Справа № 554/8168/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 17.07.2015
17 липня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
законного представника потерпілого ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, ніде не працює, в силу статті 89 КК України не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт його вчинення за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати, зважаючи на його сприяння розслідуванню злочину та хворобливий стан здоров`я, який він має. Запевнив суд у своїх намірах відшкодувати потерпілому завданий ним збиток, відшкодувавши вартість викраденого.
Потерпілий ОСОБА_4 під час допиту в суді також підтвердив факт викрадення у нього обвинуваченим велосипеду за обставин викладених вище.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений неодноразово засуджувався за вчинення аналогічних злочинів, судимість за які погашена у визначеному законом порядку, характеристику його особи, стан його здоров`я, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього та ставлення до скоєного, асоціальну спрямованість його життєвої діяльності, яка проявляється в тому, що він ніде не працює, лікувався та перебуває на обліку з приводу психічних і поведінкових розладів поведінки внаслідок вживання опіоїтів, синдром залежності, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати правопорушень, а також відшкодувати завдану злочином шкоду, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень статті 75 КК України.
По справі потерпілим заявлений цивільний позов про відшкодування йому матеріальної шкоди у розмірі 9650 грн.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд керується статтями 28, 128 КПК України, статтями 23, 1166, 1167 ЦК України та постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» (далі - Постанова). При цьому суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Виходячи з доведеності вини обвинуваченого у заподіянні матеріальної шкоди та наданні потерпілим доказів її заподіяння, суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині в повному обсязі.
Процесуальних витрат по справі немає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Задовольнити заявлений по справі потерпілим цивільний позов та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на його користь 9650 грн. завданої злочином матеріальної шкоди.
Речові докази повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_1