Справа № 1-57 2012 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2012 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., з участю прокурора Іващенка С.А., захисника ОСОБА_1, в смт. Іванків розглянувши кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, не працює, не має судимості відповідно до ст. 89 КК України, зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживав без реєстрації в с. Рудня Тальська Іванківського району Київської області, вул. Жовтнева, 48

за ст. 115 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 18.12.2011 року біля 14 год., перебуваючи у стані алкогольного спяніння, знаходячись за місцем свого постійного проживання у ІНФОРМАЦІЯ_4, який належить ОСОБА_3, на грунті тривалих неприязних стосунків, які у нього виникли з співмешканкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, з метою вбивства останньої, умисно наніс їй один удар кухонним ножем у грудну клітину зліва, внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легені, перикарду, серця, які могли утворитися від дії колюче-ріжучого предмету типу ножа, який має «П»-подібний обух із гостро заточеним лезом і шириною клинка на одному із рівнів занурення близько 1,2 см і відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_3 настала 18.12.2011 року в результаті гострої крововтрати, яка розвинулася після отримання проникаючого ножового поранення грудної клітки з пошкодженням серця.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, та ( у судовому засіданні дав покази, які зводились до того, що він проживав разом з ОСОБА_3 в с. Рудня Тальська. Жили добре. 18.12.2011 року він прокинувся десь о 8 год. 45 хв., почув розмову. Коли зайшов на кухню, то побачив там батька ОСОБА_4. Йому запропонували випити. Він погодився. Багато не пив (напередодні також вживали спиртне, бо його дочці виповнилося 26 років). Потім дружина пішла з батьком до нього додому. Тут до них додому прийшла кума дружини ОСОБА_5, з пляшкою горілки. Повернулась дружина, яка принесла від матері сала. Випили. ОСОБА_4 просила порізати яблуко, тому він пішов у кімнату, взяв ніж, порізав яблуко. ОСОБА_4 стала сваритись з кумою за нього. Його це «вивело із себе», і він схопив ножа, став кричати, що вбє себе, щоб його не ділили як якусь річ. ОСОБА_4 стала говорити, щоб він цього не робив. Потім жінки випили ще по 50 г, а він вже не пив. Він помітив, що ОСОБА_3 заснула, поклавши голову на руки. Тут він знову взяв ножа, щоб відрізати сала, став виганяти ОСОБА_5 з будинку. Знову зчинився скандал ОСОБА_3 «послала» куму. В цей час він тримав ніж двома пальцями, ОСОБА_3 знаходилась трохи позаду нього, він махнув рукою, і почув якийсь хрускіт. Коли обернувся, то побачив, що ОСОБА_3 держить у руках лезо ножа. Він запитав у неї: «Я тебе, зайка, врізав?», на що вона відповіла «Все нормально». Він ще поправив їй кофту, бо некрасиво при людині так виглядати. Вона ще говорила, не хотіла, щоб викликав швидку допомогу Зрозумівши, що «хрускіт» йому не здався, він вискочив у кімнату для того, щоб взяти телефон і викликати швидку, але телефон був розряджений, коли повернувся назад, то ОСОБА_3 вже лежала на підлозі, а куми не було, як не знайшов він і ножа. Побіг до сусіда ОСОБА_6, сказав, треба викликати швидку, бо мабуть убив дружину. Повернувшись додому, зрозумів, що вона дійсно мертва, і тут приїхала міліція. Він дійсно наніс удар дружині, але це сталось випадково. В судових дебатах підсудний своєї вини не визнав взагалі, зазначивши, що вбити його жінку могла кума ОСОБА_5, у неї не брали відбитків пальців.

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його вина у судовому засіданні підтверджується показами:

Показами потерпілої ОСОБА_7, яка показала, що вона є дочкою померлої ОСОБА_3, мати і підсудний жили нормально, сварились лише через горілку. Ініціатором сварок була мати (коли вип*є). Щоб бились вона не бачила. Про те, що сталось, вона дізналася по телефону, коли їм зателефонувала сусідка матері. Цивільний позов вона заявляти не буде.

Показами свідка ОСОБА_6, який показав, що він проживає по сусідству з підсудним. 18.12.2011 року він був у себе вдома, порався по господарству. Почув, що його кличе підсудний. Коли вийшов до нього, то той впав, бо був у нетверезому стані. Він попросив викликати швидку, бо «ОСОБА_3 хотіла його, потім себе». Толком він так нічого і не зрозумів. Потім підсудний пішов додому. Він прийшов слідом. Коли зайшов до їх будинку, то побачив на стільці вже мертву ОСОБА_3 Пішов викликати швидку, яка приїхала десь через хвилин 15, а ще десь через 10 хвилин приїхала міліція.

Показами свідка ОСОБА_5, яка показала, що перед обідом 18.12.2011 року вона зайшла до своєї куми ОСОБА_3 Вони однокласники, вчились разом, працювали. Коли вона була у куми, то говорили про 50-річчя підсудного, він просив допомогти, вона погодилась. Пили зовсім трохи, в цей день у її матері був день народження. Вона горілки не приносила. ОСОБА_4 з підсудним сварились за якийсь мобільний телефон, підсудний махав ножем. ОСОБА_4 при цьому казала, що він помахає, і перестане, при ній він не наносив жодного удару по ОСОБА_3 Вона ж злякалась і пішла додому. Що далі сталося між кумою та підсудним вона не знає.

Поясненням судово-медичного експерта ОСОБА_8, яка, розяснюючи свій висновок пояснила, що ОСОБА_3 відразу після поранення могла сказати пару фраз, малоймовірно, що вона могла говорити багато. Такі ушкодження сама собі вона не могла нанести, глибина раневого каналу не менше 10 см.

Крім того, вина підсудного підтверджується також письмовими матеріалами справи:

-протоколом відтворення обстановки та обставин події та оглянутим у судовому засіданні відеозаписом від 22.12.11, за участю підозрюваного ОСОБА_2, який на місці події розповів та показав про обставини вчинення ним злочину, а саме вбивства ОСОБА_3 ОСОБА_2 на статисті показав, як він наніс удар ОСОБА_3 (а.с.57-62);

-протоколом огляду місця події, фото таблицею та оглянутою у судовому засіданні відеозйомкою від 18.12.2011 року, відповідно до яких місцем огляду є будинок № 48 по вул.. Жовтнева, в с. Рудня Тальська Іванківського району, в ході якого було виявлено труп ОСОБА_3 з ознаками насильницької смерті, виявлено на вилучено светр червоного кольору та футболку білого кольору з трупа ОСОБА_3, на яких знаходяться порізи тканини зліва; скляна пляшка ємністю 0,5 л, три скляні чарки, ніж з ручкою чорного кольору з плямами бурого кольору, схожими на кров, який знаходився під стільцем поряд з трупом, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_3 (а.с.9-26);

- висновком судовомедичної експертизи № 164 від 04.02.12, відповідно до якого смерть ОСОБА_3 наступила в результаті гострої крововтрати, яка розвинулася після отримання проникаючого ножового поранення грудної клітки з пошкодженням серця. Враховуючи вираженість трупних змін, смерть ОСОБА_3 могла наступити 18.12.2011 року в період з 13.30-14.30 год. При судово-медичній експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження: проникаюче ножове поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легені, перикарду, серця, які могли утворитися від дії колюче-ріжучого предмету типу ножа, який має «П»-подібний обух із гостро заточеним лезом і шириною клинка на одному із рівнів занурення близько 1,2 см і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Всі вищеописані тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_3 прижиттєві. Її смерть наступила через короткий проміжок часу (хвилини), після отримання проникаючого ножового поранення грудної клітки з пошкодженням серця. Після отримання тілесних ушкоджень потерпіла не могла з отриманими ушкодженнями пересуватись, чинити опір, вчиняти активні дії. При судово-токсикологічному дослідженні трупа виявлено етиловий спирт у крові -3,54%, у сечі 3,90%, що відносно до живої людини відповідає сильному ступеню алкогольного спяніння. Враховуючи направлення раневого каналу, малоймовірно, що потерпіла могла сама нанести собі пошкодження ( а.с.67-70);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 334 від 27.01.2012 року відповідно до якого кров на клинку кухонного ножа могла походити і від потерпілої ОСОБА_3 (а.с.78-82);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 333/11р./ц від 27.01.2012 року, відповідно до якого при судово-цитологічному дослідженні зрізів нігтьових пластин та піднігтьового вмісту правої руки ОСОБА_2, виявлено епітеліальні клітини, які могли походити в тому числі і від ОСОБА_3 ( а.с.87-92);

- висновком експерта № 17/Е від 12.04.2012 року (додаткового до висновку № 164 від 19.12.2011 року), відповідно до якого враховуючи характер, локалізацію, направлення та хід раневого каналу, тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_3 не могли утворитися внаслідок необережного поводження з ножем підсудним ОСОБА_2 (випадково зачепити потерпілу під час розмови, жестикулюючи рукою, в якій знаходився ніж і вона не могла випадково самостійно напоротись на ніж, що знаходився у руці підсудного.

- висновком експерта № 278-мк від 10.02.2012 року відповідно до якого виникнення виявленого на клапті шкіри гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6 пошкодження від дії ножа, наданого на дослідження, не виключається;

- висновком експерта № 14-мк від 14.02.2012 року відповідно до якого виникнення виявлених на светрі та футболці пошкоджень від дій ножа, наданого на дослідження, не виключається.

- речовими доказами.

Вивченням особистості підсудного ОСОБА_2 встановлено, що він за місцем свого постійного проживання характеризується посередньо, як особа, щодо поведінки якої в громадських місцях і побуті нарікань і сільську раду не надходило, за місцем колишнього відбування покарання він характеризується особа, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тому до нього було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання 28.01.2003 року на 1 рік 5 місяців 1 день, відповідно до ст. 89 КК України він вважається таким, що не має судимості, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до акту комплексної амбулаторної судової психолого психіатричної експертизи № 1240 від 20.12.11 року ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, а перебував у стані простого алкогольного спяніння. Тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у нього не виявлено. Він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру він не потребує. ОСОБА_2 під час скоєння інкримінованих йому дій в стані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який міг би здійснити суттєвий виплив на його свідомість та діяльність, не перебував. Про це свідчить відсутність характерної динаміки розвитку цих станів. Крім того, він перебував в стані алкогольного спяніння, що не дозволяє кваліфікувати його стан як фізіологічний. Йому не притаманні будь-які індивідуально-психологічні особливості, які мають у нього яскраво виражений характер, і які здійснили суттєвий вплив на скоєння ним інкримінованих дій. Він страждає на хронічний алкоголізм. Потребує лікування від алкогольної залежності, протипоказань для цього не виявлено. ( а.с.98-99)

З огляду на викладене, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку про те, що вина підсудного доведена, а його злочинні дії правильно кваліфікуються за ч.1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Невизнання підсудним своєї вини суд розцінює як обраний спосіб захисту з метою уникнення покарання за скоєний злочин, оскільки судом встановлено, що удар ножем потерпілій підсудний наніс умисно у життєво-важливий орган грудну клітку в область серця. При цьому, слід звернути увагу на довжину раневого каналу: підсудний одним ударом ввігнав його майже на всю довжину клинка (на 10,5 см), довжина самого клинка становить 13,2 см. Тобто між діями підсудного (нанесенням удару у життєво-важливі органи) та наслідками у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_3 є прямий причинний зв*язок, що підтверджується матеріалами справи. Умисно наносячи ножем удар у життєво-важливі органи потерпілої, підсудний передбачав його суспільно-небезпечні наслідки і, хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання. Слід зазначити також, що з показів підсудного вбачається, що ініціатором сварки була ОСОБА_3, потерпіла ОСОБА_7 також підтвердили, що сварки, зазначай розпочинала саме її мати. Покази підсудного, що він випадково «зачепив» ОСОБА_3 ножем, спростовуються матеріалами справи, експертними висновками, зазначеними вище. Повне заперечення ним причетності до нанесення удару ножем ОСОБА_3 спростовуються зазначеними вище висновками судових експертиз, з яких вбачається, що на клинку ножа виявлена кров, яка могла походити від ОСОБА_3; при дослідженні вмісту піднігтьових зрізів з правої руки підсудного також виявлено епітеліальні клітини, які могли походити від ОСОБА_3, під час відтворення обстановки і обставин родії він розповів про те, як наніс ОСОБА_3 удар ножем, як після цього розмовляв з нею та пішов викликати швидку допомогу, свідок ОСОБА_6 також у судовому засіданні підтвердив, що підсудний, коли прийшов просити викликати швидку сам казав про те, що «ОСОБА_3 хотіла мене, потім себе…», говорив невнятно, бо був дуже п*яний. Жодного разу не було сказано, що будь-хто інший міг, крім нього, нанести смертельний удар ОСОБА_3 Пояснення підсудного про те, що на ножі виявлено сліди пальців рук, які не досліджувались, взагалі не відповідає матеріалам справи, оскільки у справі проводилось дактилоскопічне дослідження лише щодо слідів на пляшці з горілкою та чарок. Ніж досліджувався щодо приналежності слідів крові, виявлених на ньому. Підсудний в момент скоєння злочину перебував у стані алкогольного сп*яніння, і, як стверджує свідок ОСОБА_6 говорив невнятно, падав, бурмотів. Цей же свідок стверджує, що коли прийшов до будинку ОСОБА_3, та сиділа на стільці, руки обвисли, він ще брав її за голову, шия була тепла, побачив кров. Підсудний же стверджує, що ОСОБА_3, коли він ішов до ОСОБА_6, вже лежала. Не бере суд до уваги і покази підсудного про те, що ОСОБА_3 сама витягла ніж з своєї грудної клітки та тримала його за лезо, оскільки з протоколу огляду місця події (фототаблиці до нього та відоезапису) вбачається, на її руках крові не видно. Суд, оцінюючи покази підсудного також враховує те, що він перебував у стані алкогольного сп*яніння, просто не пам*ятає всіх обставин вчинення злочину та намагається перекласти свою вину на іншу особу, хоча жодних даних причетності до злочину будь-кого іншого, немає.

Обставин, що помякшують покарання підсудного не встановлено.

Обставиною, що обтяжує його покарання є вчинення злочину у стані алкогольного спяніння .

Обираючи покарання підсудному, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного злочину, який кримінальний законом віднесено до категорії особливо тяжких, відсутність обставин, що помякшують покарання підсудного, обставину, що обтяжує покарання підсудного (вчинення злочину у стані алкогольного спяніння), поведінку підсудного після скоєння злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується посередньо, те, що він відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, проте відповідно до висновку судової психолого-психіатричної експертизи він страждає на хронічний алкоголізм. Суд також враховує і поведінку потерпілої ОСОБА_3, яка фактично, також перебуваючи у стані сильного алкогольного спяніння фактично провокувала підсудного на сварку. Суд, з урахуванням викладеного вище вважає, що йому слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 115 ч.1 КК України. Оскільки хронічний алкоголізм не належить до хвороб, що становлять небезпеку для здоровя інших осіб, то примусове лікування від цієї хвороби згідно ст.. 96 КК України не повинно застосовуватись.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і обрати йому міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання 18.12.2011 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_2 залишити попередньою тримання під вартою в Житомирському СІЗО № 8 ДДПВП.

Речові докази: светр червоного кольору, футболку білого кольору, скляну пляшку ємністю 0,5 л, три скляні чарки, ніж з ручкою чорного кольору, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_3 знищити, сліди папілярних візерунків залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд Київської області протягом 15 днів з моменту його проголошення, а ОСОБА_2 з моменту отримання його копії.

Суддя: