Провадження № 11-кп/780/245/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 39 26.02.2015

УХВАЛА
Іменем України
« 26 » лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_3

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0005050 відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паришів Київської обл., українця, гр.України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

13.02.2008р. Білоцерківським міським судом за ч.2 ст. 309, 69 КК України на 2 роки обмеження волі;

13.03.2008р. Білоцерківським міським судом за ч.2 ст. 309, 69, 71 КК України на 3 роки обмеження волі;

5.06.2009р. Білоцерківським міським судом за ч.2 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України на 3 роки обмеження волі;

4.03.2010р. Білоцерківським міським судом за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч2 ст. 185, ч.1 ст. 316, ч.2 ст. 263, 69, 71 КК України на 6 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого з місць позбавлення волі 26.05.20147р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 26 днів, -

повернуто прокурору м. Біла Церква у зв`язку з невідповідністю його вимогам чинного КПК України,

в с т а н о в и л а:
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.01. 2015 р. обвинувальний акт з додатками повернуто прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам чинного КПК України.

Обґрунтовуючи ухвалу суд вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам чинного КПК України щодо належного встановлення органом досудового розслідування даних про особу обвинуваченого, зокрема щодо місця проживання ОСОБА_10 , який за зазначеною в обвинувальному акті адресою не проживає, на неодноразові виклики до суду не з`явився, а судові доручення щодо приводу обвинуваченого в судове засідання виконані не були, а також застосування щодо нього з урахуванням його особи та попередніх судимостей відповідного запобіжного заходу.

Крім того суд вказав на невідповідність обвинувального акту вимогам п.5 ст. 291 КПК України, оскільки обвинувальний акт щодо ОСОБА_10 містить лише формулювання підозри останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а формулювання обвинувачення в обвинувальному акті відсутнє та фактично не висунуто, що унеможливлює проведення підготовчого судового засідання та призначення судового розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді І інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт послався на незаконність ухвали суду, винесеної з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки вважає, що обвинувальний акт складено з додержанням вимог КПК України, досудовим слідством встановлено місце постійного фактичного проживання обвинуваченого, яка і була вказана в обвинувальному акті та підтверджена поясненнями сусідів; вважає що суд не врахував можливості умисного ухилення ОСОБА_10 від явки до суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та безпідставно відхилив клопотання прокурора про оголошення ОСОБА_10 в розшук.

Також апелянт вказує на те, що ОСОБА_10 перебуває в статусі обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті, після зазначення факту повідомлення про підозру та викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, Шульзі сформульовано обвинувачення з посиланням на положення закону і частини статті закону України про кримінальну відповідальність, що на думку апелянта залишено судом поза увагою.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_11 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано повернув обвинувальний акт прокурору з підстав зазначених в ухвалі.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення

Згідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Як вбачається з обвинувального акту обвинувачення ОСОБА_12 фактично не висунуте.

Так, обвинувальний акт містить лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, вказівку на підозру ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та правову кваліфікацію його дій, а самого обвинувачення не сформульовано.

Крім того, є обгрунтованими і посилання суду на неналежне встановлення органом досудового розслідування даних про особу обвинуваченого, зокрема щодо місця проживання ОСОБА_10 .

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 17.12.2014р. ОСОБА_10 не з`явився в підготовче судове засідання, у зв`язку з чим судом І інстанції було винесено ухвалу про його привід в судове засідання на 29.12.2014р., який виконаний не був, оскільки згідно рапорту о/у СКР Білоцерківського МВ ОСОБА_13 ( а.с.23) Шульга за вказаною в ухвалі адресою відсутній, при розмові по телефону точне місце свого знаходження вказати відмовився, також судом було винесено ухвалу 29.12.2014р. про повторний привід в судове засідання ОСОБА_10 на 16.01.2015р., який також виконаний не був; згідно пояснень ОСОБА_14 ( а.с.24), яка проживає за вказаною в обвинувальному акті адресою Шульги, останній за місцем проживання зазначеним в обвинувальному акті відсутній і його місце проживання їй невідоме.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд І інстанції прийшов вірного висновку про неможливість призначення судового розгляду за вказаним обвинувальним актом та про повернення його прокурору у зв`язку з невідповідністю його вимогам чинного КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Біла Церква Київської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2015 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_9 прокурору залишити без зміни.

Судді