справа № 201/932/15-к
провадження № 1-кс/201/498/2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, -

В С Т А Н О В И В :

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 26 січня 2015 року надійшла вищевказана скарга, в обґрунтування якої скаржник зазначив, що ним 17 січня 2015 року до слідчого відділення Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було подано заяву про вчинення злочину, передбаченого ст. 194 КК України про завдання шкоди його автомобілю, але його заява до ЄРДР внесена не була, що скаржник вважає неправомірним. Відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

В судове засідання скаржник неодноразово не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вказаним, на думку суду, наполягав на своїй скарзі і не заперечував проти її розгляду без його участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю заявника з огляду на вищезазначене.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. В письмовому зверненні до суду проти задоволення скарги заперечував, наполягав на своїй позиції і просив справу розглянути в судовому засіданні без його участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю прокурора з огляду на вищезазначене і положення ст. 306 КПК України.

З`ясувавши позицію і думку сторін, дослідивши і оцінивши скаргу, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Судом встановлено, що скаржник, згідно його скарги, 17 січня 2015 року звернувся Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області з заявою про вчинення злочину, про що могла б свідчити копія відповідної заяви з відміткою про її прийняття вказаною установою.

Як вбачається зі змісту скарги, скаржник просить суд зобов`язати слідчого Жовтневого РВ внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань його заяву про вчинене кримінальне правопорушення.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Такий обов`язок слідчого і прокурора визначено ч. 1 ст. 2 Кримінального Кодексу України, оскільки підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах, або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З фактичних обставин справи витікає, що скаржник начебто звернувся до слідчого відділення Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було подано заяву про вчинення злочину, передбаченого ст. 194 КК України про завдання шкоди його автомобілю, шляхом пред`явлення обвинувачення особі у конкретній кримінальній справі. Але суду вказану заяву скаржник не надав, її зміст, обставини, обґрунтування, підстави та інш. до суду не довів, на неодноразові виклики до судового засідання на з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Надана заява не підписана заявником, не містить відміток про її прийняття райвідділом, містить лише печатний текст.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що суд позбавлений можливості належним чином вивчити заяву скаржника до райвідділу, оцінити її відповідність закону, на підставі неї і доданих документів надати належну правову оцінку діям слідчого чи прокурора та інш., з відомих матерів справи можливо зробити висновок, що заява скаржника у даній справі не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину, про наявність усіх необхідних ознак злочину, а зводиться до незгоди скаржника з діями вказаних посадових осіб і його суб`єктивної оцінки вказаних дій.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника на скарзі, оскільки вона спростовується вищенаведеним і ніякими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для внесення прокурором цих даних до ЄРДР в даному випадку, що є підставою для відмови в задоволенні скарги по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60, 214, 303-307 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області - відмовити у повному обсязі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1