Снятинський районний суд Івано-Франківської області
Справа № 1-6/2010
Провадження № -
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2010 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Потятинника Ю.Р.,

секретаря - Шовкопляс С.М. ,

прокурора - Божи І.М.,

захисника - ОСОБА_1,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Снятині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та жительки с. Тростянець Снятинського району, гр. України, одруженої, ІНФОРМАЦІЯ_2, непрацюючої, не судимої, -- за ст. 122 ч. 1 КК України ,--

В С Т А Н О В И В:

Підсудна ОСОБА_4 вчинила умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, за таких обставин:

так, підсудна 23.06.2009р. приблизно о 20 год. в с. Тростянець Снятинського району на вулиці, неподалік памятника загиблим воїнам - односельчанам, на ґрунті неприязних відносин, під час суперечки з ОСОБА_5, умисно нанесла останній удар каменем по лівій руці, чим спричинила потерпілій ОСОБА_5 перелом нігтьової фаланги 3-го пальця лівої китиці, синця третього пальця лівої китиці, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя.

Підсудна свою вину визнала частково. Пояснила, що перебуває з потерпілою в неприязних відносинах через те, що підозрює її у зваблюванні і переслідувані чоловіка. В той день, 23.06.2009р. перебувала в приміщенні Тростянецької сілької ради, де її чоловік ОСОБА_6 працює головою сільської ради. Чоловік косив біля приміщення сільської ради неподалік памятника загиблим воїнам. Почула як посигналив автомобіль. Коли вийшла з приміщення, то побачила автомобіль потерпілої, яка йшла з кошиком від памятника. Зрозумівши, що остання знову чіпляється до чоловіка почала ображати потерпілу нецензурними словами, схопила за кошик і тягались. Прийшов чоловік і їх розборонив. Потерпіла також ображала її нецензурними словами. Ударів каменем потерпілій не наносила і каменя не мала. Можливо коли потягла за кошик, то пошкодила потерпілій палець, оскільки потерпіла в той час сказала , що вона зламала їй палець. Цивільний позов визнала повністю.

Незважаючи на часткове визнання підсудною своєї вини, її вина доводиться зібраними по справі доказами , а саме :

- показанями потерпілої ОСОБА_5, яка пояснила, що працює педагогом організатором в Тростянецькій ЗОШ. 23.06.2009р.в переддень випускного вечора повертаючись автомобілем з будинку культури зупинилась біля памятника, пішла винести кошик з квітами від памятника на смітник, який знаходиться за приміщенням сільської ради. Повертаючись знову до памятника почула нецензурну лайку підсудної на яку не відповідала, а взяла винести другий кошик. Підсудна на стежці схопила кошик, почала ображала її і її сімю. Пояснила підсудній, що здійснює прибирання території в порядку підготовки до випускного вечора. Однак, підсудна не реагуючи на пояснення, витягнула з кишені камінь і намагалась вдарити її по голові, але вона підставила руку і удар прийшовся по руці. Почала кричати. На руці була кров. Прибіг ОСОБА_6, який косив неподалік і відтягнув підсудну. Кинула кошик і побігла за своїм чоловіком ОСОБА_5 і про все йому розповіла, а також розповіла ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з якими разом поїхали до сільської ради вияснити відносини з підсудною та ОСОБА_6 Перелом пальця було завдано ударом каменем, який поміщався в руці підсудної. Біля приміщення сільської ради було розбите бетонне покриття. Цивільний позов підтримала повністю. Просить покарати підсудну на розсуд суду;

- показаннями свідка ОСОБА_6, який пояснив, що косив на відстані 10 м. від памятника. Почув крики і побачив сварку між його дружиною - підсудною і потерпілою. Підійшов і відтягнув підсудну за руку. Удару, каменя та тілесних ушкоджень не бачив. Бачив кошик на землі. За сваркою з початку до кінця не спостерігав. Після цього, приїхали потерпіла з чоловіком і казала, що підсудна зламала їй палець каменем;

- показаннями свідка ОСОБА_8, яка пояснила, що 23.06.2009р. приблизно о 20 год. її знайома - потерпіла з чоловіком ОСОБА_5 попросила її підїхати до приміщення сільської ради. Потерпіла показала їй розпухлий палець на лівій руці на якому була подряпина і кров, розповіла, що її вдарила по руці каменем підсудна, а також попросила підтвердити чи спростувати слова підсудної про те, що вона та свідок ОСОБА_7 щось знають про стосунки потерпілої з ОСОБА_6 Після чого, вони всі разом з ОСОБА_7 поїхали в сільську раду, де підсудна сварилась і ображала потерпілу;

- показаннями свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що 23.06.2009р. до неї приїхала її знайома - потерпіла з чоловіком ОСОБА_5 і попросила підїхати до приміщення сільської ради. Потерпіла показала їй розпухлий палець на лівій руці на якому була подряпина і кров, розповіла, що її вдарила по руці каменем підсудна, що камінь остання витягнула з кишені, а також попросила підтвердити чи спростувати слова підсудної про те, що вона та свідок ОСОБА_7 щось знають про стосунки потерпілої з ОСОБА_6 Після чого, вони всі разом з ОСОБА_8 поїхали в сільську раду, де підсудна сварилась і ображала потерпілу. Вияснення відносин закінчилось тим, що ОСОБА_6 попросив всіх покинути приміщення сільської ради;

- данними протоколу заяви потерпілої про злочин, згідно якого підсудна нанесла їй тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи згідно якої у потерпілої виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому нігтьової фаланги 3-го пальця лівої китиці, синця третього пальця лівої китиці, які утворились від дії тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну вказаному оглянутим, з яких перелом нігтьової фаланги 3-го пальця відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості які спричинили тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя, а синець третього пальця лівої китиці відноситься до легких тілесних ушкоджень, малоймовірно, що тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок вільного падіння з висоти власного росту та ударі до тупих твердих поверхонь, було спричинено не менше одного удару.

Суд, вважає недостовірними показання підсудної в тій частині, що вона не наносила потерпілій удару каменем і що тілесні ушкодження могли утворитись під час того, коли вона потягнула за кошик, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7, які підтвердили, що потерпіла відразу розповіла їм про нанесення підсудною удару каменем, характером та локалізацією тілесних ушкоджень згідно висновку судмедекспертизи.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винність підсудної у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч.1 КК України доведена повністю і її діяння слід кваліфікувати за ст. 122 ч.1 КК України, так як вона вчинила умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винної.

Як помякшуючі покарання обставини суд визнає ті обставини, що підсудна хворіє, перебувала на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні Снятинської ЦРЛ з приводу неврастенії, астено-невротичного синдрому, позитивно характеризується і примирилась з потерпілої по справі приватного звинувачення.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Суд, беручи до уваги помякшуючі покарання обставини, враховуючи обставини справи та особу винної, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, сімю, потерпіла не наполягає на суворому покаранні, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, що слід застосувати ст. 69 ч.1 КК України і призначити підсудній менш суворе покарання ніж передбачено санкцією ст. 122 ч.1 КК України, а саме громадські роботи.

Цивільний позов задоволити повністю. Стягнути з підсудної в користь потерпілої 218 грн. завданої матеріальної шкоди у вигляді витрат на лікування та 1500 грн. моральної шкоди, яка полягає у перенесених потерпілою в результаті завданих середньої тяжкості тілесних ушкоджень значних фізичних та душевних страждань, фізичного болю, нервово потрясіння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 28,323, 324, 1167 КПК України,--

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст. 69 ч. 1 КК України, у виді 240 (двісті сорока ) годин громадських робіт.

Цивільний позов задоволити повністю. Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 218 грн. матеріальної шкоди, 1500 грн. моральної шкоди та 1500 грн. витрат на оплату юридичної допомоги.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 15 діб з моменту проголошення.

Головуючий : підпис

Суддя Снятинського районного суду Ю.Р.Потятинник