АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/1628/14Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/8/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.191 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора - ОСОБА_5

при секретарі - ОСОБА_6

1)
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі 10 лютого 2014 р. кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Зборівського району на вирок Зборівського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2014 року, яким
2)
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Підкамінь Бродівського району Львівської області, жителька АДРЕСА_1
3)
засуджена за ч.2 ст.191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 500 грн. без позбавлення права обіймати посади, повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями під час виборчих компаній;
4) за ч.1 ст.366 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1 000 грн. без позбавлення права обіймати посади, повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями під час виборчих компаній.
5) На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначено у вигляді штрафу у розмірі 1 500 грн. без позбавлення права обіймати посади, повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями під час виборчих компаній.
6) В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить вирок Зборівського районного суду від 18 листопада 2014 року змінити через неправильне тлумачення судом кримінального закону, яке суперечить його точному змісту.
Засудити ОСОБА_7 за ч.2 ст.191 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 85 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю; за ч.1 ст.366 КК України із застосуванням ст.69 КК України - до покарання у вигляді штрафу у розмірі 55 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 935 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 90 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Згідно вироку суду обвинувачена ОСОБА_7 у червні 2014 року, перебуваючи на посаді голови ДВК № 610428, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, матеріально-відповідальною за збереження ввірених їй матеріальних цінностей, що належать ОВК № 167 з виборів Президента України, діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів, без проведення зборів членів ДВК № 610428, внесла завідомо неправдиву інформацію у постанову ДВК №610428 від 03 червня 2014 №11, а саме відомості про нарахування одноразової грошової винагороди, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Та подала у бухгалтерію ОВК № 167, де згідно наданих документів та згідно постанови про нарахування одноразової грошової винагороди, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було нараховано та виплачено по 422,67 грн. Однак грошові кошти призначені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 Привласнила. Своїми діями обвинувачена вчинила привласнення та розтрату бюджетних коштів на загальну суму 1268,01 грн.

Крім цього, ОСОБА_7 . Перебуваючи на посаді голови ДВК №610428, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, матеріально-відповідальною за збереження ввірених їй матеріальних цінностей, що належать ОВК № 167 з виборів Президента України, діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів,з метою привласнення та розтрати ввірених їй коштів ОВК №167, що виділялись для виплати заробітної плати членам ДВК №610428, не провівши зборів членів ДВК №610428, винесла постанову дільничої виборчої комісії №610428 від 03 червня 2014 року, про нарахування одноразової грошової винагороди членам ДВК №610428, вписавши ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як тих членів комісії, які брали активну участь в роботі комісії та підписала її в графі голова ДВК та секретар ДВК, після чого подала її в бухгалтерію ОВК №167.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просить суд задовольнити його змінену апеляційну скаргу та на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 85 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1445 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, ознайомившись з матеріалами справи та доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, за який вона засуджена, обґрунтовані сукупністю належним чином оцінених доказів і в апеляційній скарзі прокурора не оспорюються, як і кваліфікація її дій за ч.2 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, оскільки вона вчинила привласнення та розтрату чужого майна, яке було ввірене їй та перебувало у її віданні шляхом зловживання службовим становищем та внесла до офіційного документу завідомо неправдиві відомості

Водночас наведені у апеляційній скарзі доводи про неправильне застосування кримінального закону не можуть бути задоволені з наступних підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 було призначене покарання за ч.2 ст.191 КК із застосуванням ст.69 КК України та ч.1 ст.366 КК із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Тобто, з огляду на вимогу закону, покарання у виді штрафу призначається судом не у твердій сумі, а в ставках неоподаткованих мінімумів доходів громадян, який встановлений законодавством України на момент постановлення вироку.

Судом першої інстанції дійсно при призначенні покарання у виді штрафу обвинуваченій ОСОБА_7 покарання вироком визначено у розмірі 1 500 грн., при цьому не вказано, скільки це складає неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Однак, вищевказане не свідчить про неправосудність вироку, не звужує і не розширює обсяг обвинувачення останньої та не впливає на правильність призначеного судом покарання. Отже, порушення, на яке посилається прокурор в апеляційній скарзі, не вплинуло на правильність прийнятого судом рішення та не є таким, що тягне за собою його зміну або скасування з огляду на положення ст.ст. 412,413 КПК України.

Вирок суду відповідає вимогам ст.420 КПК України.

Таким чином, прохання прокурора, яке міститься в його апеляційній скарзі, про зміну вироку Зборівського районного суду та призначення ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.191 КК із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 85 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1 445 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю; за ч.1 ст.366 КК України із застосуванням ст.69 КК України - до покарання у вигляді штрафу у розмірі 55 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 935 грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, і на підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у вигляді штрафу у розмірі 90 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 445 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, є безпідставним.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та для зміни вироку суду, як про це просить останній.

Доводи апеляційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення кримінального процесуального закону, які були би підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляцію державного обвинувача прокурора Зборівського району Тернопільської обл. залишити без задоволення, а вирок Зборівського районного суду Тернопільської обл. від 18 листопада 2014 р. відносно ОСОБА_7 без змін.

1)
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2