подумати, оскільки триває слідство. Також повідомив, що одного разу до нього зателефонував чоловік, який назвався « ОСОБА_54 », представився представником опозиційних сил Росії і сказав, що анулює борг ОСОБА_7 перед ним. Крім цього дана особа повідомила його, що він зустрічався із сім`єю ОСОБА_7 і ті готові знайти компроміс, продати квартиру та повернути гроші. Однак, через деякий час він зателефонував знову, вибачився перед ним, сказав, що сім`я ОСОБА_7 запідозрила його у змові із ним, після чого він повернувся в Росію. Крім цього він повідомив, що після цього як було скасовано попередній вирок у даній справі апеляційним судом Львівської області, ОСОБА_7 найняв «кіллера» для його вбивства. Але ним виявився бувший працівник міліції, який погодився працювати із слідством. В ході оперативно-розшукових заходів була інсценована його смерть і під час передачі грошей за замовне вбивство ОСОБА_7 був затриманий працівниками міліції.

Дійсно, як вбачається з обвинувального акту (а.с.228-235 том 4), органами досудового слідства повідомлено ОСОБА_7 про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.14, ч.3 ст.27, п.11 ч.2 ст.115 КК України в організації вбивства ОСОБА_52 на замовлення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_55 суду показав, що дійсно у серпні 2010 року підсудний ОСОБА_7 , на його прохання, позичив йому 30 тис. доларів США. Гроші передав знайомий ОСОБА_7 ОСОБА_13 трьома пачками стодоларових купюр.

Як вбачається із договору купівлі-продажу квартири від 07.12.2007 року (а.с.239 том 4), договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 08.06.2009 року (а.с.202-203 том 1) та податкових звітів ОСОБА_56 та ОСОБА_52 , як суб`єктів підприємницької діяльності за четвертий квартал 2009 року та другий квартал 2010 року (а.с.240-242 том 4), сім`я ОСОБА_57 дійсно володіли на час вчинення злочину значною сумою грошових коштів.

Оцінюючи в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про правдивість показань потерпілої ОСОБА_9 про обставини передачі підсудному 100 тис. доларів США. В той же час, покази обвинуваченого та його доводи про походження значної суми коштів, які він після зустрічі з потерпілою передав свідку ОСОБА_11 жодними доказами не підтверджені, породжують сумніви в їх правдивості. При цьому суд враховує, що на той час у підсудного були значні боргові зобов`язання, в тому числі перед банком. А тому суд приходить до висновку про доведеність вини підсудного у заволодінні шляхом шахрайства в особливо великому розмірі грошовими коштами потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 100 тис. доларів США, що згідно курсу НБ України, станом на час вчинення злочину, в співвідношенні 7.89 гривень за 1 долар США, становило 789000 гривень.

Крім цього, суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_58 (а.с.114 том 5) про те, що з 04.08.2010 року по 18.08.2010 року підсудний проживав у нього в м. Києві та ОСОБА_59 (а.с.63 том 5) про перебування ОСОБА_7 в м. Києві з 09.08.2010 року по 19.08.2010 року, оскільки вказані свідки допитувались по клопотанню підсудного лише в 2013 році, при цьому непереконливою видається можливість свідків детально описати події перебування ОСОБА_7 в м. Києві у серпні 2010 року.

Таким чином винуватість підсудного у скоєному є доведена повністю.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.190 КК України, оскільки він в період часу з грудня 2007 року по березень 2008 року, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_8 , заволодів його коштами в особливо великому розмірі в сумі 45000 доларів США, що згідно курсу НБ України, станом на час вчинення злочину, в співвідношенні 5.05 гривень за 1 долар США, становило 227250 гривень.

Крім цього, правильно кваліфіковані дії підсудного ОСОБА_7 за ч.4 ст.190 КК України, оскільки він 19.08.2010 року приблизно о 17.00 год., перебуваючи неподалік будівлі №4 по вул. Герцена у м. Львові, з корисливих мотивів, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_9 , заволодів її коштами в особливо великому розмірі в сумі 100000 доларів США, що згідно курсу НБ України, станом на час вчинення злочину, в співвідношенні 7.89 гривень за 1 долар США, становило 789000 гривень.

Крім цього, суд вважає, що органами досудового розслідування неправильно кваліфіковані дії підсудного за ч.4 ст.358 КК України, в редакції закону, діючої на даний час, і такі правильно слід кваліфікувати за ч.3 ст. 358 КК України (в редакції закону від 15.04.2008 року, діючої на час вчинення злочину), оскільки він 28.07.2008 року, перебуваючи в приміщенні відділення № 872 ПАТ «УкрСиббанк», розташованого у м. Львові по вул. Вербицького, 11, з метою отримання кредиту, використав завідома підроблену довідку про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014 на своє ім`я шляхом подачі її разом із пакетом документів для укладення кредитного договору.

Крім цього, оскільки з часу вчинення злочину сплив трьохрічний строк для притягнення особи до кримінальної відповідальності, але підсудний заяву про звільнення від кримінальної відповідальності не подав, тому суд визнаючи ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 358 КК України (в редакції закону від 15.04.2008 року, діючої на час вчинення злочину), звільняє його від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачених ст. 80 КК України.

Призначаючи покарання підсудному, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного є вчинення повторно злочину передбаченого ч.4 ст.190 КК України по епізоду заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_9 .

Пом`якшуючих обставин покарання підсудному в ході судового слідства не встановлено.

Обираючи покарання підсудному, суд враховує, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризувався, має ряд медичних захворювань, разом з тим вчинив злочин невеликої тяжкості та особливо тяжкі злочини, останній за часом більш тяжкий злочин вчинив повторно, завдану злочинами шкоду потерпілим не відшкодував.

А тому суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання підсудного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим йому слід обрати покарання у виді реального позбавлення волі та додаткове покарання, як обов`язкове у виді конфіскації майна.

Суд вважає, що оскільки є доведеним факт заволодіння ОСОБА_7 злочинним шляхом грошовими коштами потерпілого ОСОБА_8 в розмірі 45 тис. доларів США та потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 100 тис. доларів США, слід задоволити їхні цивільні позови (а.с.136 том 1, 225 том 1) та стягнути завдані збитки із підсудного в їх користь по курсу НБ України станом на даний час.

Крім цього, з підсудного слід стягнути в користь ГУ МВСУ у Львівській області вартість проведених експертиз.

Оскільки у даній справі після скасування вироку від 08.05.2012 року підсудному було обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд з постійного місця проживання і враховуючи те, що суд призначає йому покарання у виді позбавлення волі, слід змінити підсудному запобіжний захід на тримання під вартою та у строк відбуття покарання зарахувати термін перебування під вартою у цій справі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 року, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ч.4 ст.190 КК України та ч.3 ст.358 КК України (в редакції закону від 15.04.2008 року, діючої на час вчинення злочину).

Обрати покарання ОСОБА_7 за ч.4 ст. 190 КК України у виді 7 (семи) років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання у кримінально-виконавчій установі та з конфіскацією майна.

За ч.3 ст.358 КК України (в редакції закону від 15.04.2008 року, діючої на час вчинення злочину) ОСОБА_7 обрати покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі п.3 ч.1 ст.80 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

ОСОБА_7 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.366 КК України (по епізоду підроблення службовою особою довідки про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014) та ч. 4 ст. 358 КК України (по епізоду використання підробленої довідки про доходи ТзОВ «Нові Горизонти Консалтинг» від 24.07.2009 року №026) та його виправдати.

Строк покарання ОСОБА_7 рахувати з часу взяття підсудного під варту, зарахувавши у визначений судом строк покарання термін перебування підсудного під вартою у даній справі з часу затримання з 29.04.2011 року по час звільнення з під варти у залі суду по вироку Личаківського районного суду м. Львова від 08.05.2012 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_7 змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою і такого взяти під варту із залу суду.

Цивільні позови по кримінальній справ задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_8 , заподіяну шкоду злочином в розмірі 45 тис. доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 27.04.2015 року становить 1010323 (один мільйон десять тисяч триста двадцять три) грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_9 , заподіяну шкоду злочином в розмірі 100 тис. доларів США, що згідно курсу Національного Банку України станом на 27.04.2015 року становить 2245163 (два мільйони двісті сорок п`ять тисяч сто шістдесят три) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_7 , персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ГУ МВС України у Львівській області вартість проведених експертиз в розмірі 1744 (одна тисяча сорок чотири) грн. 68 коп.

Речові докази по справі:

· мобільний телефон марки «Нокіа Е72» повернути власнику свідку ОСОБА_11

· сумку-рюкзак із синтетичного матеріалу сіро-чорного кольору знищити;

· довідку про доходи ТзОВ «Світ для молоді» від 14.07.2008 року №014 та довідку про доходи ТзОВ «Нові Горизонти Консалтинг» від 24.07.2009 року №026, зберігати при матеріалах кримінальної справи.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 діб до апеляційного суду Львівської області.

Суддя: ОСОБА_1