Справа № 173/2142/14-к
Номер провадження1-кп/173/19/2015
В И Р О К
іменем України

27 квітня 2015 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніппропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відео конференції кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 07 липня 2014 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до громадських робіт на строк 80 годин, вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України на підставі ст.71, 72 КК України до 4 років 5 днів позбавлення волі, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст.309, ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України,

встановив:

ОСОБА_5 в серпні місяці 2014 року, знаходячись в с. Заріччя по вул. Кленова, біля водонапірної башти, зірвав рослину роду коноплі, тим самим умисно незаконно, без мети збуту придбав її, після чого знаходячись по вказаному адресу в той самий день, подрібнив вказану речовину руками і висушив на сонці, тим самим умисно, незаконно, без мети збуту виготовив її, після чого упакував у поліетиленовий пакет і носив із собою у лівій передній кишені, тим самим умисно, незаконно, без мети збуту зберігав вказану речовину до 05.09.2014 року, коли близько 17.00 годині, знаходячись по вул. Ілляшевській на автобусній зупинці, неподалік від будинку № 59, ОСОБА_5 був зупинений працівниками міліції та під час особистого огляду його речей, з лівої передньої кишені джинсів було вилучено в поліетиленовому пакеті висушену і подрібнену речовину роду коноплі.

Згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 70/10-2307 від 23.09.2014 року, вилучена у ОСОБА_5 речовина є сумішшю речовини масою 37, 533 г, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Речовина масою 37, 533 г є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 33, 592 г. Згідно таблиці наркотичних засобів № 20900-10, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 за N 188, маса даної наркотичної речовини складає середній розмір маси наркотичної речовини цього типу (канабісу).

Окрім того 07.07.2014 року ОСОБА_5 був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт. 21.08.2014 року ОСОБА_5 письмово був ознайомлений з порядком і умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт. 21.08.2014 року до Зарічанської сільської ради надійшло направлення з кримінально-виконавчої інспекції Верхньодніпровського району відносно ОСОБА_5 , згідно якого останній повинен був приступити 22.08.2014 року до відбування покарання у вигляді 80 годин громадських робіт, але ОСОБА_5 відбув всього лише 10 годин громадських робіт із нарахованих йому 80, при цьому не надавши жодних поважних причин його прогулів, тим самим умисно ухилився від відбування призначеного вироком суду покарання.

В судовому засіданні обвинувачений винним себе визнав повністю, проте відмовився давати показання. На питання учасників судового розгляду відповів, що дійсно він зберігав при собі наркотичний засіб коноплю і в с.Пушкарівка працівники міліції виявили в нього цей наркотичний засіб. Окрім того обвинувачений не заперечував, що не відбув покарання у виді громадських робіт не надавши обґрунтування поважності причин такого порушення. Зазначив, що в цей час нікуди не відлучався з Верхньодніпровського району та був вдома, чому не дотримувався встановленого графіку відбуття покарання у виді громадських робіт обвинувачений відмовився пояснити.

Окрім визнання вини самим обвинуваченим у вчинених злочинах, його вина підтверджується також доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.

Так свідок ОСОБА_6 суду показав, що восени 2014 року працівники міліції запропонували йому бути понятим під час особистого огляду. На автобусній зупинці в с.Пушкарівка у двох хлопців було виявлено та вилучено речовину зеленого кольору в целофановому пакеті. Обвинувачений добровільно видав працівникам міліції дану речовину, доставши її з кишені штанів. Було складено протокол, який він також читав та підписував.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що 5 вересня 2014 року він виконував службові обов`язки на території с.Пушкарівка та побачив на зупинці обвинуваченого, якого він знає як особу, яка раніше була судима за вчинення злочину, передбаченого ст. 309 КК України. В присутності двох понятих обвинувачений добровільно видав речовину зеленого кольору, яка була в нього в кишені штанів. Обвинувачений пояснив, що він зірвав коноплю поблизу с.Заріччя.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що наприкінці серпня 2014 року ОСОБА_5 був направлений до Зарічанської сільської ради для відбування покарання у виді 80 годин громадських робіт. Він відбув лише 10 год. Всього приходив 3 рази. Обвинувачений пояснював, що не з`являвся для відбуття покарання у зв`язку із сімейними обставинами. Йому роз`яснювали графік відбування покарання та пояснювали необхідність явки до сільської ради для відпрацювання громадських робіт.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що 11 серпня 2014 року до КВІ на виконання надійшов вирок відносно ОСОБА_5 , який був засуджений до 80 годин громадських робіт. 21 серпня 2014 року йому необхідно було розпочати відбуття покарання у виді громадських робіт за своїм місцем проживання в Зарічанській сільській раді. Через деякий час сільська рада проінформувала, що засуджений не відбуває покарання. Від обвинуваченого відбиралися письмові пояснення, в яких він пояснював, що не прибув для відбуття покарання у зв`язку з лікуванням, проте жодних доказів цього не було надано. ОСОБА_5 роз`яснювали порядок відбуття покарання. Було встановлено, що засуджений весь час перебував на території Верхньодніпровського району. За цей час його дійсно викликали до Верхньодніпровського РВ і він потім в жовтні 2014 року відпрацював ці години. Інші години не було відбуто без поважних причин. Всього відбуто було 10 годин громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що показання свідків він вважає правдивими і вони дійсно відповідають фактичним обставинам, які мали місце.

Оцінюючи показання свідків, які були допитані безпосередньо в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що вони узгоджуються між собою та не суперечать встановленим судом обставинам, підстав оговорювати обвинуваченого судом не встановлено. У зв`язку з чим суд вважає показання свідків належними та допустимими доказами та приймає їх як докази винуватості ОСОБА_5 .

Також вина ОСОБА_5 у вчинених злочинах підтверджується письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні:

· постановою про визнання речовим доказом від 5 вересня 2014 року, якою речовину рослинного походження в висушеному та подрібненому стані, яку було вилучено у ОСОБА_5 на вул.Ілляшевській в с.Пушкарівка було визнано речовим доказом;
· висновком експерта № 70/10-2307 від 23 вересня 2014 року, згідно з яким надана на дослідження речовина масою 37, 533 г, вилучена у ОСОБА_5 відноситься до особливо небезпечних засобів, обіг яких заборонено; речовина масою 37, 533 г є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 33,592 г.;
· підпискою ОСОБА_5 від 21 серпня 2014 року про ознайомлення з умовами та порядком відбування покарання у виді громадських робіт;
· актом перевірки виконання покарання у виді громадських робіт від 4 вересня 2014 року;
· інформаційним довідками Заріанської сільської ради про кількість відпрацьованих годин ОСОБА_5 , згідно з якими в серпні 2014 року обвинувачений відпрацював 2 години, а у вересні 2014 року 4 години;
· табелем виходу на роботу особи, яка відбуває покарання у вигляді громадських робіт, згідно з яким ОСОБА_5 в загальній кількості відпрацював 6 годин громадських робіт.
Досліджені письмові докази узгоджуються між собою та з показаннями свідків, вони є належними та допустимими і суд їх приймає до уваги як докази винуватості ОСОБА_5 .

Суд не приймає до уваги як допустимий доказ протокол особистого огляду ОСОБА_5 від 5 вересня 2014 року, оскільки його складено у відповідності до положень КУпАП і тому він не відповідає вимогам до документа, визначених ст. 99 Кримінального процесуального кодексу України та є недопустимим доказом, оскільки отриманий у порядку не передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України (ст. 86 КПК України).

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України.

Також суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 в ухиленні від відбування громадських робіт, як особою, засудженою до цього покарання. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно ст. 12 Кримінального кодексу України належить до злочинів невеликої тяжкості (ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України) та середньої тяжкості (ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України), дані про його особу, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, раніше судимий.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючи суспільну небезпеку вчинених злочинів, особу ОСОБА_5 ,суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді арешту у межах санкції ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України відповідно.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Також під час призначення покарання суд враховує, що вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 5 днів. Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнано винуватим за новим вироком, вчинено ним до набрання вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року законної сили. На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року та новим вироком з урахуванням правил складання покарань, передбачених ст. 72 Кримінального кодексу України, а саме менш суворий вид покарання у виді арешту перевести в більш суворий у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі.

Також суд звертає увагу, що невідбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпроптеровської області від 7 липня 2014 року у виді громадських робіт було враховано під час призначення покарання Лубенським міськрайонним судом Полтавської області вироком від 18 березня 2015 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речового доказу, а саме, речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, вилучену у ОСОБА_5 , яку передано на зберігання в камеру схову Верхньодніпровського РВ, підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про розподіл процесуальних витрати на залучення експерта в сумі 491 грн. 92 коп. підлягає вирішенню в порядку ст. 124 КПК України.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу суд вважає за необхідне запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати, оскільки згідно з вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2015 року він вже відбуває покарання у виді позбавлення волі з моменту фактичного затримання, а саме з 7 лютого 2015 року, а тому відсутні ризики, передбачені ст. 177 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 55, 65, 70, 72 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді двох місяців арешту.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді одного місяця арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покрання більш суворим у виді двох місяців арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2015 року та остаточно призначити покарання у виді 4 років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 7 лютого 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 понесені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 491 грн. 92 коп. в дохід держави.

Речові докази у справі, а саме, речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, вилучену у ОСОБА_5 , яку передано на зберігання в камеру схову Верхньодніпровського РВ після набрання вироком суду законної сили знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1