А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

30.01.2015 м. Ужгород
Директор агровиробничого підприємства «Ділоліс» (в с. Іза Хустського району Закарпатської області (далі підприємство) ОСОБА_7 звернувся до Департаменту внутрішньої безпеки МВС України із заявою від 30.07.2014 (зареєстрована 20.08.2014 за вх. К-979) про вчинення слідчим ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365 ч.1, 366 ч.2 КК України (відповідно: перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу та службове підроблення, що спричинило тяжкі наслідки (а.к.п. 12-13).
На обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_7 зазначив, що підприємству на праві приватної власності належить будівля колишнього адмінбудинку в АДРЕСА_1 ), яке виникло відповідно до ухвали господарського суду Закарпатської області (далі господарський суд) від 04.11.2003 про затвердження мирової угоди між підприємством та СТОВ «Колос», укладеної в процесі виконавчого провадження про стягнення боргу (справа № 1/319).
05.12.2007 право власності на вказану адмінбудівлю зареєстровано Хустьским БТІ відповідно до зазначеної вище ухвали господарського суду.
Рішенням господарського суду від 02.04.2004 у справі № 1/182 визнано право власності на адмінбудинок по вул. Центральній,93, в с. Іза, за СТОВ «Колос» за винятком приміщень, які займає сільська рада. В резолютивній частині цього ж рішення суду вказано, що питання користування приміщенням, його прийом-передачу до комунальної власності сторони вправі вирішити самостійно у відповідності до чинного законодавства. Це судове рішення (від 02.04.2004) не містить визначення часток, на які судом визнано право власності за Ізянською сільською радою (Хустського району Закарпатської області).

Також не існує жодного рішення суду, яким визнано право власності на будь-яку частку приміщення колишнього адмінбудинку в с. Іза, по вул. Центральній за Ізянською сільською радою.

В провадженні слідчого ОСОБА_9 перебували матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000003 від 27.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України; 30.04.2014 в межах вказаного досудового розслідування слідчим вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.366 КК України ОСОБА_10 .

Обґрунтовуючи підозру у вчиненні злочину, слідчий ОСОБА_9 у повідомленні про підозру зазначив, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 02.04.2004, в справі № 1/182, за СТОВ «Колос» визнано право власності на адмінбудинок по АДРЕСА_2 , за винятком приміщень, які займає сільська рада, в 21/25 частині. Однак, ці внесені в офіційний документ (повідомлення про підозру) відомості, на думку ОСОБА_7 , є неправдиві, оскільки не відповідають змісту (вказаного вище) рішення суду.

Отже, заявник вважає, що слідчий ОСОБА_9 вніс завідомо неправдиві відомості в офіційний документ повідомлення про підозру ОСОБА_10 , які стосуються частки в належному підприємству майні, а саме 21/25, що нібито визначено рішенням господарського суду Закарпатської області від 02.04.2004 у справі № 1/182, хоча останнє не містить такого визначення.

Зазначені протиправні, на думку заявника, дії слідчого ОСОБА_9 є службовим підробленням та спричинили тяжкі наслідки (істотної шкоди) підприємству.
На підставі внесених слідчим ОСОБА_9 неправдивих відомостей «порушено та закрито за спливом строків давності кримінальну справу щодо реєстратора Хустського БТІ» ( ОСОБА_10 ).

Однак, метою фальсифікації «кримінальної справи» щодо реєстратора Хустського БТІ шляхом внесення неправдивих відомостей в офіційний документ, була подальша легалізація неправдивих відомостей в частині визначення часток нерухомого майна, що в свою чергу є підставою для позбавлення підприємства 4/25 часток (вказаного вище) нерухомого майна всупереч існуючим рішенням судів та відсутності правових підстав для визнання права власності на вказане майна за Ізянською сільською радою.

З цих підстав заявник просив перевірити викладені в заяві (про вчинене кримінальне правопорушення)обставини та вжити відповідних заходів реагування.

16.09.2014 ВВБ в Закарпатській області ДВБ МВС України в Закарпатській області складено висновок за підсумками службової перевірки за вказаним зверненням ОСОБА_7 , а матеріали перевірки направлено в прокуратуру Закарпатської області для прийняття передбаченого законом (ст.214 КПК України) рішення (а.к.п. 9-10).

24.09.2014 слідчим прокуратури вказані відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР, розпочато розслідування кримінального провадження № 0000184, за наслідками якого 28.11.2014 винесено постанову про закриття зазначеного кримінального провадження щодо слідчого СВ Хустського МВ ОСОБА_9 (а.к.п. 1,3,101-104).

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий ОСОБА_6 посилається на наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.03.2014 Хустською міжрайонною прокуратурою Закарпатської області внесено відомості до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні доручено слідчому СВ Хустського МВ ОСОБА_9 , який в квітні 2014 року повідомив про підозру реєстратору Хустського бюро технічної інвентаризації ОСОБА_10 за ч.1 ст.366 КК України.

05.06.2014 ухвалою Хустського районного суду підозрювану ОСОБА_10 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо неї закрито.

Заявник ОСОБА_7 показав, що у вказаному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 він не був учасником процесу, однак йому стало відомо, що слідчий ОСОБА_9 , з метою позбавлення його підприємства частки на адмінбудинок на користь Ізянської сільської ради (Хустського району), в повідомленні про підозру ОСОБА_10 вказав, що згідно рішення «Господарського суду» № 1/182 від 02.04.2004 визнано право власності за СТОВ «Колос» на адмінбудинок по вул. Центральній, 97, в с.Іза (Хустського району), за винятком приміщень, які займає «сільська рада» в частці 21/25. Однак, слідчий ОСОБА_9 не міг отримати відомості щодо розподілу часток на вказаний адмінбудинок, оскільки таких не існує, що свідчить про «ознаки фальсифікації з його боку».

Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_9 показав, що в його провадженні перебували матеріали кримінального провадження 0000003, які були направлені до СВ Хустського МВ УМВС для проведення досудового розслідування, після внесення відомостей до ЄРДР Хустською міжрайонною прокуратурою.

При «формуванні» тексту підозри реєстратору Хустського ДПТІ ОСОБА_10 за ч.1 ст.366 КК України «зазначалися прийняті рішення суду», зокрема від 02.04.2004 № 1/182, в якому «зазначалося, що реєстрація державним реєстратором здійснювалася із розподілом часток 21/25, що підтверджувалося копією витягу із державного реєстру.

Вказана цифра 21/25, як частка, яка належить Ізянській сільській раді, містилася у рішенні «Господарського суду» від 07.10.2008 у справі № 3/205, копія якого також містилася у матеріалах кримінального провадження».

У зв`язку з наполяганням процесуального прокурора «про доповнення тексту підозри попереднім рішенням суду та необхідністю термінового погодження письмового повідомлення про підозру, для його повідомлення та вручення особі, яка для цього була викликана заздалегідь у вказаний час, при внесенні відомостей про рішення від 02.04.2004 № 1/182, він помилково вніс дані з рішення 2008 року, перегорнувши, поспішаючи, не ту сторінку».

Показання ОСОБА_9 підтвердив старший прокурор Хустської міжрайонної прокуратури ОСОБА_11 , який також повідомив, що «внесенням вищенаведених відомостей щодо часток не могла завдати його товариству майнової шкоди, оскільки свідоцтво про право власності від 09.06.2004, видане на підставі рішення господарського суду Закарпатської області № 1/182, було в подальшому скасоване. У зв`язку із чим, посилання на вказане рішення у тексті згаданої підозри не тягло за собою жодних правових наслідків».

Відповідно до мотивувальної частини «постанови» (помилково рішення) господарського суду від 07.10.2008 у справі № 3/205, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.10.2004 серії НОМЕР_1 , за АВП «Ділоліс» оформлено право приватної власності на нежитлову будівлю адмінбудинок в с. Іза, вул. Леніна, 97, з часткою 1/1, тобто в цілому.

Частину приміщення за даною адресою займає Ізянська сільська рада, яка рішенням восьмої сесії 4-го скликання від 19.10.2003 оформила право власності на адміністративну будівлю в с. Іза по вул. Центральна, 97 (Леніна) за територіальною громадою с. Іза в особі Ізянської сільської ради.

На підставі зазначеного рішення 19.11.2003 було видано свідоцтво серії САА № 852131, яким «оформлено» право комунальної власності на адмінбудинок за Ізянською територіальною громадою в особі Ізянської сільської ради в цілому.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 04.11.2003 у справі № 1/319/(6/136) затверджено мирову угоду від 20.10.2003, укладену між АВП «Ділоліс» та СТОВ «Колос» в процесі виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 14.07.2003 у зазначеній справі. За умовами мирової угоди СТОВ «Колос» передав у власність АВП «Ділоліс» в погашення заборгованості вказаний адмінбудинок.

«Рішення Господарського суду Закарпатської області від 02.04.2004 у справі № 1/182 за СТОВ «Колос» визнано право власності на ряд «бєктів», в тому числі на «адмінбулинок» по вул. Центральній частково за винятком приміщення в будинку, яке займає Ізянська сільська рада, а також визнані недійсними рішення Ізянської сільської ради від 19.10.2003 та від 29.10.2003 про встановлення права власності та про взяття на комунальний баланс будівлі адмінбудинку та свідоцтво про право власності, видане на підставі зазначеного рішення, за винятком приміщення, яке займає Ізянська сільська рада».

На підставі рішення господарського суду від 02.04.2004 № 1/182 Хустським ДПТІ 09.06.2004 зареєстровано право власності на частину вказаної адмінбудівлі за СТОВ «Колос» з часткою 21/25.

Рішенням господарського суду від 08.10.2004 у справі № 1/162 зобов`язано Хустське районне комунальне підприємство (бюро) технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна провести дії з видачі агровиробничому підприємству «Ділоліс» свідоцтва «про власності на будівлю адмінбудинку в АДРЕСА_2 » у відповідності з рішенням Ізянської сільської ради за № 30 від 05.05.2004 та здійснити його реєстрацію. На виконання цього рішення видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 27.10.2004, на підставі якого зареєстрована нежитлова будівля в с. Іза, вул.Леніна, 97, як приватна власність, з часткою 1/1, за агровиробничим підприємством «Ділоліс».

Вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Ізянської сільської ради від 05.05.2004 № 30, в якому як підставу для оформлення за АВП «Ділоліс» права власності на будинок по АДРЕСА_3 зазначено ухвалу господарського суду від 04.11.2003.

Згідно «вироку Хустського районного суду від 15.10.2007» вищевказане рішення № 30 від 05.05.2004, на підставі якого здійснювалася реєстрація даної адмінбудівлі, Ізянською сільською радою не приймалося.

Відповідно до протоколу № 5 засідання виконавчого комітету Ізянської сільської ради від 05.05.2004 розглянуто питання про оформлення права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за АВП «Ділоліс» на підставі рішення господарського суду від 02.04.2004 по справі № 1/182, яке значиться за номером 30.

У зв`язку з тим, що вказане свідоцтво суперечить чинному законодавству України, як таке, що видано на підставі неіснуючого рішення виконкому сільської ради та «порушило інтереси Ізянської сільської ради, яка претендує на частину будівлі, згадане свідоцтво визнане недійсним».

05.12.2007 реєстратор Хустського БТІ ОСОБА_10 , всупереч інтересам служби та посадовим обов`язкам, на підставі заяви директора АВП «Ділоліс» ОСОБА_12 «знову зареєструвала нежитлову будівлю за адресою АДРЕСА_3 на підставі ухвали господарського суду Закарпатської області по справі №1/319 (6/136) від 04.11.2003 та мирової угоди від 20.10.2003, як приватну власність, часткою 1/1 за агровиробничим підприємством «Ділоліс», без вивчення матеріалів технічної інвентаризації та інших правовстановлюючих документів, які були наявні в матеріалах реєстраційної справи вищевказаної будівлі, так як вказана реєстраційна справа, згідно протоколу виїмки, проведеної 17 серпня 2006 року, на підставі постанови про проведення виїмки старшого слідчого Хустської міжрайонної прокуратури від 14.08.2006 була вилучена та приєднана до матеріалів кримінальної справи № 9102102 та згідно довідки № 238 від 30.07.2009, станом на час видачі довідки з часу вилучення до ДПТІ повернута не була, та на час проведення згаданої реєстрації знаходилася в Хустському районному суді».

«При цьому, вказана будівля вже була зареєстрована та свідоцтво про право власності № 39 від 27.10.2004, на підставі якого була проведена реєстрація, на час реєстрації скасоване не було, а було визнано недійсним за рішенням господарського суду Закарпатської області по справі № 3/205 лише 07.10.2008.

Таким чином, зазначення слідчим ОСОБА_9 у процесуальних документах, що відповідно до рішення господарського суду Закарпатської області від 02.04.2004 № 1/182 визнано право власності за СТОВ «Колос» на адмінбудинок по вул. Центральній, в с. Іза, за винятком приміщень, які займає сільська рада у частці 21/25, не потягнуло за собою жодних правових наслідків, оскільки відповідну реєстрацію права власності було в подальшому скасовано.

В той же час, цифра щодо розміру часток між вищенаведеними суб`єктами містилася у мотивувальній частині рішення господарського суду № 3/205 і носила констатуючий характер щодо фактичного розміру часток у вищенаведеному майні між згаданими суб`єктами, що відповідало дійсності».

Посилаючись на наведене, слідчий прокуратури визнав, що «у діях старшого слідчого СВ Хустського РВ УМВС України у Закарпатській області відсутні ознаки» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, а кримінальне провадження закрито оскарженою постановою від 28.11.2014 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

08.12.2014 ОСОБА_7 в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України звернувся до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на вказану постанову слідчого прокуратури від 28.11.2014, яку просив скасувати, посилаючись на наступне.

Слідчим прокуратури при винесенні оскарженої постанови від 28.11.2014 закрито кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, однак взагалі не вирішено питання щодо наявності/відсутності в діях слідчого ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, про яке у вказаній вище заяві про злочин повідомив ОСОБА_7 .

Оскаржена постанова слідчого прокуратури винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин кримінального провадження щодо слідчого ОСОБА_9 , який, на думку заявника, вчинив кримінальне правопорушення за вказаних у наведеній вище заяві ОСОБА_7 обставин.

Внесення неправдивих відомостей в офіційний документ завдає шкоди майновим інтересам АВП «Ділоліс», оскільки подальша «легалізація» неправдивих відомостей в частині визначення часток нерухомого майна, під час розгляду кримінальної справи (провадження щодо реєстратора Хустського ДПТІ ОСОБА_10 ), незалежно від кінцевого результату, стане підставою для позбавлення підприємства 4/25 часток нерухомого майна всупереч існуючим рішенням судів та відсутності правових підстав для визнання права власності на вказане майна за Ізянською сільською радою.

Таким чином, ОСОБА_7 зазначає, що слідчий ОСОБА_9 , будучи посадовою особою, вніс в офіційний документ (повідомлення про підозру) завідомо неправдиві відомості в частині визначення часток, на які нібито визнано право власності, чим завдав істотної шкоди майновим інтересам агровиробничого підприємства «Ділоліс».

У зв`язку з цим вважає, що вказані дії слідчого ОСОБА_9 містять ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст. 366 КК України службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, що спричинило тяжкі наслідки, а оскільки службове підроблення вчинене працівником правоохоронного органу, то в зазначених вище неправомірних діях слідчого ОСОБА_9 є ознаки злочину, передбачені ч.1 ст.365 КК України.

Слідчим прокуратури при винесені оскарженої постанови не враховано того факту, що склавши повідомлення про підозру у вчиненні злочину, з внесенням у нього завідомо неправдивих даних, слідчий ОСОБА_9 вже фактично вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України незалежно від того, чи спричинили його дії тяжкі наслідки і чи було використано підроблений документ.

Мотиви оскарженої постанови ґрунтуються лише на показаннях слідчого ОСОБА_9 та «його процесуального прокурора» ОСОБА_11 .

В порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, слідчим прокуратури не надано належної правової оцінки обставинам щодо відсутності в рішенні господарського суду Закарпатської області від 02.04.2004 (справа № 1/182) факту визначення належності Ізянській сільській раді та СТОВ «Колос» часток в нежитловому приміщенні колишнього адмінбудинку в с. Іза, по вул. Центральній,93 (97); не враховано те, що жодного рішення господарського суду, яке б визначало частки у вказаному нежитловому приміщенні за Ізянською сільською радою та СТОВ «Колос» не існує.

Крім того, слідчим прокуратури не перевірені показання слідчого ОСОБА_9 та прокурора Хустської міжрайонної прокуратури ОСОБА_11 щодо відсутності правових наслідків у внесенні в текст вказаної підозри неправдивих відомостей, не встановлено той факт, що на підставі рішення господарського суду № 1/182 від 02.04.2004 свідоцтво на право власності АВП «Ділоліс» не видавалось і в подальшому не скасовувалось; на час ухвалення господарським судом рішення в справі № 3/205 від 07.10.2008 свідоцтво на право власності на вказане нежитлове приміщення «погашено» Хустьским БТІ за заявою власника АВП «Ділоліс», як таке, що видано з порушенням закону.

Також слідчим прокуратури не прийнято до уваги те, що на підставі внесених у процесуальний документ повідомлення про підозру даних безпідставно притягнуто до кримінальної відповідальності ОСОБА_10 .

Постановлена на підставі вказаних неправдивих відомостей ухвала суду про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності неправомірно створює для Ізянської сільської ради підстави для захисту неіснуючого права на нерухоме майно 4/25 частин зазначеної будівлі.

Крім того, слідчий ОСОБА_6 при проведенні досудового розслідування встановив факт внесення слідчим СВ Хустського MB ОСОБА_9 неправдивих відомостей в зазначений вище процесуальний документ повідомлення про підозру, однак належної правової оцінки цьому факту не надав.

Отже, заявник вважає, що оскаржену ним постанову від 28.11 2014 винесено слідчим прокуратури передчасно, без оцінки наявних в кримінальному провадженні доказів.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 19.12.2014 відмовлено у задоволенні даної скарги ОСОБА_7 з обґрунтуванням, що слідчим прокуратури прийнято законне рішення з передбачених ст.284 КПК України підстав, проведено повне та об`єктивне розслідування кримінального провадження щодо слідчого ОСОБА_9 і оскаржена постанова відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Як визнано слідчим суддею, твердження заявника про неправомірність оскарженої постанови є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах кримінального процесуального закону, слідчий прокуратури зробив правильний висновок про те, що слідчим ОСОБА_9 зазначено у процесуальних документах відомості (за наведених вище обставин) у зв`язку із помилкою, яка не потягнула за собою жодних правових наслідків.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що вказана ухвала слідчого судді від 19.12.2014 не відповідає вимогам КПК України, виходячи з наступного.

При розгляді скарги слідчий суддя не дав належної оцінки усім обставинам, які свідчать про незаконність та необґрунтованість постанови про закриття кримінального провадження, на які заявник посилався в своїй скарзі, внаслідок чого безпідставно відмовив у задоволенні скарги.

Крім того, слідчим суддею при розгляді скарги допущена неповнота судового розгляду, внаслідок якої висновки суду не відповідають фактичним обставинам провадження; розглядаючи скаргу, взагалі не взято до уваги жодного доказу на обґрунтування скарги.

Таким чином, зазначені заявником в заяві про вчинення кримінального правопорушення обставини залишилися без належної перевірки та оцінки.

КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин та чи містить постанова висновки слідчого щодо підстав закриття провадження.

Проте, викладені у скарзі обставини не в повній мірі стали предметом судового контролю, необґрунтовано залишені поза увагою слідчим суддею під час розгляду скарги.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді від 19.12.2014 та постановити нову, якою зазначену вище скаргу на постанову слідчого прокуратури ОСОБА_6 від 28.11.2014 задовольнити, скасувати останню, а матеріали кримінального провадження № 0000184 повернути для проведення досудового розслідування.
Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_7 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, додавши, що як наслідок вчинення слідчим ОСОБА_9 вказаних протиправних (на їх думку) дій стало звернення прокурора до суду з позовом, в якому фактично йдеться про необхідність позбавлення підприємства права власності на зазначене вище нерухоме майно, думку прокурора про обґрунтованість рішення та залишення ухвали слідчого судді без змін, а також слідчого прокуратури ОСОБА_6 на обґрунтування прийнятого ним оскарженого ОСОБА_7 процесуального рішення, перевіривши матеріали провадження за скаргою, матеріали кримінального провадження № 0000184 та обговоривши доводи сторін, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Наведений вище зміст мотивувальної частинипостанови слідчого про закриття кримінального провадження (в тому числі й процитований) свідчить про те, що мотиви і підстави її прийняття не в повній мірі відповідають п.5 ч.2 ст.110 КПК України, оскільки викладені непослідовно, поверхово, без чіткого аналізу та викладу обставин, конкретизації своїх висновків про відсутність в діях слідчого ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, а отже не свідчить про повне і всебічне дослідження слідчим усіх обставин кримінального правопорушення, на що не звернув увагу слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_7 .

Так, зокрема, викладені в оскарженій ОСОБА_7 постанові висновки ґрунтуються насамперед на показаннях слідчого ОСОБА_9 , які викладено незрозуміло та плутано зазначено, що «у зв`язку з наполяганням процесуального прокурора про доповнення тексту підозри попереднім рішенням суду та необхідністю термінового погодження письмового повідомлення про підозру, для його повідомлення та вручення особі, яка для цього була викликана заздалегідь у вказаний час, при внесенні відомостей про рішення від 02.04.2004 № 1/182, він помилково вніс дані з рішення 2008 року, перегорнувши, поспішаючи, не ту сторінку» (а.к.п. 102, останній абз.).

З цього тексту не можна зрозуміти, про які саме рішення суду (судів) йдеться в показаннях слідчого ОСОБА_9 , в чому саме полягає допущена ним помилка (під час складання повідомлення про підозру реєстратору Хустського БТІ ОСОБА_10 , що стосується частки в належній АВП «Ділоліс» зазначеній вище адмінбудівлі) та за яких обставин.

Посилаючись на те, що Хустським ДПТІ 09.06.2004 зареєстровано право власності на частину вказаної адмінбудівлі за СТОВ «Колос» з часткою 21/25 згідно рішення господарського суду від 02.04.2004 № 1/182 слідчий прокуратури не посилається на відповідні аркуші провадження (як і в інших випадках) та взагалі не надає оцінку такій реєстрації (а.к.п. 103, абз.2 знизу), не зважаючи на те, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 02.04.2004 частки в майні підприємства не визначалися як «21/25» (а.к.п. 34-39).

Виклад встановлених слідчим прокуратури обставин щодо видачі (не зазначено ким саме) свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 27.10.2004, на підставі якого зареєстрована нежитлова будівля в АДРЕСА_3 , як приватна власність, з часткою 1/1, за агровиробничим підприємством «Ділоліс» є нечітким.

Так, в одному випадку слідчим встановлено, що вказане свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Ізянської сільської ради від 05.05.2004 № 30 (без посилання на відповідні аркуші провадження), в іншому що згідно «вироку» Хустського районного суду від 15.10.2007 вищевказане рішення № 30 від 05.05.2004, на підставі якого здійснювалася реєстрація даної адмінбудівлі, Ізянською сільською радою не приймалося. При цьому, є незрозумілим, на який саме «вирок суду по справі від 15 жовтня 2007 року» посилається слідчий.

Також слідчим не зазначено процесуального документу, на підставі якого вказане свідоцтво визнано недійсним, як таке, що суперечить чинному законодавству України («що видано на підставі неіснуючого рішення виконкому сільської ради та порушило інтереси Ізянської сільської ради, яка претендує на частину будівлі» (а.к.п. 104 (помилково нумерований, як «97»), 1-3,5 абз.).

Посилаючись на встановлені в мотивувальній частині постанови обставини, слідчий прокуратури визнав, що у діях «старшого слідчого СВ Хустського РВ УМВС України у Закарпатській області відсутні «ознаки» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України» (а.к.п. 104, абз.4); в той же час, як вбачається з резолютивної частини оскарженої ОСОБА_7 постанови від 28.11.2014, кримінальне провадження закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, тобто слідчим прокуратури прийнято рішення, з якого слідує, що вказане в заяві ОСОБА_7 про злочин діяння слідчого ОСОБА_9 мало місце, проте це діяння не є кримінальним правопорушенням внаслідок відсутності хоча б одного з елементів складу кримінального правопорушення (об`єкт, суб`єкт, об`єктивна/суб`єктивна сторона), однак який (які) саме елемент відсутній в мотивувальній частині не зазначено.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що наявні в матеріалах кримінального провадження документи, в тому числі й ті, якими обґрунтовується оскаржена ОСОБА_7 постанова слідчого від 28.11.2014, є копіями, які належним чином не завірені, а деякі частково нечитабельні внаслідок як неякісного їх ксерокопіювання, так і формування матеріалів провадження (а.к.п. 27-39).

З урахуванням наведеного, як ухвала слідчого судді, так і постанова слідчого прокуратури підлягає скасуванню зповерненням матеріалів кримінального провадження для організації досудового розслідування, під час якого слід ретельно перевірити викладені в мотивувальній частині даної ухвали доводи заявника ОСОБА_7 , в тому числі й щодо заподіяння, на його думку, майнової шкоди АВП «Ділоліс» внаслідок викладення слідчим ОСОБА_9 у вказаному офіційному документі відомостей щодо часток у майні підприємства (помилково зі слів останнього), витребувати та дослідити оригінали документів в кримінальному провадженні № 0000003 щодо колишнього реєстратора ОСОБА_10 , допитати останню та власника АВП «Ділоліс» щодо його доводів про завдання вказаними діями слідчого ОСОБА_9 майнової шкоди підприємству, витребувати належним чином завірені копії вказаних вище рішень господарського суду Закарпатської області, дослідити оригінали документів (звернувши при цьому увагу, що лише мотивувальна частина рішення господарського суду від 07.10.2008 у справі № 3/205 (а.к.п. 62-66) не є підставою для визначення часток у вказаному нерухомому майні), опитати відповідних осіб та витребувати документи на предмет часток в зазначеній вище (спірній) адмінбудівлі, яку займає АВП «Ділоліс» та Ізянська сільська рада Хустського району, дати належну оцінку доказам (зокрема, повідомленню про підозру реєстратору ОСОБА_10 від квітня 2014 року (дата неповна), встановленим рішеннями господарського суду Закарпатської області від 04.11.2003, 02.04.2004, 07.10.2008 та ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.07.2014 обставинам (а.к.п. 27,32-33,34-39,45-48,62-66), показанням свідків (а.к.п. 67-77), обставинам звернення Хустського міжрайонного прокурора в особі Ізянської сільської ради Хустського району Закарпатської області з позовними заявами до Хустського ДПТІ, реєстраційної служби Хустського РУЮ, третя особа АВП «Ділоліс» про зобов`язання вчинити певні дії та з апеляційною скаргою до Львівського апеляційного адміністративного суду, на які посилається заявник в частині правових наслідків для підприємства (якщо такі настали), відкинути ті докази (з наведенням чітких доводів на їх спростування), які не узгоджуються з фактичними обставинами провадження, і навпаки взяти до уваги інші, які доводять/спростовують викладені у заяві ОСОБА_7 відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення (а.к.п. 12-13), виклавши з цього приводу висновки в точних та категоричних судженнях.
Також, при формуванні матеріалів кримінального провадження, слід дотримуватися порядку нумерації його аркушів (а.к.п. 8,16,20-22,27,32,39,46,49-56,103-104).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.12.2014, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 скасувати.

Скаргу ОСОБА_7 задовольнити, постанову старшого слідчого СВ прокуратури Закарпатській області ОСОБА_6 від 28.11.2014 про закриття кримінального провадження № 0000184 щодо старшого слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути СВ прокуратури Закарпатської області для продовження досудового розслідування (з урахуванням викладеного в мотивувальній частині даної ухвали).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: