Дата документу Справа № 242/4044/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 242/864/14 Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/736/15 ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 187 Головуючий в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 26 грудня 2014 року, якою повернуто заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Артемівського міського суду Донецької області від 21 березня 2008 року за ст. 187 ч. 2 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку відбування покарання 04.07.2007 року, кінець 04.07.2016 року.

До Селидівського міського суду Донецької області звернувся засуджений ОСОБА_8 із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області заяву повернуто засудженому з тих підстав, що вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання розглядається судом за клопотанням установи виконання покарань після розгляду даного питання на засіданні адміністрації установи виконання покарань та спостережної комісії.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, та зобов`язати місцевий суд розглянути заяву засудженого з приводу питання про умовно-дострокове звільнення від покарання. При цьому зазначає, що на спільному засіданні комісії Селидівської виправної колонії № 82 і спостережної комісії при Селидівському міьквиконкомі від 04.12.2014 року засудженому ОСОБА_8 було відмовлено у направленні матеріалів до суду, у зв`язку з чим, на її погляд, засуджений правомірно звернувся до суду із заявою про дострокове звільнення від покарання. Також адвокат просить розглянути апеляційну скаргу, та взяти до уваги дані про особу засудженого, який має 3 заохочення та наявність у останнього малолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, засудженого, прокурора, який вважав ухвалу районного суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обсудивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

У відповідності до ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно ч. 4 Положень про спостережні комісії та піклувальні ради при спеціальних виховних установах, затверджених постановою КМУ № 429 від 2004 року, спостережні комісії разом з органами і установами виконання покарань вносять до суду за місцем відбування покарання засудженими особами подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

З аналізу вказаних норм вбачається, що питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання розглядається судом за клопотанням установи виконання покарань після розгляду даного питання на засіданні адміністрації установи виконання покарань та спостережної комісії.

Частина 1 ст. 26 КПК України визначає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 537 КПК України визначена компетенція суду під час виконання вироків, до якої віднесені питання щодо умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке вирішується судом в порядку встановленому ст. 539 КПК України на підставі подання, з яким звертаються до суду органи, що відають виконанням покарання, що залишено поза увагою захисника.

Між тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу № 61 від 04.12.2014 року спільного засідання комісії Селидівської виправної колонії № 82 і спостережної комісії при Селидівському міськвиконкомі, оскільки засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення, у направленні до суду матеріалів в порядку, передбаченому ст. 81 КК України, щодо нього відмовлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить до висновку, що рішення місцевого суду є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставні.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 26 грудня 2014 року, якою повернуто заяву засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: 1 2 3