АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представників ПрАТ ОСОБА_6

«Нафтогазвидобування» ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ПрАТ «Нафтогазвидобування» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС п`ятого слідчого відділу управляння з розслідування ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_8 та накладено арешт на свердловину № 23 Семиренківського родовища Полтавської області, яка знаходиться за наступними географічними координатами: широта 50 грд., 1 мін., 54.6 сек., довгота 34 грд., 1 мін., 43.3. сек. та видаткову частину рахунку ПрАТ «Навтогазвидобування» (податковий номер 32377038): МФО банку 334851 назва банку ПАТ «ПУМБ», номер рахунку НОМЕР_1 валюта рахунку українська гривня, дата відкриття 27.04.2015.
В ухвалі слідчий суддя, пославшись на положення ч.2 ст.167, ч.2,4 ст.170 КПК України, дійшов висновку про наявність достатніх підстави вважати, що незастосування арешту на вказану вище свердловину, видобуті вуглеводні та рахунок може призвести до незаконного відчуження майна ПрАТ «Навтогазвидобування» та настання інших наслідків, що можуть зашкодити кримінальному провадженню, а тому, з метою забезпечення заходів кримінального провадження, всебічного, повного і неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, необхідно накласти арешт на вищевказане майно.
В апеляційній скарзі, представник ПрАТ «Нафтогазвидобування» просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 30.06.2015р. про накладення арешту на свердловину № 23 Семиренківського родовища Полтавської області та видаткову частину рахунку ПрАТ «Навтогазвидобування» № НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ».
Крім цього, представник ПрАТ «Нафтогазвидобування» просить зобов`язати старшого слідчого негайно виконати скасування арешту на вказане майно.
В обґрунтування своїх вимог автор апеляції зазначає, що оскаржувана ухвала була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Так, фабула кримінального правопорушення не відповідає кваліфікації за ст. 115 КК України, що виключає можливість застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а тому правильна правова кваліфікація безпосередньо впливає на наявність правових підстав, що мають бути встановлені у відповідальності з п.1 ч. 2 ст.173 КПК України.
Апелянт додає, що слідчим суддею неправомірно було відмовлено у задоволенні клопотання про витребування доказів, допит свідку, витребування цивільного позову з Генеральної прокуратури України, та ознайомлення з матеріалами справи представником ПрАТ «Нафтогазвидобування», що безпосередньо обмежує права підприємства.
Крім цього, апелянт вважає, що слідчим суддею не дотримано вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про накладення арешту, не враховано правову підставу на накладання такого заходу кримінального провадження, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінально правопорушення, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та розмір можливої конфіскації майна, а також наслідки застосування арешту на свердловину, враховуючи положення ст. 167 КПК України.
Разом з цим, апелянт звертає увагу на тотожність клопотання про накладення арешту з раніше скасованими апеляційним судом м. Києва ухвалами Печерського районного суду м. Києва в іншому кримінальному проваджені.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представників товариства, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що слідчим п`ятого слідчого відділу управління з розслідування особливо важливих справ ГСУ ГПУ проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР 21.11.2012р. за № 0000077, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 115 ч.2 п.3,6,9,11,12, ст.191 ч.5 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах зазначеного кримінального провадження, про накладення арешту на рахунок та свердловину ПрАТ «Нафтогазвидобування», слідчий суддя виходив з наявності даних про належність рахунку та свердловини саме ПрАТ «Нафтогазвидобування», а також розумності та співмірності обмеження права власності останнього з метою попередження зникнення, втрати майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також і того, що особою, яка подала клопотання, доведено необхідність такого арешту.
З урахуванням викладеного та з метою попередження негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України наклав арешт на майно ПрАТ «Нафтогазвидобування».

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності фабули справи фактичним обставинам, а саме спростування факту вбивства ОСОБА_9 , яки був у Генеральній прокуратурі України та надавав пояснення, є безпідставними, оскільки кваліфікація кримінального правопорушення може бути змінена в ході досудового розслідування, що і мало місце у цьому випадку, з огляду на те, що прокурором було змінено кваліфікацію кримінального правопорушення на замах на вбивство, з цього ж приводу є непереконливим і посилання апелянта на необґрунтовану відмову у задоволені клопотання про виклик свідка ОСОБА_10 , який мав дати свідчення саме з цих обставин, які не заперечувались прокурором.

Посилання апелянта на неправомірність відхилення слідчим суддею клопотань, поданих під час розгляду справи в суді першої інстанції також не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали з огляду на наступне.

Клопотання про витребування доказів від сторони обвинувачення, цивільного позову та матеріалів кримінального провадження не відповідає положенням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін кримінального провадження та свободи в поданні суду своїх доказів, а в частині витребування матеріалів кримінального провадження не відповідає положенням КПК України щодо стадії відкриття матеріалів іншій стороні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається, як не вбачається і порушень під час розгляду клопотання слідчого положень ст.ст.132, 173 КПК України, на які посилається автор апеляції, оскільки обґрунтовує це відсутністю належних доказів причино-наслідкового характеру кримінальних правопорушень та акцій ПрАТ «Нафтогазвидобування», що не було предметом розгляду слідчого судді при постановлені ухвали від 30 червня 2015р.

Також, безпідставним є посилання апелянта на порушення ч.4 ст.173 КПК України при накладенні арешту на р/рахунок НОМЕР_1 в частині застосування слідчим суддею такого способу арешту, який призвів до надмірного обмеження підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб, оскільки апелянт не конкретизував цих наслідків та осіб, інтереси яких вони торкаються та не довів надмірності обмеження його підприємницької діяльності.

Незгода апелянта з наявністю правових підстав для арешту свердловини через невідповідність цього майна положенням ч.2 ст. 167 КПК України не може бути взята до уваги з огляду на положення Порядку ведення обліку нафтових і газових свердловин, затвердженого наказом Державного комітету природних ресурсів України № 76 від 20.04.2005р. та зареєстрованому в МЮУ 6 вересня 2005р. за № 995/11275, відповідно до п.1.2 якого під нафтовою чи газовою свердловиною розуміється спеціально обладнана гірнича виробка (разом з комплексом технологічного обладнання) у земній корі круглого січення з великим співвідношенням глибини до діаметра, яка створюється послідовним руйнуванням (бурінням) гірничих порід, видаленням зруйнованої породи і, при необхідності, кріпленням стінок свердловини, що свідчить про обов`язкову наявність комплексу технологічного обладнання, яке відповідає вимогам ч.2 ст. 167 КПК України.

Доводи апелянта щодо видобування підприємством вуглеводних на законних підставах, як і доводи про належність вуглеводних до надр, а тому до власності народу України не свідчать про відсутність законних підстав для накладення арешту.

Факт скасування апеляційним судом м. Києва в інших кримінальних провадженнях ухвал слідчого судді щодо накладення арешту на майно ПрАТ «Нафтогазвидобування» не тягне за собою обов`язок скасування будь-яких подальших ухвал про накладення арешту на це майно цього товариства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 червня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС п`ятого слідчого відділу управляння з розслідування ОВС ГСУ ГПУ ОСОБА_8 та накладено арешт на свердловину № 23 Семиренківського родовища Полтавської області, яка знаходиться за наступними географічними координатами: широта 50 грд., 1 мін., 54.6 сек., довгота 34 грд., 1 мін., 43.3. сек., видаткову частину рахунку ПрАТ «Навтогазвидобування» (податковий номер 32377038): МФО банку 334851 назва банку ПАТ «ПУМБ», номер рахунку НОМЕР_1 , валюта рахунку українська гривня, дата відкриття 27.04.2015 - залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11