№612/321/15-к
1 кп/612/42/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області в в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,
при секретарі - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савчино Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 08.04. 1996 року Ізюмським районним судом Харківської області за ст. 86-1 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 10.10.2000 року Ізюмським районним судом Харківської області за ст.101,ч.3, 81, ч.3, 42 КК України до 8 років позбавлення волі;
- 13.01.2010 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 185 ч.2, 277 ч.1 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;
- 27.08.2010 року Близнюківським районним судом Харківської області за ст. 246 КК України до двох років трьох місяців позбавлення волі. 14.05. 2012 року за постановою Харківського районного суду Харківської області звільнений умовно-достроково на невідбутий термін 7 місяців 18 днів;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Керки Туркменістан, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлучений, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В середині березня 2015 року, більш точної дати встановити не виявилося можливим, близько 20.00 години, ОСОБА_3 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи із прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, зайшли на територію Близнюківської райветлабораторії, розташованої за адрексою: Харківська область, смт. Близнюки, вул. Танкістів, б. 10-а, на одному із вікон будівлі цієї лабораторії непомітно віджали металеву решітку та вийняли скляну віконну шибку. Потім вони через вікно проникли в приміщення лабораторії та викрали звідти дві чавунні батареї опалення по 14 секцій кожна і дві чавунні батареї опалення по 5 секцій кожна, загальною вагою 297 кг. 667 гр. чим спричинили матеріальний збиток Близнюківській РДЛМ в сумі 654 грн. 87 коп. З викраденим, з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися на свій розсуд.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними себе у вчиненні інкременованого їм злочину визнали повністю та пояснили наступне.
ОСОБА_3 дав наступні показання. В середині березня 2015 року він разом із ОСОБА_4 в вечірній час, близько 20 години, викрали із ветлікарні батареї опалення, які здали на пункт прийому металу. Отримані кошти витратив на власні цілі. Інші обставини, як вони викладені в обвинувальному акті, підтвердив.
ОСОБА_4 дав аналогічні показання. Інші обставини, як вони викладені в обвинувальному акті, підтвердив.
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненому розкаюються. Вартість і кількість викраденого, висновки експертизи, розмір витрат на проведення експертизи, не оспорюють.
Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що
учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції у суду відсутні. Окрім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому суд обмежується допитом обвинувачених, дослідженням матеріалів стосовно особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, процесуальних витрат та речових доказів.
Враховуючи пояснення обвинувачених, а також те, що вони не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості їх позиції.
Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб з проникненням в приміщення, а щодо ОСОБА_3 крім того, повторно.
При призначенні покарання суд щодо кожного із обвинувачених враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про їх особу, обставини, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили тяжкий злочин.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд визнає їх щире каяття.
Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим, не встановлено.
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не одружений. Має постійне місце проживання. Не працює. На обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Не військовозобовязаний. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності у вигляді позбавлення волі в тому числі і на тривалий строк. Відбував покарання в місцях позбавлення волі. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 21.05. 2015 року №290 виявляє легку розумову відсталість, в період вчинення злочину не перебував в тимчасово хворобливому стані який позбавляв би його можливості усвідомлювати свої дії та ними керувати. На цей час повністю усвідомлює свої дії і керує ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.п.71-91,119-122).
Дослідженням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий. Постійного місця роботи не має. Не військовозобовязаний. Розлучений, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікаря - нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. (а.п.95-109).
Суд, враховуючи наведене, дані про особу кожного обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, наявність обставин які пом`якшують покарання і відсутність обставин які його обтяжують, приходить до висновку, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 буде покарання у вигляді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає, оскільки наявність зазначених вище обставин, що пом`якшують покарання, з урахуванням особи винних, не свідчить про те що вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
За вище викладених обставин суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, звільняючи їх від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, призначаючи їм значний іспитовий строк.
Відповідно до п.п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожного окремо, обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався і відсутні підстави для його обрання до набрання вироком суду законної сили.
Цивільний позов не заявлений.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (а.п. 66).
Речових доказів по справі немає.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України,суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки.
ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожного від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком для кожного тривалістю два роки шість місяців.
Згідно п.п.2,3,4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного окремо, наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не обирати.
Стягнути із засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савчино Крижопільського району Вінницької області, громадянина України, не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №4892 від 07.05. 2015 року в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 50 коп. Призначення платежу: експертні послуги.
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Керки Туркменістан, громадянина України, не працюючого, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №4892 від 07.05. 2015 року в сумі 184 (сто вісімдесят чотири) гривні 50 коп. Призначення платежу: експертні послуги.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченим та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право копію вироку суду отримати в суді.
Суддя ОСОБА_1