Справа
№10-49 2007 р.
Головуючий у 1 інстанції
Доповідач Самойленко A.I.
УХВАЛА

Іменем України

14 лютого 2007 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого Чепура О.М. суддів Самойленка А.І., Масла В.

з участю прокурора Шаїпова Р.А.
захисника ОСОБА_1 обвинуваченого ОСОБА_2 розглянув у
відкритому судовому засіданні
в місті Донецьку
справу за апеляцією прокурора,
який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на постанову судді
Старобешівського районного суду Донецької області від 5 лютого 2007
року, якою відмовлено у
задоволенні скарги захисника на
незаконне затримання ОСОБА_2 і у задоволенні подання слідчого СВ
Старобешівського РВ УМВС
України в Донецькій
області, узгодженого з прокурором Старобешівського району про обрання
запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
і мешканця селища Новий Світ
Старобешівського району Донецької області, не судимого обвинуваченого за ст.185
ч.3 КК України.

Органами досудового
слідства ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення у тому, що він 7 грудня 2006 року приблизно о
23-й годині, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 групою осіб, з
метою крадіжки чужого майна прибули на автомобілі "Део Ланос" під
керуванням ОСОБА_2 до магазину "Продукти" в селі Колоски
Старобешівського району, де розподіливши ролі, ОСОБА_3 проник у приміщення магазину і викрадені товари передавав
через вікно ОСОБА_4. Останній у свою чергу переносив до автомобіля і передавав
їх ОСОБА_2, який складав викрадене в автомобіль. Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 таємно
викрали чуже майно на суму 3659
гривень 02 копійки.

Відмовляючи в
задоволенні подання слідчого, узгодженого з прокурором, про обрання щодо
ОСОБА_2 запобіжного заходу у виді взяття під варту, суддя своє рішення в
постанові мотивував тим, що дані про намагання ОСОБА_2 ввести слідство в оману,
про його намір ухилитись від слідства і суду, перешкодити встановленню істини у
справі, відсутні. ОСОБА_2 має постійне місце проживання та роботи, позитивно
характеризується, що з урахуванням вищезазначених обставин свідчить про
можливість його належної

2

процесуальної поведінки шляхом обрання запобіжного
заходу, не пов'язаного з триманням під вартою.

В апеляції
прокурор просить скасувати постанову судді в частині відмови у задоволенні
подання про обрання запобіжного заходу у виді взяття ОСОБА_2 під варту, а
матеріали справи в цій частині направити на новий судовий розгляд. В
обгрунтування доводів апеляції посилається на те, що судом безпідставно не
взято до уваги те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину,
раніше притягався до кримінальної відповідальності за ст.185 ч.1 КК України, в
даний час в провадженні суду перебуває кримінальна справа по обвинуваченню
ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, яку не
розглянуто через неявку його в судові засідання. Наведені обставини свідчать
про можливість продовження ним злочинної діяльності, перешкоджання встановленню
істини у справі, ухилення від слідства і суду.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, захисника і обвинуваченого, які
заперечували проти апеляції і просили постанову судді залишити без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд вважає,
що апеляція підлягає задоволенню, а постанова судді - скасуванню,
виходячи з наступного.

Висновки судді у
постанові про те, що дані про намагання ОСОБА_2 ввести слідство в оману, про
його намір ухилитись від слідства і суду, перешкодити встановленню істини у
справі, відсутні, зроблені без належної перевірки матеріалів справи.

Так, з показань
свідка ОСОБА_5 вбачається, що ОСОБА_2, повідомивши йому про вчинення
ним, тобто ОСОБА_2, разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 крадіжки з приміщення магазину,
попросив його нікому про це не говорити.

Показання цього
свідка про зазначені дії ОСОБА_2 у сукупності з твердженнями останнього про
його непричетність до вчинення крадіжки, які суперечать іншим наявним у справі
доказам, можуть свідчити про намір ОСОБА_2 перешкодити встановленню істини у
справі.

Також суддею не
враховані з належною повнотою дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2, який є
відповідно до вимог ст.89 КК України не судимим, раніше до нього
застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням. Крім
цього, у провадженні Старобешівського районного суду перебуває справа по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.І КК України,
однак суддею не перевірено доводи прокурора про те, що ця справа тривалий час
не розглянута через неявку ОСОБА_2 в судові засідання. Крім зазначених обставин
не в повній мірі враховано і те, що ОСОБА_2 пред'явлено обвинувачення у
вчиненні тяжкого злочину.

Таким чином,
постанова судці в частині відмови в задоволенні зазначеного подання про обрання
щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу, винесена без врахування усіх даних про ступінь
тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2, даних про його
особу і про можливість перешкодити встановленню істини у справі.

Тому постанова
судді в цій частині не відповідає вимогам ст.ст.148, 150 КПК України,
через що вона підлягає скасуванню з поверненням матеріалів на новий судовий
розгляд під час якого необхідно прийняти рішення з урахуванням усіх
вищезазначених обставин.

з

Враховуючи
наведене, керуючись вимогами ст.ст.365, 366
КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляцію
прокурора задовольнити. Постанову судді Старобешівського районного суду
Донецької області від 5 лютого 2007 року в частині
відмови у задоволенні подання слідчого СВ Старобешівського РВ УМВС України в
Донецькій області, узгодженого з прокурором Старобешівського району, про
обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту щодо ОСОБА_2, скасувати, а
матеріали в цій частині направити на новий судовий розгляд у той суд в іншому
складі суддів.

Судді: