Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
головуючого-судді
суддів за участю прокурора
Канигіної Г.В., Пошви Б.М.
розглянула у судовому засіданні у
м. Києві 17 травня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
заступника прокурора Кіровоградської області на вирок Бобринецького районного
суду Кіровоградської області від 12 липня 2006 року щодо ОСОБА_1
Вироком
місцевого суду

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженку с. Іванівка та жительку

с.
Солонцюватка Бобринецького

району
Кіровоградської області,

раніше
судиму: 22 липня 2002 року

Бобринецьким районним судом за

ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України

на 4 роки позбавлення волі. На підставі

ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з
іспитовим строком три роки,

засуджено
за ч.2 ст.185 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з
випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_1 покладено обов'язки не виїжджати
за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти цей орган про зміну місця
проживання чи роботи.

В
апеляційній інстанції вирок щодо ОСОБА_1 не переглядався.

Цим
же вироком засуджено ОСОБА_2, судове рішення щодо якого не оскаржується.

Як
визнав суд, 4 квітня 2006 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_1 за попередньою
змовою із ОСОБА_2, повторно, таємно викрала 9 секцій культиватора КРН-5,6,
загальною вартістю 4 723 грн. 20 коп., що знаходилися на земельній ділянці біля
домоволодіння ОСОБА_2 у
с. Солонцюватка Бобринецького району Кіровоградської області та належали
ПП “ОСОБА_3”.

Крім
того, 7 квітня, приблизно о 14 годині, ОСОБА_1, із території земельної ділянки,
що розташована біля домоволодіння ОСОБА_2, повторно, таємно викрала 8 секцій
культиватора УСМК-5,4, вартістю 5 140 грн., заподіявши ПП “ОСОБА_3” матеріальну шкоду на вказану суму.

У
касаційному поданні прокурор просить вирок у справі щодо ОСОБА_1 скасувати. Не
оспорюючи правильність встановлення фактичних обставин справи та кваліфікацію
злочинних дій ОСОБА_1, прокурор вважає, що винну необхідно звільнити від
кримінальної відповідальності на підставі ст.7 КПК України та ст.48 КК України.

Заслухавши доповідача,
міркування прокурора про часткове задоволення касаційного подання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи подання прокурора, колегія суддів
вважає, що судове рішення у справі підлягає зміні.

Висновок суду щодо доведеності винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які
її засуджено, стверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні
доказів, є правильним і у поданні не оспорюється.

Правильність кваліфікації злочинних дій засудженої за ч.2 ст.185 КК
України, сумнівів не викликає.

Зі справи видно, що ОСОБА_1 на час постановлення вироку досягла пенсійного
віку.

Однак, при призначенні винній покарання у виді обмеження волі, суд не
урахував цю обставину, чим порушив вимоги ст.61 КК України, оскільки такий вид
покарання не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п.8 постанови Пленуму Верховного
Суду України “Про практику призначення судами кримінального покарання” №7 від
24 жовтня 2003 року, коли санкцією закону, за яким засуджується особа,
передбачено лише такі покарання, які з огляду на вік чи стан винної особи не
можуть бути до неї застосовані, суд не вправі перейти до більш м¢якого виду покарання. У
таких випадках суд, за наявності до того підстав, повинен постановити вирок і
звільнити засуджену від покарання.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 скоїла злочини середньої тяжкості, у вчиненому
щиро розкаялася та сприяла розкриттю злочинів, а також те, що у касаційному
поданні не ставиться питання про призначення ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст.185 КК
України у виді позбавлення волі, що є більш суворим покаранням ніж обмеження
волі, засуджену слід звільнити від призначеного покарання.

Інших порушень, що тягнуть скасування вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Кіровоградської області задовольнити
частково.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 12 липня 2006 року
щодо ОСОБА_1 в частині призначення покарання змінити.

ОСОБА_1
вважати засудженою за ч.2 ст.185 КК України без призначення покарання.

С у д д і:

Кравченко К.Т. Канигіна Г.В. Пошва Б.М.