Справа №583/1331/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/463/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Самовільне залишення військової частини або місця служби
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 серпня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000047, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 09.12.2014р. за ст.ст.407 ч.2, 69 КК України до 6 місяців арешту з відбуванням на гауптвахті;

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга від обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2015 року, в якій він просить змінити вказане судове рішення, а саме, застосувавши ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Даним вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.407 КК України та призначено покарання 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.70 ч.4 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 09.12.2014р. з врахуванням положень ст.72 КК України у виді 2 днів позбавлення волі, та остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів у виді 1 року 2 днів позбавлення волі.

Обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк відбуття покарання визначено рахувати з дня його затримання 03 червня 2015 року.

Постановлено в строк відбуття покарання зарахувати покарання, відбуте ОСОБА_6 за вироком Київського районного суду м. Полтави від 09.12.2014р., з 09 грудня 2014 року по 02 червня 2015 року включно.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений наголошує, що суд першої інстанції в повній мірі не врахував те, що він повністю визнав себе винним, щиро покаявся у вчиненому активно сприяв розкриттю злочину, а тому призначив занадто суворе покарання, а також дійшов помилкового висновку про те, що його виправлення неможливе без ізоляції суспільства, враховуючи те, що він характеризується позитивно, як за місцем роботи, так і за місцем відбування покарання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психолога, має матір похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винуватим в тому, що, будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову частину або місце служби без поважних причин, тривалістю понад 10 діб, але не більше місця.

Так, останній був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час часткової мобілізації на підставі Указу Президента №303/2014 від 17.03.2014р. «Про часткову мобілізацію», наказом командира військової частини польова пошта В НОМЕР_1 , від 28.10.2014р. №14 був зарахований до списків особового складу та призначений на посаду підсобного робітника 3-го інженерно-будівельного відділення 4-го інженерно-будівельного взводу 1 інженерно-будівельної роти.

Старший солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в порушення вимог ст.ст.17,56 Конституції України, ст.ст.1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень військової присяги, ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в період з 30 жовтня по 19 листопада 2015 року, умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, самовільно залишив розташування військової частини польова пошта В НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , без поважних причин.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.407 КК України, за обставин, викладених у вироку, колегією суддів не перевіряється, оскільки фактичні обставини провадження, встановлені судом першої інстанції, апелянтами не оскаржуються.

За встановлених судом фактичних обставин провадження дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.407 КК України.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції вірно врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, а також пом`якшуючі обставини - щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, посередню характеристику за місцем служби, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Також при призначенні покарання судом першої інстанції враховано і те, що ОСОБА_6 , перебуваючи під слідством за скоєння аналогічного злочину, на шлях виправлення не став та повторно скоїв злочин проти встановленого порядку несення військової служби.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку суд цілком обґрунтовано призначив покарання та належно мотивував це у вироку, призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, є домірним скоєному, підстав для призначення більш м`якого покарання за наведених обвинуваченим в апеляційній скарзі підстав не вбачається.

З врахуванням наведеного, не вбачає колегія суддів і підстав для призначення покарання ОСОБА_6 з застосуванням положень ст.75 КК України, оскільки як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлені обставини, які б вказували на можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу неврахування судом першої інстанції при призначенні покарання його позитивної характеристики за місцем відбування покарання не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки на час ухвалення вироку останнім вказана характеристика суду першої інстанції надана не була, а характеристика обвинуваченого за місцем несення служби була врахована судом першої інстанції як обставина, яка пом`якшує покарання.

Істотних порушень норм кримінально - процесуального закону при досудовому розслідуванні кримінального провадження та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим та не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для засудженого, який утримується під вартою з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4