Справа № 1-103/2008
В И Р О К

І М Е Н
Е М У К Р А Ї Н И

місто Ковель 06
травня 2008 року

Ковельський
міськрайоний суд Волинської області під головуванням

судді Денисюка Р.С.,

за участю секретаря Бєлих Н.Б.,

прокурора Радчук С.В.,

захисника ОСОБА_5.,

підсудних ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, в силу ст.
89 КК України несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК
України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя с. Брюховичі
Ковельського району, українця, громадянина України, з середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя с. Брюховичі
Ковельського району, українця, громадянина України, з неповною середньою
освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

В С Т А
Н О В И В:

ОСОБА_3,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 27.12.2007 року близько 20 години, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, за попередньою змовою між собою з метою заволодіння транспортним
засобом, проникли через отвір у верхній частині воріт в гараж громадянина ОСОБА_4, що знаходиться АДРЕСА_1,
де відкрили ворота шляхом демонтажу запірних пристроїв з середини та незаконно
заволоділи автомобілем ЗАЗ-968 МБ, р.н. НОМЕР_1, 1992 року випуску, вартістю
1758,46 гривень, чим завдали майнову шкоду потерпілому ОСОБА_4

Допитаний
в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного
злочину визнав повністю, суду показав, що в кінці грудня він зустрівся в с.
Брюховичі Ковельського району із ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що проживають в даному
селі. При зустрічі вони вживали спиртні напої. Після розпиття спиртного вони
вирішили поїхати на дискотеку в інше село, однак, знайомий таксист, якому вони
зателефонували не відповідав, тоді він запропонувавОСОБА_2 та ОСОБА_3 взяти
автомобіль «Запорожець» із гаража громадянина ОСОБА_4 та поїхати ним. Близько
20 години вони зайшли на подвір'я
будинку ОСОБА_4 та підійшовши до гаража, який був закритий, відтягнули зверху
дерев'яні двері, після чого він проліз в середину гаража через отвір, що
утворився. Там підсудний ОСОБА_1 відкрив двері автомобіля, а пізніше
відкрутивши гайку ключем, що взяв в автомобілі на скобі дверей відкрив гараж із
середини. Пізніше всі разом вони виштовхали даний автомобіль із гаража, щоб
ніхто не почув звуку мотора. Відкотивши автомобіль на певну відстань від гаража
та будинку потерпілого, вони хотіли завести мотор, чого їм зробити не вдалося.
Намагалися заштовхати автомобіль назад однак, хтось їх налякав і вони
повтікали. Автомобілем хотіли поїхати на дискотеку, а приїхавши назад мали
намір поставити його на місце.

Щиро
розкаюється в скоєному, просить суворо не карати.

Підсудний
ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю та показав суду, що
дійсно в кінці грудня 2007 року він
разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перед цим вживши спиртні напої, вирішили поїхати
на дискотеку в інше село. Не викликавши по телефону таксі, вони погодились на
пропозицію ОСОБА_1 взяти із гаража автомобіль «Запорожець», належний
громадянину ОСОБА_4, яким хотіли поїхати
на дискотеку, а пізніше повернути назад. Проникнувши в гараж потерпілого біля 20 години через отвір над
дверима гаража ОСОБА_1 проник в нього і з середини відкрив двері гаража, після
чого вони всі разом виштовхали автомобіль на вулицю та намагалися його завести,
однак, цього їм не вдалося зробити. Мали намір заштовхати його назад, однак, їх
хтось налякав і вони повтікали. Ініціатором викрадення був ОСОБА_1

Щиро
розкаюється в скоєному, просить суворо не карати.

Підсудний
ОСОБА_2 у судовому засіданні свою вину у вчиненому злочині визнав повністю та
дав суду аналогічні покази по обставинах викрадення як підсудні ОСОБА_1 та
ОСОБА_3

Щиро
розкаюється в скоєному та усвідомлює протиправність своїх дій, просить суворо
не карати.

Крім
повного визнання своєї вини самими підсудними, їхня вина в інкримінованому
злочині доводиться матеріалами справи, фактичні обставини яких не оспорюються
учасниками судового розгляду.

Суд кваліфікує дії підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 за ст. 289 ч. 2 КК України як незаконне заволодіння транспортним
засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням в приміщення
(сховище).

При
обранні міри кримінального покарання суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 злочину та осіб винних у їх сукупності.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по справі в діях ОСОБА_1 суд визнає повне визнання своєї вини та активне
сприяння розкриттю злочину, те, що злочином не заподіяно матеріальних збитків.

По
місцю проживання ОСОБА_1 характеризується посередньо.

Обставиною,
що обтяжує покарання ОСОБА_1, в даній справі суд визнає вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння.

Суд,
обираючи міру покарання ОСОБА_1 враховує обставини справи, при яких вчинено
злочин, особу підсудного, наявність пом'якшуючих обставин, те, що злочином не
заподіяно майнових збитків, відсутність претензій зі сторони потерпілого до
нього, наявність обтяжуючої покарання обставини, те, що злочин, в якому
обвинувачується підсудний є тяжким, посередню характеристику підсудного, те, що
його мати є інвалідом третьої групи, що виховувався підсудний в неповній сім'ї,
те, що він був ініціатором злочину.

За
таких обставин суд вважає, що перевиховання підсудного можливе і без ізоляції
від суспільства і підсудному ОСОБА_1 слід обрати міру покарання, не пов'язану
із позбавлення волі, а міру покарання
визначити з врахуванням вищенаведених обставин та застосувати ст. 75 КК України.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по справі в діях ОСОБА_3 суд визнає
повне визнання своєї вини та активне сприяння розкриттю злочину, те, що
злочином не заподіяно матеріальних збитків.

По
місцю проживання ОСОБА_3 характеризується добре.

Обставиною,
що обтяжує покарання ОСОБА_3, в даній справі суд визнає вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння.

Суд,
обираючи міру покарання ОСОБА_3 враховує обставини справи, при яких вчинено
злочин, особу підсудного, наявність пом'якшуючих обставин, те, що злочином не
заподіяно майнових збитків, відсутність претензій зі сторони потерпілого до
нього, наявність обтяжуючої покарання обставини, те, що злочин, в якому
обвинувачується підсудний є тяжким, добру характеристику підсудного, те, що
злочин він вчинив вперше, його батько є інвалідом 1 групи та потребує
сторонньої допомоги, також його рідний брат є інвалідом 1 групи, що він не був
ініціатором злочину та здійснює догляд за своїм батьком.

За
таких обставин суд вважає, що перевиховання підсудного можливе і без ізоляції
від суспільства і підсудному ОСОБА_3 слід обрати міру покарання не пов'язану
із позбавлення волі, а міру покарання
визначити з врахуванням вищенаведених обставин та застосувати ст. 75 КК
України.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по справі в діях ОСОБА_2 суд визнає повне визнання своєї вини та активне
сприяння розкриттю злочину, те, що злочином не заподіяно матеріальних збитків.

По
місцю проживання ОСОБА_2 характеризується добре.

Обставиною,
що обтяжує покарання ОСОБА_2, в даній справі суд визнає вчинення злочину в
стані алкогольного сп'яніння.

Суд,
обираючи міру покарання ОСОБА_2 враховує обставини справи, при яких вчинено
злочин, особу підсудного, наявність пом'якшуючих обставин, те, що злочином не
заподіяно майнових збитків, відсутність претензій зі сторони потерпілого до
нього, наявність обтяжуючої покарання обставини, те, що злочин, в якому
обвинувачується підсудний є тяжким, добру характеристику підсудного, те, що
злочин він вчинив вперше, не був ініціатором злочину.

За
таких обставин суд вважає, що перевиховання підсудного можливе і без ізоляції
від суспільства і підсудномуОСОБА_2 слід обрати міру покарання не пов'язану
із позбавлення волі, а міру покарання
визначити з врахуванням вищенаведених обставин та застосувати ст. 75 КК України.

Виходячи
із вимог ст. 77 КК України та враховуючи ту обставину, що суд застосовує до
підсудних ст. 75 КК України, то суд не застосовує додаткову міру покарання у
виді конфіскацій майна, що передбачена санкцією цієї статті.

Речові
докази по справі: автомобіль «ЗАЗ-968МБ», д.н. НОМЕР_1, 1992 року випуску,
білого кольору та рожковий гайковий ключ 10 на 12, передані на зберігання
потерпілому ОСОБА_4, залишити в його користуванні.

Судові
витрати за проведення судової
автотоварознавчої експертизи в розмірі 76,06 гривень в рівних долях стягнути
із підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання 5 (п'ять) років позбавлення
волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття призначеного основного покарання,
встановивши йому
іспитовий термін строком 3 (три)
роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на
засудженого
такі обов'язки:

·
не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

·
періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу,
обрану ОСОБА_1., до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про
невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_3 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання 5 (п'ять) років
позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного основного покарання,
встановивши йому
іспитовий термін строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на
засудженого
такі обов'язки:

·
не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

·
періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу,
обрану ОСОБА_3, до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про
невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_2 у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання 5 (п'ять) років
позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбуття призначеного основного покарання, встановивши йому іспитовий термін строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на
засудженого
такі обов'язки:

·
не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи;

·
періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу,
обрануОСОБА_2, до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Речові
докази по справі: автомобіль «ЗАЗ-968МБ», д.н. НОМЕР_1, 1992 року випуску,
білого кольору та рожковий гайковий ключ 10 на 12, передані на зберігання
потерпілому ОСОБА_4, залишити в його користуванні.

Судові
витрати за проведення судової автотоварознавчої експертизи в розмірі 76
(сімдесят шість) гривень 06 копійок в рівних долях стягнути із підсудних
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2

Вирок
може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
Р.С. ДЕНИСЮК