У Х В А Л А
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором прокуратури Кременчуцького району ОСОБА_3 .
В клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 19.08.2013 приблизно о 18 год., знаходячись в будинку АДРЕСА_1 умисно наніс своїй співмешканці ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження.
27.09.2013 року старшим слідчим СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України.
На даний час підозрюваний знаходиться у розшуку.
Заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, суд приходить до наступного.
04.07.2015 року ОСОБА_5 затримано за ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27.05.2015 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 121 КК України
У клопотанні слідчого наведені дані, що вказують на причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому дій, а також вказано на існування ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу і свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання з підстав, що в ньому зазначені.
Підозрюваний ОСОБА_7 не заперечував свою причетність до вчинення злочину, що йому інкримінується.
Заслухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши додані до клопотання докази, суд приходить до наступних висновків.
Додані до клопотання матеріали, а саме: протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 (а.с. 4), висновок судово-медичної експертизи (а.с. 5-6), протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 (а.с. 8) свідчать про обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 оголошувався у розшук Кременчуцьким районним судом вказує на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що він може переховуватись від органів слідства та суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.
При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Мамедова проти Росії», вказано, що ризик знищення доказів втрачає свою значимість після їх повного зібрання.
Тому, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі обрання інших запобіжних заходів, які не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час судового розгляду.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 є раніше не судимою особою, який, виходячи із зібраних стороною обвинувачення на даний час доказів, достатньо обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а тому до цього підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1, 4 , 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкодити розслідуванню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховує вагомість наявних доказів про вчинення останнім злочинів та тяжкість покарання, що йому загрожує, відсутність постійного місця роботи. Враховуються також вік та стан його здоров`я.
Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Зважаючи на зазначені вище обставини, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде не достатнім.
За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину який спричинив загибель людини.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 131,132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 331, 369-372 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на період судового розгляду.
Строк запобіжного заходу рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 .
Строк дії ухвали , відповідно до ч.1, 2 ст. 197 КПК України визначити строком на шістдесят діб, тобто до 00 год. 00 хв. 02 вересня 2015 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1