АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1388/14 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 623/4077/14-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

10 жовтня 2014 року до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання слідчого слідчої групи СУ ГУМВС України в Харківській області, погоджене з прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури Харківської області, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 8 грудня 2014 року з визначенням суми застави у розмірі 365 400 (триста шістдесят п`ять тисяч чотириста) грн.
На вказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2014 року скасувати та в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 відмовити.
Захисник зазначає в своїй апеляційній скарзі, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а слідчий суддя в порушення презумпції невинуватості вказує, що підозрюваний вчинив інкримінований йому злочин. Окрім того вважає, що судом першої інстанції не враховано те, що підозрюваний ОСОБА_8 є інвалідом другої групи, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий та працевлаштований, має постійне місце мешкання.
Вислухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на наявність ризиків та обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
ОСОБА_8 підозрюється в тому, що в травні 2014 року, діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Часів Яр, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, останній дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань.
Продовжуючи протиправну діяльність, у період з травня 2014 року по невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 , здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, знаходився на блокпостах м. Часів Яр Донецької області в цивільному одязі, систематично виконував накази свого керівництва з вказаного незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки», також ОСОБА_8 був так званим диспетчером місцевого ополчення, отримував повідомлення, координував рух місцевого ополчення.
Таким чином, дії ОСОБА_8 та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період з травня 2014 року по теперішній час, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувалось вчиненням опору представникам влади із застосуванням автоматичної вогнепальної зброї.
В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.
ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.260 КК України, тобто в участі у діяльності непередбачених законами України збройних формуваннях, що спричинило масову загибель людей, а також руйнування та пошкодження великої кількості адміністративних та приватних споруд, що є тяжкими наслідками.
Згідно ч.1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та, як передбачено ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам:
1. переховуватись від досудового розслідування та/або суду;
2. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3. незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий суддя Ізюмського міськрайонного суду Харківської області вірно встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , іншими матеріалами провадження у їх сукупності.
Слідчим суддею вірно встановлено існування ризиків, передбачених п.п .1, 2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати, передати іншим особам зброю та боєприпаси, які на даний момент не є вилученими; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується даними про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за скоєння якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.
Колегія суддів приймає до уваги, що судом першої інстанції помилково зазначено, що ОСОБА_8 вчинив злочин, у якому слід вважати він підозрюється, що має судимість, не працевлаштований, проте це не вплинуло на правильність прийнятого рішення щодо застосування щодо нього запобіжного заходу.
Враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з врахуванням даних про особу підозрюваного, на які посилається захисник, колегія судів вважає ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу обгрунтованою та не вбачає підстав для її скасування.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 10 жовтня 2014 року у відношенні ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: