АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
11-354/07 Головуючий
Категорія ст. ст. 409,411 СКИЦЬ
КПК України Доповідач
в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

за результатами попереднього
розгляду кримінальної справи судом апеляційної інстанції

"20" квітня 2007 р. м.
Черкаси

Суддя судової
палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області ЛІТВІНЦЕВ
В.М., за участі прокурора ВПДО облпрокуратури ГРИШАНОВОІ' Н.Д., при
попередньому розгляді у судовому засіданні апеляційним судом матеріалів
кримінальної справи за апеляцією ст. прокурора відділу облпрокуратури Рибія
В.М. на постанову судді Черкаського райсуду
Черкаської області від 30
жовтня 2006 року про
вирішення долі речових доказів у кримінальній справі в порядку ст. ст. 409,411 КПК України, -

встановив:

У виконання
ухвали судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 25 квітня 2006 року по
кримінальній справі про засудження ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за ст. ст. 212 ч. 2, 3, 69, 358 ч. 2, 3. 75 КК України
Черкаський райсуд Черкаської
області, як суд, який постановив останній вирок по суті справи, в порядку ст.
ст. 409, 411 КПК
України, тобто у стадії виконання вироку, розглянув питання щодо долі речових
доказів по даній справі -
транспортних засобів та автомобільних агрегатів, вилучених у зазначених
осіб при проведенні досудового слідства.

Постановою суду
від ЗО жовтня 2006 року
вирішено «передати їх законним власникам за належністю», яким в даному випадку,
відповідно до ст. ст. 78,
81 КПК України є держава. Засуджені ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилися.

Прокурор, який
приймав участь в засіданні суду і наполягав на конфіскації речових доказів на
користь держави на підставі п. 1
ч. 1 ст. 81 КПК України, як
знарядь злочину, по своєму розуміючи це не досить конкретне судове рішення
подав на нього апеляцію, в якій, спираючись вже на підстави п. 5 ч. 1 ст. 81 КПК України,
вимагає скасування постанови суду в апеляційному порядку, з поверненням справи
до місцевого суду на новий судовий розгляд в іншому складі суду для повторного
вирішення питання про долю речових доказів в порядку ст. ст. 409, 411 КПК України(т. 12 а. с. 181-183).

Апеляція подана
прокурором безпосередньо до місцевого суду, із супровідним листом, без візи
судді-головуючого підшита у справу; по ній виконані вимоги ст. ст. 351, 354 КПК(т. 12 а. с 184-187, 188).

Вперше
призначений на 16.01.07 р.
апеляційний розгляд не відбувся через хворобу і заміну судді-доповідача по
справі(т. 12 а. с. 188), а 6.03.07 р. іншим суддею
справа була

2

повернута
до місцевого суду «для до
оформлення»(т. 12 а. с. 189-192), після чого повторно
надійшла на апеляційну перевірку на 24.04.07
р., тобто через три місяці, із заміною судді-доповідача на попереднього.

Натомість увесь
цей механізм був задіяний безпідставно і марно, оскільки розглядаєма «апеляція»
прокурора не має відповідного процесуального статусу, а, значить, і значення
цього правового документа, як не передбачена чинним законодавством.

Апеляційне
провадження, яке таким чином тривало біля півроку, було порушено помилково із
самого початку.

Згідно діючого
законодавства апеляція на судове рішення по кримінальній справі(матеріалах)
може бути подана лише у випадках, прямо передбачених КПК. Ця вимога Закону
носить імперативний характер і не дає можливості для застосування будь-якої
аналогії. Стаття 347 КПК
України, з урахуванням інших норм чинного КПК, передбачає вичерпний перелік
рішень суду першої інстанції, на які може бути подано апеляцію. Статтею 411 КПК України, у
порядку якої на стадії виконання вироку вирішуються питання про долю речових
доказів, якщо її не було вирішено вироком суду, а також п. З ч. 2 ст. 347 КПК України не
передбачено можливості апеляційного оскарження такої постанови суду взагалі. Не
входячи в оцінку позиції законодавства з даного питання, а безумовно
дотримуючись його вимог, слід дійти висновку про неможливість в даний час вести
будь-який апеляційний процес в кримінальному судочинстві, що випливає із
застосування місцевим судом положень ст. 411
КПК України.

Аналогічну думку
виказав і прокурор-учасник попереднього судового розгляду. В засідання суду
більш ніхто не викликався, за відсутності необхідності протокол судового
засідання не вівся.

Незгідні з таким
вирішенням долі речових доказів по кримінальній справі про засудження ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 своє право власності на зазначені транспортні засоби та
автомобільні агрегати мають доводити у цивільно-правовому порядку.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 357, 347, 348 п. 8 КПК України,
суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в
прийнятті до свого розгляду в апеляційному порядку апеляцію ст. прокурора
відділу прокуратури Черкаської області Рибія В.М. на постанову судді
Черкаського райсуду Черкаської
області від 30 жовтня 2006 року про
вирішення долі речових доказів у кримінальній справі в порядку ст. ст. 409, 411 КПК України, а
апеляційне провадження по них -
вважати закритим.

Кримінальну
справу зняти з апеляційного розгляду, призначеного на 24 квітня 2007 року, повернути
до місцевого суду. Про що повідомити прокурора та інших учасників процесу.

Постанови
місцевого та апеляційного суду з розглядаємого питання є остаточними і в
уточнюючій редакції апеляційного суду підлягають до виконання.

Суддя апеляційного суду

Черкаської
області В.М.
Літвінцев