пр. № 1-кп/759/650/15
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
04 серпня 2015 року Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

провівши в режимі відеоконференцзв`язку підготовче судове засідання в залі судових засідань по кримінальному провадженню № 0002538 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт надійшов до Святошинського районного суду м. Києва 10.07.2015 року.

Обвинувачений не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку.

Прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що по справі дотримані вимоги, передбачені ст. ст. 32, 291 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які вважали, що обвинувальний акт не може бути призначений до судового розгляду з підстав, які вже досліджені судом під час вірішення відповідного клопотання захисту, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього, суд вважає, що даний обвинувальний акт підлягає призначенню до відкритого судового розгляду з таких підстав.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Святошинським районним судом м. Києва. Підстав для закриття чи зупинення провадження по справі немає.

Обвинувальний акт та додатки до нього складені у відповідності до вимог КПК України, при затвердженні прокурором обвинувального акту дотримані вимоги закону.

У зв`язку з тим, що судовий розгляд кримінального провадження на даний час не розпочато, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується, за ініціативою суду на розсуд сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор вважав за доцільне продовжити строк дії запобіжного заходу, посилаючись на те, що заявлені раніше ризики не зменшилися.

Захисник, якого підтримав обвинувачений, вважав за недоцільне продовжувати строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив змінити його на домашній арешт.

Заслухавши думку сторін, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , опинившись на волі, може перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких він підозрюється і щодо яких є обґрунтована органами досудового розслідування підозра; мотиви, за яких він вчинив дії, що ставляться йому у провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на очевидців подій. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 , з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує йому в разі визнання судом винуватим, зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину (ст. 12 КК України). За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого відсутні об`єктивні медичні застереження, які унеможливлюють його тримання під вартою, дані про його особу (раніше засуджений), сімейний стан, які суд оцінює виключно у своїй сукупності, вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, у тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, та його належну поведінку, попередити вчинення ним нових злочинів.

Проте, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, суд знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Призначити кримінальне провадження № 0002538 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Святошинського районного суду м. Києва на 14-00 год. 31 серпня 2015 року.
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тримання під вартою залишити без зміни, продовжити на строк до шістдесяти днів, тобто по 02 жовтня 2015 року включно, і утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у розмірі 80 (вісімдесяти) мінімальних заробітних плат, що становить 97440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м. Києва, після внесення якої обвинувачений підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого, у разі внесення застави, наступні обов`язки строком на 2 (два) місяці:

- прибувати до Святошинського районного суду м. Києва за викликом;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до Святошинського районного суду м. Києва свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Невиконання вказаних обов`язків обвинуваченим тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1