Снігурівський районний суд Миколаївської області
Провадження №1/1422/130/12
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2012 року м. Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю потерпілого ОСОБА_3
підсудного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Снігурівка кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

громадянина України, освіта повна середня, утриманців не має, працює по найму, раніше не судимий , допризовник
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України

В С Т А Н О В И В:
27 грудня 2011 року близько 23 години неподалік від бару ПП Картюк, що розташований в с. Олександрівка, Снігурівського району, Миколаївської області, ОСОБА_4 на грунті раптово виниклих неприязне них стосунків , з мотиву особистої неповаги , наніс декілька ударів в обличчя ОСОБА_3 , а потім лежачому потерпілому наніс декілька ударів ногами в область голови. Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_3 згідно висновку експерта № 257/83 від 19.04.2012 року , завдані тілесні ушкодження : черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, багато численні крововиливи на обличчі, ссадини на спині, на верхніх та нижніх кінцівках. Із них струс головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень , що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Підсудний ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині не визнав., як не визнав і цивільний позов потерпілого.

ОСОБА_4 суду показав, що 27.12.2011 року близько 23 години йому зателефонував ОСОБА_6 , щоб прийти до бару та забрати брата ОСОБА_7 якого побив ОСОБА_8 . ОСОБА_9 був у стані алкогольного сп`яніння, коли вони з ОСОБА_10 намагались вести ОСОБА_7 , несподівано ОСОБА_8 вдарив його у спину. На зроблене зауваження, останній наніс удар йому в обличчя. Після чого, щоб захистити себе, за виниклої крайньої необхідності наніс удар ОСОБА_8 в обличчя, та штовхаючись впали разом на асфальт. Пам`ятає, що ОСОБА_8 піднявшись пішов знову до бару, а вони повели брата додому. Вважає, що факти наведені потерпілим носять вигаданий характер, оскільки сам провокував бійку, крім того при ньому потерпілий свідомості не втрачав.

Незважаючи на невизнання своєї вини підсудним ОСОБА_4 його вина доведена іншими доказами зібраними в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що з підсудним раніше не конфліктували. 27.12.2011 року виник конфлікт з братом підсудного ОСОБА_11 , який був у нетверезому стані. Не заперечує того, що в ході сварки з ним наніс йому рукою удар в обличчя . Хвилин через 20, прямуючи додому, на вулиці неподалік від бару ПП ОСОБА_12 йому наніс удар в обличчя ОСОБА_13 . Від удару він упав, після чого йому було нанесено удари в голову, ким не пам`ятає, як довго його били не знає, після 6-7 ударів дуже боліло все тіло, а потім втратив свідомість. Зі слів ОСОБА_14 може пояснити, що останній його доставив до території сільської ради, потім він прийшов до тями у Снігурівській центральній лікарні. Вважає, що причиною його побиття могло бути помста ОСОБА_15 за брата ОСОБА_7 , хоча останній сам був провокатором конфлікту, якого не знав ОСОБА_13 . Просив притягнути до відповідальності ОСОБА_4 та стягнути з нього матеріальну шкоду в розмірі 990 грн.07 коп. та на відшкодування моральної шкоди 7000 грн. (сім тисяч)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що в ніч події, між ним та потерпілим виник конфлікт, але він був у сильному стані сп`яніння, на подвір`ї бару він наніс удар в обличчя ОСОБА_8 , потім останній йому на цьому припинили сварку. Через якийсь час, коли ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , вели його додому він відчув удар в спину. Від удару він упав, а між ОСОБА_17 та ОСОБА_8 почалася бійка. Чи втрачав ОСОБА_8 свідомість не знає. Відомо йому, що на ранок потерпілий був у лікарні. Особисто в нього травми не було.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що 28.12.2011 року біля бару ПП ОСОБА_12 бачив як ОСОБА_9 ударив ОСОБА_8 , потім ОСОБА_8 його, після чого обоє зайшли до бару. У Зубрицького слідів побиття не було. Він забрав ОСОБА_18 , який був у стані алкогольного сп`яніння та сам не міг іти, зателефонував ОСОБА_19 . Останній прийшов і удвох вели ОСОБА_7 . Відійшовши від бару, несподівано ОСОБА_8 наніс удар в спину п`яному ОСОБА_7 , після чого розпочалася бійка між ОСОБА_17 та ОСОБА_8 . Останнього залишили, була темна ніч, куди він пішов не бачили.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_20 суду показав , що в той вечір сиділи в кафе із ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , всі розпивали спиртне. Конфлікт виник між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . Після 23 години на вулиці неподалік бару, побачив побитим ОСОБА_8 , який був весь в крові, та повідомив, що побили його ОСОБА_21 та ОСОБА_16 . Він намагаючись допомогти ОСОБА_8 дійти додому, зміг його довести до сільської ради, де положив на лавку і в той момент останній втратив свідомість, не реагував ні на що. Після голова сільради повідомила матері потерпілого про неприємність з її сином.

ОСОБА_22 суду пояснила, що є матір`ю потерпілого, в ту ніч , дати не пам`ятає, голова сільської ради їй повідомила, що син побитий до півсмерті, ходити він не міг, після зробленого фельдшером уколу ОСОБА_8 подав знак життя. В районній лікарні лежав 10 днів, брати ОСОБА_21 приходили пропонували допомогу, проте вона нічого не вирішувала.

Із рапорту начальника оперативно - чергової частини Снігурівського РВУМВС вбачається, що 28.12.2011 року до чергової частини Снігурівського РВУМВС надійшло повідомлення від медсестри Снігурівського ЦРЛ, про те, що до відділення доставлено ОСОБА_3 з діагнозом : ЗЧМТ, СГМ, забійна рана парабітальних області справа, гематомами (відмовний матеріал а.с.2)

Згідно висновку судово медичного експерта № 257/83 від 19.04.12 року , потерпілому ОСОБА_23 були заподіяні тілесні ушкодження : черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, багато численні крововиливи на обличчі, ссадини на спині, на верхніх та нижніх кінцівках. Із них струс головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень , що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. Описані ушкодження, могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів можливо, в строк та при обставинах , указаних в постанові та медичних документах . Струс головного мозку міг утворитися як від нанесення ударів потерпілому, так і в наслідок неодноразових падінь. (а.с. 7, 79)

З доданих потерпілим квитанцій вбачається, що для його лікування ним та родиною придбавалися ліки (а.с.8 копії , 54-65 оригінали квитанцій )

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що винність підсудного у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 125 КК України в судовому засіданні доведена.

Показання підсудного та його захисника в частині заперечення причетності до спричинення потерпілому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень , суд розцінює як обраний спосіб захисту від обвинувачення з метою ухилитися від відповідальності й уникнути покарання, оскільки вони є суперечливими , такими, що не відповідають встановленим обставинам по справі і спростовуються наведеними вище доказами.

Сам підсудний не заперечив у судовому засіданні ті пояснення , які маються на аркуші справи 11 у відмовному матеріалі, де давав особисто і стверджував, що він бив ОСОБА_3 один і ніхто більше, наніс потерпілому в обличчя та по голові близько 6 (шість) ударів.

Не приймає суд і доводів захисника ОСОБА_5 , що його підзахисний діяв в межах самооборони, таке викликає у суду сумнів, оскільки зібрані показання свідчать, що ОСОБА_8 не бив ОСОБА_15 та не конфліктував із ним. Крім того у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не було.

За встановлених обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 125 КК України , тому, що він заподіяв потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило йому короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд відповідно до ст..65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочину невеликої тяжкості , особу винного, його вік , першу судимість, стан сім`ї, матеріальний стан, стан здоров`я.

До обставин, які пом`якшують покарання суд відносить першу судимість та позитивні характеристики.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного суд не знаходить.

У зв`язку з цим суд вважає, що підсудному ОСОБА_4 слід обрати покарання у вигляді мінімального розміру штрафу в межах санкції ч.2 ст.125 КК України.

Позовні вимоги потерпілого щодо відшкодування матеріальної шкоди та моральної , в судовому засіданні знайшли лише часткове підтвердження.

Згідно квитанцій , потерпілий поніс затрати на лікування в розмірі 978 грн.85 коп., за вимогами ст.. 1195 ЦК України такі підлягають стягненню з підсудного на відшкодування матеріальної шкоди.

Як вказує потерпілий ОСОБА_3 внаслідок злочинних дій підсудним йому заподіяно значну моральну шкоду, оскільки відчував фізичну біль та дискомфорт. Суд, враховуючи тяжкість спричинених потерпілому тілесних ушкоджень , характер та обсяг їх страждань, виходячи із засад розумності , виваженості та справедливості, вважає, що позов в частині моральної шкоди підлягає задоволенню в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, яка згідно ч.1 ст.1167, ст..1168 ЦК України підлягає відшкодуванню за рахунок підсудного.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України . суд ,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.125 КК України , призначивши покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 ідент код НОМЕР_1 , жителя с. Олександрівка Снігурівського району Миколаївської області на користь ОСОБА_3 978 грн.85 коп.. ( дев`ятсот сімдесят вісім грн..85 коп.) за лікування, та 1000 (одну тисячу) грн.. моральної шкоди, а всього 1978 грн.85 коп.. (одну тисячу дев`ятсот сімдесят вісім грн.. 85 коп)

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя