154/781/15-к
1-кп/154/84/15
ВИРОК
іменем України
10 березня 2015 року м.Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цегів Горохівського району
Волинської області, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з
середньою повною освітою, одруженого, має на
утриманні одну малолітню дитину, перебуває у
розпорядженні командира військової частини польова
пошта НОМЕР_1 , старший сержант
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.407 КК України,-
в с т а н о в и в:
Відповідно до наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 Про призов військовозобов`язаних на військову службу за мобілізацією від 11.04.2014 № 32 військовозобов`язаного старшого сержанта ОСОБА_4 призвано на військову службу до складу Збройних Сил України у військову частину НОМЕР_2 , розташовану у АДРЕСА_1 .
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12.04.2014 № 80 старшого сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду розвідника-снайпера розвідувального відділення розвідувальної роти військової частини НОМЕР_2 .
З 02.05.2014 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 02.05.2014 № 390 введено в дію нове умовне найменування зазначеної військової частини - військова частина - польова пошта НОМЕР_3 .
Під час проходження військової служби у військовій частині - польова пошта НОМЕР_3 старший сержант ОСОБА_4 у період з 30.09.2014 по 19.10.2014 з дозволу командування зазначеної військової частини перебував у відпустці тривалістю 20 діб, після закінчення якої останній 20.10.2014, не отримавши дозволу відповідного начальника, умисно без поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , розташованої по АДРЕСА_3 , та з 20.10.2014 до 19.02.2015, дня його прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону, розташованої по вул. Стрілецька, 2 у місті Луцьку Волинської області, без поважних причин був відсутній на службі протягом періоду тривалістю понад один місяць, не виконував покладені на нього службові обов`язки та, перебуваючи за місцем постійного проживання у селі Цегів Горохівського району Волинської області, проводив час на власний розсуд.
Таким чином, старший сержант ОСОБА_4 під час проходження військової служби, грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку проходження військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди бути готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, в порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладається на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України являється справою всього Українського народу і обов`язком кожного громадянина України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем і повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації, не отримавши дозволу відповідного начальника, 20.10.2014 умисно без поважних причин не з`явився вчасно з відпустки на службу до військової частини польова пошта НОМЕР_3 , розташованої по АДРЕСА_3 , та з 20.10.2014 до 19.02.2015, дня його прибуття до військової прокуратури Луцького гарнізону, розташованої по вул. Стрілецька, 2 у місті Луцьку Волинської області, без поважних причин був відсутній на службі протягом періоду тривалістю понад один місяць, не виконував покладені на нього службові обов`язки та, перебуваючи за місцем постійного проживання у селі Цегів Горохівського району Волинської області, проводив час на власний розсуд, чим вчинив нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Під час досудового розслідування між прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 26 лютого 2015 року укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з угодою, ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди йому буде призначене покарання за ч.3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 буде звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України, а саме: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального кодексу України, зокрема, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Речові докази відсутні. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
засудив:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 407 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Процесуальні витрати та речові докази - відсутні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_1