Справа №: 398/8125/13-к
ВИРОК
Іменем України
"17" липня 2015 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0002029 від 02.05.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець міста Олександрія Кіровоградської області, громадянин України, проживає у кв. АДРЕСА_1 , раніше судимого: 27.06.2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1 / 2 частини майна та згідно постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 18 днів, у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_7 засуджений 27.06.2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1 / 2 частини майна та згідно постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 18 днів, на шлях виправлення не став, та під час дії указаного строку, повторно вчинив корисливе кримінальне правопорушення.

Так, 02 травня 2013 року, близько 02 години 30 хвилин, ОСОБА_7 маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, рухаючись по проспекту Леніна в місті Олександрії Кіровоградської області, обравши об`єкт для свого злочинного посягання, неподалік від розважального клубу «Джой», підійшов до раніше не знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які сиділи на лавці біля будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, діючи із корисливих спонукань, ОСОБА_7 висловив на адресу ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вимогу передати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Отримавши відмову у передачі телефону від ОСОБА_9 , та маючи на меті реалізувати свій протиправний намір через застосування фізичного насильства, ОСОБА_7 наніс останній один цілеспрямований удар лівою ногою в обличчя з правої сторони в область ока.

Боячись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 почали втікати з місця події.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 переслідував ОСОБА_6 на відстані близько двох метрів, внаслідок чого спіткнувшись потерпіла упала та випустила з руки мобільний телефон, який упав на асфальтовану поверхню. Підбігши до потерпілої, ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном «ВІаскВеrrу» модель 8520 вартістю 1 087 грн. 10 коп., який на праві приватної власності належав ОСОБА_6 та з місця події зник. У подальшому ОСОБА_7 мав можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Крім цього, внаслідок дій ОСОБА_7 , ОСОБА_9 отримала тілесні пошкодження у вигляді синців спинки носа, правої половини обличчя, обох колінних суглобів, садно в ділянці носо-губної складки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №414 від 20 вересня 2013 року віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень.

За правовою кваліфікацією ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав, пояснив що забажав палити, але закінчилися цигарки, тому порушуючи адмін. нагляд пішов купувати цигарки та зустрів знайому ОСОБА_10 з її подругою біля магазину «Арка». Він купив дві пляшки пива та цигарки, а потім залишився з ними спілкуватися. Він бачив, що напроти сиділи дві дівчини на зупинці, одна з яких підійшла та просила цигарку, яку він дав. Він обернувся подивитися на них та побачив, що вони обіймалися та цілувалися, але вони вказали, щоб він не дивився. Він пішов додому до будинку АДРЕСА_3 , але побачив, що у траві щось світилося. Він підійшов побачив телефон та взяв його, щоб повернути власнику, але його було затримано працівниками міліції, хоча він намагався повернути знайдений телефон особисто.

Оцінюючи покази обвинуваченого суд вважає їх не до кінця відвертими та такими, що спростовуються іншими доказами.

Так вина обвинуваченого підтверджується наступними вивченими в судовому засіданні доказами.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 02 травня 2013 року, близько 02 години 30 хвилин, знаходячись з ОСОБА_8 на проспекті Леніна в місті Олександрії Кіровоградської області, неподалік від розважального клубу «Джой», сиділи на лавці біля будинку №107 по проспекту Леніна в місті Олександрія Кіровоградської області. До них підійшов незнайомець, але в подальшому це виявився ОСОБА_7 та вимагав, що потрібен мобільний телефон, щоб зателефонувати. Потерпіла відмовилася йому дати телефон, тоді ОСОБА_7 наніс останній один цілеспрямований удар лівою ногою в обличчя з правої сторони в область ока. Потерпіла та її подруга ОСОБА_8 почали втікати з місця події, але ОСОБА_7 побіг за ними та переслідував потерпілу на відстані близько двох метрів, внаслідок чого вона спіткнулася і впала та випустила з руки мобільний телефон, який упав на асфальтовану поверхню. Підбігши до потерпілої, ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном «ВІаскВеrrу» модель 8520. Цей випадок бачив водій таксі ОСОБА_11 , який викликав працівників міліції. Дуже швидко приїхали працівники МВ УМВС України в Кіровоградській області та затримали ОСОБА_7 у якого в руках знаходився мобільний телефон «ВІаскВеrrу» модель 8520. Потерпіла одразу вказала на нього, так як чітко пам`ятає хто наніс їй удар ногою в обличчя.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що 02 травня 2013 року, близько 02 години 30 хвилин, знаходячись з ОСОБА_6 на проспекті Леніна в місті Олександрії Кіровоградської області, неподалік від розважального клубу «Джой», сиділи на лавці біля будинку №107 по проспекту Леніна в місті Олександрія Кіровоградської області. До них підійшов незнайомець, але в подальшому це виявився ОСОБА_7 . Останній вимагав у ОСОБА_6 телефон з метою зателефонувати, але вона відмовила та не надала телефон. Внаслідок відмови ОСОБА_7 вдарив ногою по обличчю ОСОБА_6 . Свідок та ОСОБА_6 почали тікати з місця події, але ОСОБА_7 побіг за ними та переслідував ОСОБА_6 на відстані близько двох метрів, внаслідок чого вона впала та випустила з руки мобільний телефон, який упав на асфальтовану поверхню. Підбігши до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заволодів мобільним телефоном «ВІаскВеrrу» модель 8520. Свідок запам`ятала обличчя нападника та вказала, що ця особа знаходиться в залі судового засідання та дізналася його прізвище, коли 02.05.2012 року прибули працівники міліції та затримали ОСОБА_7 у якого в руках був мобільний телефон. Цей випадок бачив водій таксі ОСОБА_11 , який викликав працівників міліції. Дуже швидко приїхали працівники МВ УМВС України в Кіровоградській області.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 вказав, що працює у Олександрійському МВ УМВС України в Кіровоградській області - інспектором патрульної служби. Він затримав ОСОБА_7 02.05.2013 року близько 03 години на проспекті Леніна міста Олександрії Кіровоградської області. У затриманого в руках знаходився мобільний телефон на який вказувала ОСОБА_6 . Крім того, остання зазначила що саме він напав на неї та вдарив ногою по обличчю і потім забрав мобільний телефон. ОСОБА_7 був у спортивних штанях.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 зазначила, що вона працювала у нічному клубі «Джой» та є знайомою ОСОБА_7 02 травня 2013 року близько 02 години 05 хвилин він знаходився з нею та сиділи біля магазину «Арка» по проспекту Леніна міста Олександрії. ОСОБА_14 купив напої та цигарки та пригощав свідка та її подругу. До нього підішли та попросили цигарки, він пригостив. Свідок сіла в таксі і поїхала. Перед тим побачила, що ОСОБА_14 спілкувався по телефону. Потерпілу в той день не бачила. ОСОБА_14 був у спортивних штанях.

Протоколами огляду місця події від 02.05.2013 року, відповідно якого зафіксовані обставини злочину (а.п. 09, 10).

Письмовою заявою ОСОБА_7 про добровільну видачу мобільного телефону «ВІаскВеrrу» модель 8520 з акумуляторною батареєю та сім карткою мобільного оператора «МТС». Дана заява датована 02 травня 2013 року (а.п. 13).

Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.07.2013 року за яким вказано, що ОСОБА_6 впізнала з пред`явлених телефонів мобільний телефон «ВІаскВеrrу» модель 8520 білого кольору (а.п. 33).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 17.07.2013 року за яким ОСОБА_6 упізнала ОСОБА_7 (а.п. 30, 32).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.09.2013 року за яким ОСОБА_15 упізнала ОСОБА_7 (а.п. 41, 44).

Висновком експерта №414 від 20.09.2013 року, отримала тілесні пошкодження у вигляді синців спинки носа, правої половини обличчя, обох колінних суглобів, садно в ділянці правої носо-губної складки, які віднесено до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протоколом слідчого експерименту від 24.09.2013 року за участі ОСОБА_6 (а.п. 64, 67).

Протоколом слідчого експерименту від 25.09.2013 року за участі свідка ОСОБА_11 (а.п. 68, 71).

Відеозаписом слідчих експериментів за участі ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 , диск №ДVД-R, 4,7 GB та диск №ДVД-R, 4,7 GB, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження.

Висновком експерта №419 від 26.09.2013 року, тілесні пошкодження могли утворитися за тих обставин на які вказує потерпіла ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту за її участі від 24.09.2013 року (а.п. 74, 76).

Висновком судово-товарознавчої експертизи №673 від 22.05.2013 року, вартість мобільного телефону «ВІаскВеrrу» модель 8520 складає 1 087 грн. 10 коп. (а.п. 19, 21).

Таким чином оцінюючі вивчені в судовому засіданні докази, яки не викликають у суду сумнівів в законності їх отримання, їх допустимості під час розгляду кримінального провадження та за їх сукупністю суд вважає вину обвинуваченого доведеною, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 відносяться до категорії тяжких злочинів.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого ним, його особистість: раніше судимий, вчинив новий умисний злочин під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за попереднім вироком суду, має не зняту та не погашену судимість, характеризується добре за місцем роботи, неодружений. Також обставини, передбачені ст. ст. 66, 67 КК України, які обтяжують та пом`якшують покарання, вчиненого ним.

Обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

27 червня 2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1 / 2 частини майна та згідно постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 23.12.2011 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 18 днів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що покарання обвинуваченого ОСОБА_7 повинно бути призначене у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України та з застосуванням ст. 71 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, вартість проведеної судово-товарознавчої експертизи у розмірі 392 грн. 00 коп. стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 366- 371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового складання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.06.2007 року за ч. 2 ст. 187 КК України та остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту взяття під варту: 17 липня 2015 року о 13 години 20 хвилин.

Речові докази, які передані власнику ОСОБА_6 мобільний телефон «ВІаскВеrrу» модель 8520 залишити їй в користуванні.

Матеріали кримінального провадження №0002029 від 02.05.2013 року та диски з відеозаписом слідчих експериментів за участі ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ: ОСОБА_16 НЕРОДА