АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/47/15 Справа № 215/7439/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань №3 про конфіскацію майна в прибуток держави вилученого у ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі начальник Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№3) ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 26 грудня 2014 року про відмову в задоволення клопотання установи про конфіскацію майна вилученого у ОСОБА_7 скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою і такою, що суперечить нормам ст. 188 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Наказу ДПтС України від 25 грудня 2003 року № 275 Правилам внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25 грудня 2003 року затверджених МЮ України, ст. ст. 102, 107, 110 Кримінально виконавчого кодексу України. Просить розглянути провадження без участі представника установи.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 26 грудня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань №3 про конфіскацію майна в прибуток держави вилученого у ОСОБА_7 .

Рішення про відмову в задоволення клопотання Криворізької установи по виконанню покарань № 3 про конфіскацію в доход держави майна, вилученого у ОСОБА_7 слідчий суддя обґрунтував тим, що відповідно до положень ст. 102 п. 7 КВК України засудженим заборонено зберігати при собі певні речі та предмети, перелік і кількість яких визначається нормативно правовими актами МЮ України та дозволено у відповідності до положень ст. 107 ч. 2 КВК України здійснювати листування та вести телефонні розмови, у тому числі і у мережах мобільного зв`язку та користуватись мережею Інтернету та тим, що мобільний телефон та штекер було вилучено у ОСОБА_7 , яка приїхала до КУВП №3 на побачення до сина - засудженого ОСОБА_8 і стосовно саме неї було складено висновок від 11 грудня 2014 року за фактом вилучення заборонених предметів та направлено до Криничанського РВ УМВС України в Дніпропетровській області зазначені матеріали з метою складання адміністративного матеріалу за ст. 188 КУпАП, та тим, що мобільний телефон у засудженого не вилучався.

Заслухавши доповідь судді доповідача, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга начальника КУВП №3 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 404 ч. 1 КПК України, колегія суддів, переглядає ухвалу слідчого судді у межах апеляційних вимог представника КУВП №3.

Висновки слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання представника КУВП № 3 про конфіскацію майна в прибуток держави вилученого у ОСОБА_7 обґрунтовані матеріалами, які були досліджені в суді першої інстанції та є правильними.

Як убачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, відповідно до акту № 218 від 05 грудня 2014 року про вилучення заборонених предметів, у громадянки ОСОБА_7 , яка прямувала на довгострокове побачення з засудженим ОСОБА_8 були вилучені мобільний телефон та шнур з штекерами до зарядного пристрою.

По даному факту 11 грудня 2014 року начальник КУВП №3 прийшов до висновку про необхідність направлення копії висновку там відповідні матеріали щодо вилучення мобільного телефону для прийняття рішення про звернення їх в дохід держави до Тернівського районного суду та до Криничанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області з метою складання протоколу про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст. 188 КУпАП та для відповідного реагування.

Оскільки, як убачається з наданих матеріалів, мобільний телефон був вилучений у ОСОБА_7 , яка прямувала на довготривале побачення зі своїм сином ОСОБА_8 , який відбуває покарання у КУВП №3, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що на ОСОБА_7 взагалі не поширюються положення ст. 102 та ст. 107 КВК України та про те, що питання про відповідальність ОСОБА_7 мають вирішуватись у відповідності до положень ст. 188 КУпАП по направленим установою по виконанню покарань матеріалам за місцем проживання ОСОБА_7 до Криничанського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Відповідно до ст. 102 ч. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VІІІ Кримінального процесуального кодексу України.
Виходячи з того, що мобільний телефон і штекер до зарядного пристрою були вилучені у ОСОБА_7 , яка прямувала на довгострокове побачення з засудженим ОСОБА_8 і у засудженого ОСОБА_8 фактично не перебували та не вилучались слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що зазначена обставина виключає можливість застосування конфіскації таких речей та предметів згідно із ст. 102 ч. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Доводи апеляційної скарги начальника КУВП №3 про те, що слідчий суддя неправильної розуміє положення ст. 188 КУпАП та необґрунтовано не взяв до уваги положення Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 25 грудня 2003 року затверджених МЮ України та положення ст. ст. 102. 107, 110 Кримінально - виконавчого кодексу України безпідставні.

Висновок слідчого судді про те, що до ОСОБА_7 не застосовуються положення ст. ст. 102, 107 Кримінально - виконавчого кодексу України, а у засудженого ОСОБА_8 мобільний телефон взагалі не перебував і не вилучався є правильними і обґрунтованими.

Питання про відповідальність ОСОБА_7 відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення не відноситься до компетенції слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області при розгляді клопотання начальника КУВП № 3.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а тому апеляційну скаргу представника КУВП №3 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Керуючись ст. ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу начальника Криворізької установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 3) ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 грудня 2014 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання Криворізької установи виконання покарань №3 про конфіскацію майна в прибуток держави вилученого у ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: