Справа № 496/1416/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.04.2015 Біляївський районний суд

Одеської області.

У складі головуючого судді - ОСОБА_1

За участю секретаря ОСОБА_2

Прокурора ОСОБА_3

Обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Законних представників неповнолітніх - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Копайгородської.

Адвоката - ОСОБА_9 .

Представника служби у справах дітей Біляївської райдержадміністрації - ОСОБА_10 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка кримінальну справу відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградне Березівського району Одеської області, громадянина України, українця, який не навчається та не працює, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дачне Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, який не навчається та не працює, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Гольма Балтського району Одеської області, громадянина України, українця, який є учнем 9-Б класу Дачненської ЗОШ І-ІІІ ступенів, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою АДРЕСА_5 , -

у скоєнні злочину передбаченого ст. ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України

В С Т А Н О В И В :

18.12.2014 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , 1999 р.н. разом з неповнолітнім ОСОБА_6 , 2000 р.н. та неповнолітнім ОСОБА_5 , 1997 р.н., знаходячись на пероні залізничної станції в с. Дачне Біляївського району, вступили в злочинний зговір, направлений на відкрите заволодіння чужим майном з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний намір, неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 побачили неповнолітнього ОСОБА_11 , який проходив повз перон та почали переслідувати його.

Приблизно о 23 годині 40 хвилин, знаходячись на АДРЕСА_2 , неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_4 і ОСОБА_6 наздогнали неповнолітнього ОСОБА_11 та, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 нанесли по удару ногою в спину неповнолітньому ОСОБА_11 , а неповнолітній ОСОБА_4 удар ліктем в потилицю неповнолітньому ОСОБА_11 , від якого останній впав на землю.

З метою попередження опору та залякування неповнолітнього ОСОБА_11 , неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 почали наносити удари ногами по тілу ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 обшукувати кишені ОСОБА_11 з метою заволодіння його майном.

В цей момент неповнолітні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 помітили світло фар автомобіля, що рухався в їх напрямку та, злякавшись викриття у скоєнні злочину, не змогли довести свій злочинний намір до кінця та були вимушені залишити місце злочину.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 59 від 17.02.2015 року у громадянина ОСОБА_11 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, лівої щоки, задньої поверхні грудної клітини ліворуч та праворуч, набряків м`яких тканин голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні свою провину визнали, повністю підтвердили суть пред`явленого їм обвинувачення, і пояснили, що не можуть пояснити свій поступок, просять пробачення у потерпілого, у скоєному каються.

Крім того їх винуватість підтверджується протоколом огляду місця події, протоколами проведення слідчих експериментів.

Згідно ст. 349 КПК України зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів обставин вини обвинувачених, у зв`язку з повним визнанням ними своєї вини.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 винними у скоєнні вказаного кримінального правопорушення і їх дії кваліфікує ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, а саме як замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі особи.

При призначенні покарання суд враховує особи винних, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за місцем проживання характеризуються позитивно, раніше не судимі, є неповнолітніми, щиро каються,, тому суд вважає за можливе призначити їм покарання із застосуванням ст. 75, 104 КК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 485, 487 491 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 визнати винними у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України і призначити їм покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, кожному.

Відповідно до ст.. 75, 104 КК України звільнити їх від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, кожному

Термін іспитового строку рахувати з дня оголошення вироку.

Речові докази по справі мобільний телефон « ФЛАЙ « та коробку від нього повернути потерпілому, лазерні диски з відеозаписом зберігати в матеріалах справи.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засуджених не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу КВІ і періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1