Справа № 1-594/12
Провадження № 1/1015/336/2012
В И Р О К

іменем України

18.09.2012 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Литвиненка Р.С.

захисника ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має загальну середню освіту, не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 раніше не судимого на підставі ст. 89 КК України,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

В середині травня 2012 року, точної дати не встановлено, ОСОБА_3, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Старовокзальна, поблизу магазину «Мега Макс» у невстановленої досудовим слідством особи по імені Ігор, придбав без мети збуту для власного вживання 14 поліетиленових пакетиків заповнених канабісом, достовірно знаючи про те, що канабіс являється наркотичним засобом. Після чого, ОСОБА_3 незаконно, без мети збуту, зберігаючи при собі зазначений наркотичний засіб, на маршрутному таксі № 368 перевіз його до місця свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, де зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

11.06.2012 року о 19 годині 30 хвилин в ході проведення огляду за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено 14 поліетиленових пакетиків, в яких знаходилася подрібнена речовина рослинного походження, яка згідно висновку експерта № 928/х від 05.07.2012 року являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс масою 27 г. Вказаний наркотичний засіб ОСОБА_3 зберігав для власного вживання без мети збуту.

Канабіс згідно Списку №1 «Особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено» Таблиці №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 з наступними змінами та доповненнями, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

В подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.07.2012 року близько 15 години ОСОБА_3, перебуваючи поблизу місця свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, маючи прямий умисел, спрямований на шахрайське заволодіння майном золотою каблучкою, належною ОСОБА_2, користуючись довірою, породженою тривалим знайомством та дружніми стосунками, шляхом повідомлення останній неправдивої інформації про своє скрутне матеріальне становище та щодо своїх дійсних намірів по поверненню в період до 10.07.2012 року її золотої каблучки, в результаті чого ввів ОСОБА_2 в оману, викликавши у неї хибну впевненість у добросовісності його намірів по тимчасовій позиці каблучки з подальшим її поверненням в строк до 10.07.2012 року, чим схилив її до добровільної передачі йому каблучки, виготовленої із золота 585 проби вагою 3,72 г, вартість якої згідно звіту про проведення товарознавчої експертизи становить 1008,39 грн. Після отримання вказаної каблучки ОСОБА_3 розпорядився нею за власним розсудом, а саме заклав її в ПТ «Ломбард Скарбниця», та у встановлений строк ОСОБА_2 каблучку не повернув, спричинивши останній своїми шахрайськими діями матеріальну шкоду в розмірі 1008,39 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, вранці 02.08.2012 року ОСОБА_3, перебуваючи біля магазину «Леді», розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 19, маючи прямий умисел, спрямований на повторне шахрайське заволодіння майном мобільним телефоном, належним ОСОБА_2, користуючись довірою, породженою тривалим знайомством та дружніми стосунками, шляхом повідомлення останній неправдивої інформації про необхідність здійснення термінового телефонного дзвінка, в результаті чого ввів ОСОБА_2 в оману, викликавши у неї хибну впевненість у добросовісності його намірів по здійсненню дзвінка х її телефону з подальшим його поверненням через 30 хвилин, чим схилив її до добровільної передачі йому мобільного телефону марки «Nokia 6700 Classic Chrome», вартість якого згідно звіту про проведення товарознавчої експертизи становить 2430,92 грн., в якому знаходилася сім-картка мобільного оператора «Київстар» за номером , яка для потерпілої матеріального значення не представляє, на рахунку якої було 50 грн. Після отримання вказаного телефону ОСОБА_3 розпорядився ним за власним розсудом, саме заклав його в ПТ «Ломбард Скарбниця», телефон не повернув, спричинивши своїми шахрайськими діями останній матеріальну шкоду в розмірі 2480,92 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю та суду пояснив, що з липня 2008 року він проживає однією сімєю без реєстрації шлюбу разом з ОСОБА_4, з якою на даний час очікують на народження дитини. В травні 2012 року він дійсно за обставин, вказаних в обвинувальному висновку, придбав наркотичний засіб канабіс з метою власного вживання, який зберігав за місцем проживання для власного вживання без мети збуту. ОСОБА_4 нічого про це не знала. Вживання канабісу пояснив важким емоційним станом через не можливість знайти постійну роботу та стабільній заробіток. Також пояснив, що на даний час він відмовився від вживання наркотиків, подібного більше не допустить.

Також ОСОБА_3 суду показав, що у 2007 році він спробував грати на гральних автоматах, з цього виграшу не було, втягнувся в ігроманію, позичав гроші, сподіваючись, що виграє на гральних автоматах та віддасть борги, але таким чином заробити гроші у нього не вдалось, м даний час ще й досі розраховується з боргами, які має з гральних автоматів. В кінці зими 2012 року він познайомився з ОСОБА_2, з якою почав приятелювати. З ОСОБА_2 у нього склались дружні відносини, як йому здалося, ОСОБА_2 йому симпатизувала. З нею він міг поділитися своїми проблемами, вона його вислуховувала, давала поради, не раз позичала кошти, коли він опинявся в скрутному матеріальному становищі. 09.07.2012 року, у звязку з тим, що йому необхідно було віддати борг, він звернувся до ОСОБА_2 за допомогою з проханням позичити гроші, запевняв, що на днях все поверне. ОСОБА_2 погодилася на його пропозицію, зняла з руки золоту каблучку та передала йому. Вказану каблучку він здав у ломбард. Скільки отримав за це коштів вже не пригадує. На неодноразові запитання ОСОБА_2 повідомляв, що на днях обовязково поверне каблучку, але так і не повернув. В подальшому, вранці 02.08.2012 року він зустрів ОСОБА_2, яка йшла на роботу, вони почали спілкуватися. В ході розмови він побачив у неї мобільний телефон, сказав, що йому потрібно терміново подзвонити, попросив у неї телефон. Вона надала телефон, наполягаючи, щоб він здійснив дзвінок при ній, але ОСОБА_3 сказав, що дзвінок йому потрібно зробити наодинці, і що телефон відразу поверне. Юлія пішла на роботу, а він забрав телефон та здав його до ломбарду, оскільки перебував у скрутному матеріальному становищі.

У вчиненому підсудний ОСОБА_3 щиро розкаявся, просив його суворо не карати, не позбавляти волі, врахувати, що його родичами ОСОБА_2 повернуто аналогічну каблучку, а вилучений на досудовому слідстві телефон повернуто власниці, запевнив, що зробив для себе належні висновки та в подальшому більше не допустить протиправної поведінки, просив повірити в його щире каяття, дати можливість повернутися до своєї дружини, яка чекає від нього дитину.

Окрім визнання підсудним вини у предявленому йому обвинуваченні, вина ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які були досліджені під час судового слідства, а саме:

- показами потерпілої ОСОБА_2, яка суду пояснила, що в березні 2012 року вона познайомилася з ОСОБА_3, з яким почали товаришувати, часто спілкувалися. Він часто позичав у неї гроші. 09.07.2012 року ОСОБА_3 їй зателефонував та попросив прийти до нього додому. Коли вона прийшла, він звернувся до неї з проханням допомогти йому фінансово, а саме позичити гроші. Коли вона сказала, що грошей неї немає, він попросив у неї золоту каблучку, що здати її в ломбард, обіцяв, що наступного дня поверне. Не відразу, але вона все-таки погодилася на прохання ОСОБА_3 та віддала йому каблучку. Наступного дня ОСОБА_3 їй каблучку не повернув, на її постійні запитання казав, що незабаром поверне. Крім того, 02.08.2012 року, вранці, коли вона йшла на роботу, по дорозі зустріла ОСОБА_3, який привітався та розпочав з нею розмовляти. Під час розмови ОСОБА_3 побачив у неї мобільний телефон та попросив його, щоб зателефонувати, запевнив, що після дзвінка поверне. Вона сказала, щоб він телефонував при ній, але ОСОБА_3 сказав, що йому потрібно поговорити наодинці. Вона дала йому телефон, чекала коли той його поверне, але ОСОБА_3 так і не зявився. Тоді вона звернулася до правоохоронних органів з відповідною заявою. На даний час родичами ОСОБА_3 їй повернуто аналогічну каблучку, а телефон передано їй на відповідальне зберігання. На даний час ОСОБА_3 винен їй близько 20 000 гривень, однак з цього приводу вона до правоохоронних органів не зверталася. З приводу каблучки та мобільного телефону вона до ОСОБА_3 претензій не має, про що звернулася до суду із заявою, просила при призначенні покарання підсудному не застосовувати позбавлення та обмеження волі (а.с. 205);

- постановою від 25.06.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України (а.с. 1); рапортом начальника СБНОН Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області від 11.06.2012 року щодо виявлення в діях ОСОБА_3 ознак складу злочину, передбаченого ст. 309 КК України (а.с. 6-7); протоколом огляду місця події від 11.06.2012 року, під час якого в присутності двох понятих за участю спеціаліста за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1, було виявлено та вилучено коробку, в якій знаходилися 13 пакетиків з речовиною рослинного походження, пакет з полімерного матеріалу з речовиною рослинного походження, пластикову пляшку «Оболонь» з відрізаним дном та фольгою на горловині, металічну посуду (а.с. 8); висновком експерта №928/х від 05.07.2012 року, відповідно до якого представлені на експертне дослідження подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Першопочаткова маса наркотичного засобу (канабісу) в перерахунку на суху речовину становила 3,2г; 3,1г; 3г; 1,5г; 1,7г; 1,6г; 1,8г; 1,6г; 1,6г; 1,5г; 1,7г; 1,6г; 1,6г; 1,5г відповідно. Загальна маса наркотичного засобу становила 27г. На внутрішній поверхні пляшки з відрізаним дном та на фользі виявлено нашарування речовини коричневого кольору із специфічним запахом, які є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено екстракт канабісу, в слідовій кількості (а.с. 32-36); постановою від 06.07.2012 року про приєднання речових доказів до справи (а.с. 38); постановою від 05.07.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ст. ст. 307, 309 КК України (а.с. 61); постановою від 20.08.2012 року про виділення матеріалів з кримінальної справи для проведення додаткової перевірки (а.с. 62-63); постановою від 11.08.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 77); заявою ОСОБА_2 від 04.08.2012 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до ОСОБА_3, який близько 15 години в м. Боярка по вул. Леніна, поблизу домоволодіння 86/1, зловживаючи її довірою та шляхом обману випросив у неї золоту каблучку, обіцяючи повернути, але так і не повернув, чим заподіяв їй матеріальну шкоду (а.с. 82); протоколом огляду місця події від 10.08.2012 року (а.с. 83); постановою від 11.08.2012 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 190 КК України (а.с. 90); заявою ОСОБА_2 від 03.08.2012 року на імя начальника Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області з проханням прийняти міри до ОСОБА_3, який 02.08.2012 року по вул. Білогородській біля магазину «Леді» відкрито заволодів її мобільним телефоном марки «Nokia 6700 Classic» сріблястого кольору з сім-картою абонента , ІМЕІ:37321 (а.с. 93); протоколом огляду місця події від 03.08.2012 року (а.с. 94); копіями товарного чеку-договору №25960 від 04.02.2011 року та гарантійного талону на мобільний телефон «Nokia 6700 Classic» (а.с. 96); копією витягу з бази даних ломбардного відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця» щодо закладу майна ОСОБА_3 (а.с. 104-107); постановою від 11.08.2012 року про обєднання кримінальних справ (а.с. 108-109); постановою про проведення виїмки від 13.08.2012 року (а.с. 110); копією довідки ПТ «Ломбард-Скарбниця» від 13.08.2012 року (а.с. 112); постановою про проведення виїмки від 14.08.2012 року (а.с. 118); протоколом виїмки від 14.08.2012 року, під час проведення якої в присутності двох понятих у ОСОБА_2 було вилучено мобільний телефон марки «Nokia 6700 Classic Chrome» ІМЕІ:37321 сріблястого кольору з сім-картою оператора «Київстар» (а.с. 119); протоколом огляду речей від 15.08.2012 року (а.с. 120); біркою ДП «Львівського державного ювелірного заводу» до золотого персня №80187 ОСОБА_5. 4В 4201047 36/14 585? масою 3,72 г ціною 2220 грн. (а.с. 121); протоколом огляду речей від 15.08.2012 року (а.с. 122); постановою від 15.08.2012 року про приєднання до справи речових доказів (а.с. 123-124); звітом про проведення товарознавчої експертизи, відповідно до висновку якої вартість мобільного телефону марки «Nokia 6700 сlassic Chromt» становить 2430,92 грн., золотої каблучки 3439,31 грн. (а.с. 150-154); постановою від 18.08.2012 року про закриття кримінальної справи та порушення кримінальної справи (а.с. 156); копією вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.06.2011 року (а.с. 171); копією постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2012 року (а.с. 198).

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд визнає, що підсудний ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_2 щодо обставин вчиненого під час розгляду справи в суді давали правдиві послідовні покази, які підтверджуються дослідженими у справі доказами.

Проте, органами досудового слідства дії ОСОБА_3 по епізоду заволодіння 09.07.2012 року шахрайським шляхом каблучкою ОСОБА_2 помилково кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), як таке, що вчинене повторно, оскільки в даному випадку, з урахуванням положень ч. 4 ст. 32 КК України, відсутня повторність, так як на час вчинення ОСОБА_3 цього діяння постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.06.2012 року ОСОБА_3 був звільнений від покарання, призначеного йому за вироком від 20.06.2011 року Києво-Святошинського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 років обмеження волі, у звязку з закінченням іспитового строку.

За таких обставин, суд визнає, що вина підсудного у вчиненні злочинів доведена повністю та кваліфікує дії ОСОБА_3:

за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту;

по епізоду заволодіння каблучкою ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство);

по епізоду заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, а також особу підсудного.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує, що злочин за ч. 1 ст. 190 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, злочини за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_3 раніше не судимий на підставі ст. 89 КК України, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_5, яка перебуває на 13-14 тижні вагітності, обставиною, що помякшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено. Тому, з урахуванням викладеного, ставлення підсудного до вчиненого, вважає доцільним призначити підсудному ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі в межах санкцій відповідних статей з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки, враховуючи відсутність претензій потерпілої ОСОБА_2 про стягнення з підсудного ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, перебуванні на утриманні підсудного цивільної дружини ОСОБА_5, яка станом на день розгляду кримінальної справи перебуває на 13-14 тижні вагітності, приходить до переконання, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без відбування покарання з покладенням обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує зігдно ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 91, 331 КПК України, підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі,

за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі,

за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки .

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_3 у виді взяття та тримання під вартою в Київському СІЗО Управління ДПС України в м. Києві та Київській області, до набрання вироком законної сили змінити на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 1415,04 (одну тисячу чотириста пєятнадцять гривень чотири копійки) судових витрат (а.с. 24, 31).

Речові докази у справі:

-наркотичний засіб канабіс, пластикову пляшку з відрізаним дном та фольгою, металеву ємність, частину сірникової коробки, порожні поліетиленові пакетики, вилучені 11.06.2012 року за адресою: АДРЕСА_2, та два ватні тампони зі змивами рук ОСОБА_3, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області (а.с. 38) знищити;

-поліетиленовий пакет типу «Файл», верхівка якого обвязана ниткою чорного кольору, кінці якої оклеєні аркушем паперу, на якому мається рукописний текст «Мобільний телефон марки «Nokia 6700», вилучений у ОСОБА_2, поняті 1 «підпи», 2 «підпис», ОСОБА_2 «підпис», слідчий СВ «підпис» ОСОБА_6, в якому знаходиться мобільний телефон марки «Nokia 6700 Classic Chrome», ІМЕІ 37321, сріблястого кольору; в місці для сім-картки знаходиться сім-картка мобільного оператора «Київстар», на якій мається напис 418025219F; аркуш паперу, на якому в лівому верхньому куті мається голографічне зображення, в правому верхньому куті мається друкований напис «ДП Львівський державний ювелірний завод», нижче перстень № 80187, арт. 4В 4201047 36/14, золото 585, маса 3,72 г., розмір 17, ціна з приклеєним клаптиком паперу з цифрами «2220,00», які зберігаються при матеріалах кримінальної справи (а.с. 120-124), - залишити при матеріалах кримінальної срави;

-мобільний телефон марки «Nokia 6700 Classic Chrome», ІМЕІ 37321, сріблястого кольору з сім карткою оператора «Київстар» 418025219F, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_2 (а.с. 125), - залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з дня його проголошення прокурором, захисником, потерпілою, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.