ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

№1-3/2007

5 лютого
2007 року м. Рівне

Військовий
місцевий суд Рівненського гарнізону у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду у складі:

головуючого - підполковника юстиції Міліщука С.Л., при
секретареві - Паршутич С.Л., судовому розпоряднику Дякон Т.О.

за участю державного обвинувача -
військового прокурора Рівненського гарнізону полковника юстиції Борискіна С.А.,
підсудного ОСОБА_1, розглядаючи кримінальну справу по обвинуваченню
військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 сержанта військової служби за
контрактом ОСОБА_1 народженого ІНФОРМАЦІЯ_1року в АДРЕСА_1,Дубровицького
району. Рівненської області, громадянина
України, із середньо-технічною освітою, не судимого, одруженого, маючого
на своєму утриманні двох малолітніх дітей, потерпілого від наслідків аварії на
ЧАЕС З категорії, на військовій службі за контрактом зІНФОРМАЦІЯ_2 року,
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого Рівненська
область, АДРЕСА_2,у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Органами
досудового слідства ОСОБА_1звинувачується в тому, шо він при допитах в якості
свідка по кримінальній справі відносно військовослужбовця військової частини
НОМЕР_2 прапорщика ОСОБА_2, будучи попередженим про кримінальну відповідальність по
ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання, з метою приховати вчинення
злочинуОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 року в приміщенні військової прокуратури
Рівненського гарнізону в м. Рівне в ході досудового слідства таІНФОРМАЦІЯ_6року
в судовому засіданні по даній справі, яке відбувалось в приміщенні
Дубровицького районного суду в смт. Дубровиця, Рівненської області, дав
завідомо неправдиві показання, а саме, щоІНФОРМАЦІЯ_4 року автомобіль марки
"ТАЗ - 2705" державний номер Республіки Білорусь НОМЕР_1, що належить
громадянину Республіки Білорусь ОСОБА_3, перетнув державний кордон України
через спрощений пункт пропуску «Вичівка» та при цьому 25 липня 2005 року за
кермом був власник вказаного автомобіля.

Разом з тим,
відповідно до постанови військового місцевого суду Рівненського гарнізону від
24 липня 2006 року, яка набрала законної сили 1 серпня того ж року,
прапорщикОСОБА_2визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 366 ч. 1
КК України, а саме в тому, що вінІНФОРМАЦІЯ_4 року вніс до „Книги обліку
громадян та легкового автотранспорту, що перетинають державний кордон в КП
„Вичівка" (в'їзд)" завідомо неправдиві відомості, згідно яких на територію
України на автомобілі „ГАЗ - 2705" державний номер Республіки Білорусь
НОМЕР_1

2 нібито
в'їжджав його власник - громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3, а також складав
і видавав громадянину ОСОБА_4 завідомо неправдиві документи - імміграційні картки
на ім'я громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_3, хоча фактично в ці дні
державний кордон України через контролерський пост „Вичівка" взагалі не
пересікав, тобто вищевказаний автомобіль у зазначені дати державний кордон
України не перетинав та гр. ОСОБА_3 за його кермом не перебував.

Вищевказані дії
ОСОБА_1 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст. 384 КК України.

У судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1винним себе в інкримінованому йому злочині визнав
повністю, щиро розкаявся у скоєному і, підтвердивши вищенаведене пояснив, що
завідомо неправдиві покази на досудовому слідстві та в суді дав з власної
ініціативи і без будь-яких корисливих мотивів, із - за того, що не хотів, щоб
його співслужбовця притягли до кримінальної відповідальності.

У зв'язку з тим,
що покази підсудного повністю узгоджуються з доказами стосовно фактичних
обставин справи, які були зібрані в ході досудового слідства, і які ні ким з
учасників судового розгляду не оспорювались, а також враховуючи клопотання
останніх, відповідно до ч.З ст. 299 КПК України, дослідження доказів в судовому
засіданні було обмежено допитом підсудного та дослідженням документів, які
характеризують особу останнього.

До закінчення
судового слідства підсудний ОСОБА_1заявив клопотання про звільнення його від
кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв'язку з
дійовим каяттям та закриття кримінальної справи відносно останнього на підставі
ст. 7 КПК України, оскільки він вперше
вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро покаявся у скоєному, по службі
характеризується позитивно, є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 3
категорії, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, і згідний із
звільненням від кримінальної відповідальності з подальшим закриттям відносно
нього кримінальної справи за вищезазначеною нереабілітуючою підставою.

Державний
обвинувач, з врахуванням обставин справи та особи підсудного, не заперечував
проти задоволення клопотання підсудного і звільнення ОСОБА_1 від кримінальної
відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям та закриття кримінальної справи
відносно нього на підставі п.1 ч.1 ст.
7 КПК України.

Як вбачається із
матеріалів кримінальної справи, в ході досудового слідства зібрано достатньо
доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак злочину, передбаченого
ч.1 ст.384 КК України.

У відповідності
до ст. 45 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро
покаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала
завдані нею збитки, може бути звільнена від кримінальної відповідальності у
зв'язку з дійовим каяттям.

Згідно ст.12 КК
України злочин, передбачений ч.1 ст. 384 КК України є злочином невеликої
тяжкості.

Таким чином,
заслухавши думку учасників судового розгляду та прийнявши до уваги всі
обставини справи, суд приходить до переконання, що оскільки ОСОБА_1вперше
вчинив злочин, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, щиро покаявся у
скоєному, раніше ні в чому протиправному помічений не був, по службі
характеризується позитивно, є потерпілим від наслідків аварії на ЧАЕС 3
категорії, має на своєму утриманні двох малолітніх дітей, тому, враховуючи його
клопотання про закриття справи в зв'язку з дійовим каяттям, і згоду із
закриттям кримінальної справи за даною нереабілітуючою підставою, суд знаходить
за можливе задовольнити клопотання ОСОБА_1 та застосувати до останнього ст. 45
КК України, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв'язку із
дійовим каяттям, а кримінальну справу відносно нього закрити на підставі п. 1
ч. 1 ст. 71 КПК
України.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 7і,
7 282 КПК України, військовий місцевий суд

ПОСТАНОВИВ:

З

Клопотання підсудного ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_1, який звинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.
1 ст. 384 КК України, на підставі ст. 45 того ж Кодексу звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим
каяттям, а дану кримінальну справу відносно нього закрити на підставі п.
1 ч. 1 ст. 7і КПК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - відмінити.

Апеляція на дану постанову може бути подана до військового апеляційного
суду Центрального регіону через військовий місцевий суд
Рівненського гарнізону протягом семи діб з дня її
винесення.

Головуючий по справі

підполковник юстиції підпис С.Л. Міліщук

Копія вірна:
голова військового місцевого суду

Рівненського
гарнізону

підполковник юстиції С.Л. Міліщук