Провадження № 11-кп/792/370/15 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 675/366/15-к ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.06.2015 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

операторі ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ізяславського районного суду від 9 квітня 2015 року, -

В с т а н о в и л а :
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , своє рішення місцевий суд мотивував тим, що підстав для заміни йому покарання у виді довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі немає, а вимоги ОСОБА_8 не ґрунтуються на вимогах закону. Злочин було вчинено ним 31 грудня 2009 року, тобто в період, коли діяв КК України 2001 року, яким за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому п. 6 ч. 2 цієї статті. Тому у суду були усі підстави застосувати до ОСОБА_8 такий вид покарання як довічне позбавлення волі. Посилання засудженого на те, що відповідно до рішення Конституційного Суду від 29 грудня 1999 року, яким визнано неконституційною смертну кару в Україні та замінено її на довічне позбавлення волі, йому незаконно був призначений такий вид покарання, на увагу не заслуговують, оскільки вказане Рішення не є законом, що пом`якшує кримінальну відповідальність осіб за вчинення особливо тяжких злочинів, чим обґрунтовує свої вимоги засуджений ОСОБА_8 . Положеннями ч. 4 ст. 5 КК України 2001 року передбачена можливість зміни покарання тільки на підставі іншого закону про кримінальну відповідальність, а не на підставі Рішення Конституційного Суду України, який повноважний лише визнавати неконституційними положення закону про кримінальну відповідальність. Тобто виключно кримінальними законами України визначаються діяння, які є злочинами, та встановлюється відповідальність за їх вчинення.

У своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу місцевого суду скасувати, як незаконну та необґрунтовану, постановити нову ухвалу, якою задоволити його клопотання та замінити йому покарання у виді довічного позбавлення волі на 15 років позбавлення волі. Посилаючись на норми законодавства України та міжнародного законодавства, практику Європейського суду з прав людини, засуджений стверджує, що у суду першої інстанції були усі підстави для задоволення його клопотання та заміни йому покарання. Однак кримінальне провадження за його клопотанням місцевим судом було розглянуто поверхнево та упереджено, що призвело до постановлення незаконного та необґрунтованого рішення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення засудженого ОСОБА_8 , надані в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Замкової виправної колонії № 58, на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справа Апеляційного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2010 року за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2011 року вирок Апеляційного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2010 року щодо ОСОБА_8 залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до місцевого суду з клопотанням про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі, посилаючись на те, що призначене йому покарання у виді довічного позбавлення волі є незаконним, таким, що суперечить чинному законодавству України та міжнародному законодавству, практиці Європейського суду з прав людини та принципу зворотної дії кримінального закону в часі. Максимальне покарання в Україні не може перевищувати 15 років позбавлення волі. Застосування до нього покарання у виді довічного позбавлення волі без можливості умовно-дострокового звільнення та без будь-якої обмеженості у часі порушує вимоги ст. 3 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

На думку колегії суддів, місцевий суд всебічно дослідив матеріали кримінального провадження, проаналізував достатню нормативну базу законодавства України та міжнародного законодавства, практику Європейського суду з прав людини, в результаті чого прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі.

Злочин було вчинено ОСОБА_8 31 грудня 2009 року, тобто в період, коли діяв КК України 2001 року, яким за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому п. 6 ч. 2 цієї статті. Тому у колегії суддів були усі підстави застосувати до ОСОБА_8 такий вид покарання як довічне позбавлення волі.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 5 КК України 2001 року зміна покарання можлива тільки на підставі іншого закону про кримінальну відповідальність, а не на підставі Рішення Конституційного Суду України, на яке посилається ОСОБА_8 , який повноважний лише визнавати неконституційними положення закону про кримінальну відповідальність. Тобто виключно кримінальними законами України визначаються діяння, які є злочинами, та встановлюється відповідальність за їх вчинення.

Чинним кримінальним законодавством передбачена можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на певний строк при виконанні засудженим ряду вимог, в тому числі щодо його поведінки. А тому твердження ОСОБА_8 про позбавлення його такої можливості є надуманими та суперечать вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537,539 КПК України, ч. 4 ст. 70 КК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :
Ухвалу Ізяславського районного суду від 9 квітня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну йому покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді 15 років позбавлення волі, залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .