суддів Судової палати Верховного Суду України
справах у складі:
головуючого, судді
суддів
Заголдного В.В. та Кривенди О.В.
розглянула в судовому засіданні 5 липня 2007
року в м. Києві кримінальну справу за касаційним поданням прокурора та
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Рівненської
області від 13 лютого 2007 року, яким засуджено:
судимості,
за ч. 2 ст. 187 КК України на сім років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;
судимості,
за ч. 4 ст. 187 КК України на вісім років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за п. 6 ч.
2 ст. 115 КК України на тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів йому призначено остаточне покарання - тринадцять років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Суд
визнав, що 24 грудня 2004 року нетверезі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у м. Здолбунов,
перебуваючи в гостях у ОСОБА_3, за попередньою змовою напали на потерпілого,
ОСОБА_2 ударив ОСОБА_3 пляшкою по голові, а ОСОБА_1 вийшов за межі
домовленості, схопив сокиру, якою умисно вдарив ОСОБА_3 по голові і в такий
спосіб із користі вбив його. Після цього вони вдвох заволоділи майном
потерпілого на суму 2.422 грн.
У касаційному поданні прокурор просить
скасувати вирок і направити справу на новий судовий розгляд через м'якість
призначених покарань ОСОБА_1 і ОСОБА_2. Твердить, що засуджені вчинили злочини
щодо беззахисної й одинокої людини, інваліда дитинства; вони, на думку прокурора,
не сприяли розкриттю злочину і не розкаялись.
касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 наполягає на пом'якшенні йому покарання,
бо він розкаявся, сприяв розкриттю злочину і має на утриманні малолітню дитину.
доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора щодо необгрунтованості
касаційного подання та залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи касаційних подання прокурора і скарги засудженого
ОСОБА_1, колегія суддів вважає, що підстав для їх задоволення, немає.
У судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 під час гостювання у Зломанця за
попередньою змовою вчинили розбійний напад, під час якого ОСОБА_2 ударив
господаря будинку пляшкою, а ОСОБА_1 без відома ОСОБА_2 з користі вбив
потерпілого ударом сокири по голові. Про це вони в деталях розповідали на
показання засуджених відповідали іншим об'єктивним доказам, у томі числі даним,
що містяться у протоколі огляду місця події і висновках судово-медичної
експертизи, про кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, виявлених
на тілі Зломанця (відкрита черепно - мозкова травма голови у вигляді забійної
рани тім'яної ділянки голови, крововиливів у м'які покрови, зліва у тій же
ділянці, перелом лівої тім'яної кістки, крововиливи у шлуночки головного мозку,
забійна рана правої надбрівної дуги і крововилив навколо правого ока), то суд
обгрунтовано визнав їх достовірними і поклав в основу вироку.
сукупності з іншими доказами, які свідчать про корисливі мотиви зазначених злочинних
діянь ОСОБА_2 і ОСОБА_1, - було підставою для кваліфікації дій ОСОБА_2 за ч. 2
ст. 187 КК України, а ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 187 і п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
ОСОБА_2 і ОСОБА_1 покарання є необхідними і достатніми для їх виправлення та попередження
вчинення нових злочинів. Судом ураховано ступінь тяжкості вчинених ними
злочинів, особи винуватих та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, в
тому числі ті обставини, на які звертається увага в касаційному поданні
прокурора і касаційній скарзі засудженого ОСОБА_1. Вважати, що засудженим
призначено надмірно м'які чи зокрема ОСОБА_1 - надмірно суворе покарання,
підставі наведеного та керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів
касаційне подання прокурора та касаційну
скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Апеляційного суду
Рівненської області від 13 лютого 2007 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - без
Судді:
Заголдний В.В. Редька А.І. Кривенда О.В.