ВЕРХОВНИЙ СУД
Справа № 11-211/2008 р.
Головуючий у І інстанції
Категорія ст. 286 ч.2 КК Доповідач Білобров В.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого Щербакова О.С.

суддів Білоброва В.Д., Салая
Г.А.

з участю прокурора Томилко М.П.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Щорського районного суду
Чернігівської області від 16 січня 2008 року.

Цим вироком

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, громадянин України, українець,
освіта повна загальна середня, військовозобов'язаний, не одружений, не
працюючий , раніше не судимий

засуджений:

за ст. 286 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, без позбавленням
права керувати транспортними засобами .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2. 50150
грн. матеріальної та моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Чернігівського обласного
бюджету 2735 грн. 52 коп. за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3. та 3848
грн. 86 коп. за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Щорського районного бюджету
260 грн. 80 коп. за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_3. та 130 грн. 40
коп. за стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4.

Стягнення звернуте на автомобіль М - 2140 д. н. НОМЕР_1.

Доля речових доказів вирішена у відповідності із ст. 81
КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_1. змінено з підписки про невиїзд
на взяття під варту із зали судового засідання.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання.

Вироком суду ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те,
що 26 серпня 2007 року, близько 3 години, керуючи автомобілем М - 2140 д. н.
НОМЕР_1, перевозячи в салоні пасажирів, на автодорозі Хотуничі - Щорс, біля
АДРЕСА_1, в порушення вимог п. п. 2.1 а, б, 2.3 б, 2.9 а, б, 11.2, 11.3, 12.1,
31.1, 31.4, 31.4.1, 31.4.2 Правил дорожнього руху, а саме: перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння та фізичної втоми, не маючи права на керування
транспортними засобами та відповідного дозволу власника транспортного засобу,
не слідкував за дорожньою обстановкою та її змінами, не рухався ближче до
правого краю проїжджої частини дороги, не вибрав безпечної швидкості руху,
керував транспортним засобом з несправними гальмовою та рульовою системами, не
впорався з керуванням автомобілем та виїхав на ліве узбіччя дороги в кювет і
здійснив зіткнення з стовбуром дерева.

В результаті ДТП пасажир ОСОБА_4. отримав тілесні
ушкодження у вигляді перелому правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням
уламків та пошкодженням передньої схрещеної п'ятки правого колінного суглобу,
закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, рваних ран обличчя,
які відносяться до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу
здоров'я. Пасажирка ОСОБА_3. отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому
лівої стегнової кістки в верхній третині зі зміщенням уламків, які відносяться
до середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я. Пасажир
ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді полі травми внутрічерепної травми
з множинними переломами кісток склепіння та основи черепа, крововиливів в
м'які тканини голови правої лобної,
лівої лобної, скроневої та тім'яних ділянок, субархноїдальних крововиливів під
лівою скроневою частиною мозку, забою головного мозку в лівій лобній та
скроневій ділянках мозку, рани верхнього повіка, саден лобу та обличчя, синців
лівого та нижнього повік, лоба, закритої травми грудної клітки, перелому ребер,
двостороннього гематоракса, крововиливів в корені легенів та їх тканину,
закритої травми живота гемопері тоніума, крововиливів в жирову капсулу нирки,
розриву тканини печінки які в комплексі відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння і які ускладнилися
набряком головного мозку від якого потерпілий помер.

В апеляції потерпілий ОСОБА_1. вважає, що при винесенні
вироку суд не взяв до уваги, що злочин він скоїв не умисно, раніше ні до
адміністративної, ні до кримінальної відповідальності не притягався, являється
єдиним годувальником в сім'ї, щире каяття, активне сприяння слідству, в
результаті ДТП він отримав черепно - мозкову травму, аварія могла статися
внаслідок несправності автомобіля під час руху тому, що автомобіль знаходився в
експлуатації близько 20 років і деталі мали певний знос, що і могло призвести
до втрати керування. Просив застосувати ст. 69 КК України і призначити більш
м'яке покарання.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_1, який
підтримав апеляцію та просив її задовольнити.
міркування прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів підстав для її
задоволення не знаходить виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність винності засудженого
ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин встановлених судом,
відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у
справі і досліджених в судовому засіданні доказів і є обґрунтованим.

Сам засуджений ОСОБА_1. винним себе визнав повністю як
під час досудового слідства, так і в судовому засіданні та докладно розповідав
про обставини вчинення злочину.

Дії засудженого ОСОБА_1 судом правильно кваліфіковані за
ст. 286 ч. 2 КК України.

Суд, призначаючи покарання, врахував обставини які
обтяжують і пом'якшують покарання, щире каяття засудженого, дані про особу
засудженого, та призначив покарання,
передбачене санкцією ст. 286 ч. 2 КК України.

Суд правильно визнав, що потерпілому ОСОБА_2 завдана, не
тільки матеріальна шкода, але і моральна, та врахувавши ступінь і тривалість
моральних страждань, призначив відшкодувати моральну шкоду у сумі 50000 грн.

Покарання, яке призначено засудженому ОСОБА_1. відповідає
характеру і ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, даним, що характеризують
його особу, та всім обставинам справи є
справедливим і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Всі обставини, на які посилається потерпілий в своїй апеляції, судом при
обранні ОСОБА_1. покарання враховані.

Підстав для зміни вироку суду щодо засудженого ОСОБА_1
колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х
В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Щорського
районного суду, Чернігівської області
від 16 січня 2008 року щодо засудженого ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Щербаков О.С. Білобров В.Д. Салай
Г.А.