Дата документу 05.12.2013
Справа № 707/2320/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2013 року Черкаський
районний суд Черкаської області у
складі:

головуючого судді
Тептюка Є.П.

суддів
Суходольського О.М., Морозова В.В.

при секретарі
Кисленко О.М.

за участю прокурора
Ємельянової О. В.

захисника
ОСОБА_1

потерпілого
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м. Черкаси
кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня, не
одруженого, не працює, раніше не
судимого, у вчиненні злочинів,
передбачених ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК
України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 09.30
години перебуваючи в приміщенні
приватного будинку АДРЕСА_2
Черкаського району Черкаської області,
під час сварки, яка виникла на ґрунті
раптово виниклих неприязних відносин,
вчинив умисне вбивство ОСОБА_4 за
наступних обставин.

ОСОБА_3 перебуваючи в домоволодінні
ОСОБА_4, будучи невдоволений тим, що
остання відмовилася позичити йому
гроші та почала на нього кричати і
ображати, наніс їй удар ногою по нозі,
від чого вона впала на підлогу, після
чого, перетягнувши її за руки в
приміщення кімнати, схопив металеву
ковіньку, та, підійшовши до потерпілої,
умисно наніс декілька ударів по голові
та тулубу потерпілої. Після цього він,
взяв зі столу в кухні ножа та наніс
останній ще декілька ударів ножем по
спині, шиї та голові, спричинивши
потерпілій тілесні ушкодження у
вигляді черепно-мозкової травми,
крововиливів під м'які мозкові
оболонки обох півкуль, крововиливів в
м'які покрови черепа з внутрішнього
боку, синців та забитих ран на голові,
крововиливів на слизовій оболонці
верхньої та нижньої губи, поранення
голови у вигляді рани в лівій скроневій
ділянці, ушкодження лівої
навколовушної залози, кровоносних
судин в даній ділянці та кореня язика,
поранення шиї у вигляді рани на боковій
поверхні шиї зліва, крайового
пошкодження загальної сонної артерії
та пошкодження лівої долі щитовидної
залози, проникаючого поранення грудної
клітки у вигляді рани на спині зліва,
ушкодження міжреберних м'язів 5-го
міжребір'я та ушкодження лівої легені;
закритої травми грудної клітки у
вигляді переломів ребер зліва; ран на
лівій кисті, синців на шиї та лівому
плечі. Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 581/32 від
20.10.09 року черепно-мозкова травма,
поранення голови, шиї та грудної клітки
відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя; закрита травма
грудної клітки носить ознаки тілесних
ушкоджень середнього ступеня тяжкості;
синці на шиї та лівому плечі, рана на
лівій кисті носять ознаки легких
тілесних ушкоджень. Внаслідок
отримання указаних ушкоджень
потерпіла ОСОБА_4 померла на місці, а
ОСОБА_3, з місця злочину зник.

Допитаний в судовому засіданні, ОСОБА_3
винним себе не визнав, свою причетність
до інкримінованих йому злочинів
категорично заперечив, вказавши, що
покази під час досудового слідства він
давав під фізичним та психологічним
тиском з боку працівників міліції.
Цивільний позов не визнав. Показав, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року він вранці ходив до
магазину, біля якого знайшов мобільний
телефон «Motorola black razp V3» та підібрав
його. Матері повідомив, що знайшов його.
Так як, телефон був розрядженим, він
поїхав до свого знайомого ОСОБА_5 за
зарядним пристроєм. Після обіду він
грав з хлопцями у футбол, а вечором його
затримали працівники міліції, які його
катували і вибили з нього визнавальні
покази щодо інкримінованих йому
злочинів. Надалі він також давав
визнавальні покази під погрозами
додаткових катувань, й лише пізніше
після зустрічі з адвокатом наважився
заперечувати свою причетність до
вчиненого.

Не зважаючи на невизнання своєї вини у
вчиненні умисного вбивства ОСОБА_4,
вина підсудного в повній мірі доведена
зібраними та безпосередньо
дослідженими судом доказами.

Так, допитаний 11 липня 2009 року під час
досудового слідства у якості
підозрюваного ОСОБА_3 показав, що він
був винен своєму знайомому ОСОБА_6 600
грн. за його послуги щодо захисту
ОСОБА_3 він необґрунтованих погроз і
претензій з боку його іншого знайомого,
тому йому необхідні були гроші.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року зранку він приїхав до
будинку свого батька, але останнього не
було вдома, після того він пройшов на
подвір'я ОСОБА_4 Потерпіла впустила
його до веранди будинку, там він
попросив у неї 600,00 грн., вона одразу
почала його ображати, сказала, що він
алкоголік і почала вигонити з будинку,
на що він розлютився і ударив потерпілу
ногою по нозі, від чого вона впала. Далі
він перетягнув потерпілу у кімнату,
узяв палицю, яка стояла біля пральної
машини, й почав завдавати нею
потерпілій удари в різні частини тіла,
потім узяв на кухні ніж й, повернувшись,
завдав кілька ударів ножем у спину, шию
та голову потерпілої. Кинувши ніж у
кухні в каструлю з водою, він кімнаті
побачив мобільний телефон, який забрав.
В цей час почув, що стукнула хвіртка, й
на подвір'я зайшов невідомий йому
чоловік та направився до дверей
будинку. Він швидко вхопив двері з
внутрішньої сторони і почав тримати.
Чоловік кілька раз смикнув двері і
пішов на задній двір будинку. ОСОБА_3
спробував залишити дім через кватирку
у кухні, з цією метою відчинив її, однак
вона виявилася замалою. Тому він швидко
через двері вибіг на двір та,
перескочивши через паркан, зник на
велосипеді. Указане він також детально
підтверджував під час відтворення
обстановки і обставин події на
досудовому слідстві.

Крім того, будучи допитаним під час
судового розгляду справи в
Апеляційному суді Черкаської області
12.02.2010 року ОСОБА_3 пояснив, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року зранку він приїхав до
будинку свого діда, залишив велосипед і
пройшов на подвір'я, але того вдома не
було, тоді він вирішив, що його дід
знаходиться в своєї родички ОСОБА_4, яка
живе поряд. Зайшовши до неї, він спитав
про діда, але вона почала на нього
кричати і ображати, він ударив
потерпілу ногою по нозі, від чого вона
впала. Далі він перетягнув потерпілу у
кімнату, узяв палицю, яка стояла біля
пральної машини, й почав завдавати нею
потерпілій удари в різні частини тіла.
потім узяв на кухні ніж й, повернувшись,
завдав кілька ударів ножем у спину, шию
та голову потерпілої. Кинувши ніж у
кухні в каструлю з водою, повернувся в
кімнату, де побачив мобільний телефон,
який забрав. В цей час він почув, що
стукнула хвіртка, й на подвір'я зайшов
невідомий йому чоловік та направився
до дверей будинку. Він швидко вхопив
двері з внутрішньої сторони і почав
тримати. Чоловік кілька раз смикнув
двері і пішов на задній двір будинку.
ОСОБА_3 спробував залишити дім через
кватирку у кухні, з цією метою відчинив
її, однак вона виявилася замалою. Тому
він швидко через двері вибіг на двір та,
перескочивши через паркан, зник на
велосипеді.

Вищезазначені, першочергові, після
затримання, показання ОСОБА_3, в якості
підозрюваного, та показання ОСОБА_3
дані ним в судовому засіданні, були
надані ним з участю адвоката, суд бере
до уваги, визнає правдивими, і такими
що узгоджуються з іншими доказами
безпосередньо дослідженими судом.
Зізнавальні, детальні та ґрунтовні
показання ОСОБА_3 про обставини
вбивства потерпілої ОСОБА_4., додатково
підтверджуються рядом доказів, і
свідчать про їх правдивість.

Потерпілий ОСОБА_2 у судовому засіданні
показав, що вранці ІНФОРМАЦІЯ_2 року він
приїхав велосипедом до сестри, щоб
почистити погріб. Зайшовши у двір через
хвіртку та підійшовши до дверей хати,
він спробував їх відчинити, однак вони
не відчинялися, й він вирішив, що двері
замкнені, а сестра знаходиться десь
надворі. Він пішов на задню частину
двору, й, не знайшовши сестру, знову
підійшов до дверей хати, які виявилися
відчиненими. Зайшовши до хати, він
побачив сестру, яка лежала на підлозі в
кімнаті побита, в крові й хрипіла. Він
кинувся до велосипеда і швидко поїхав
додому, щоб викликати телефоном швидку
допомогу, й, коли через кілька хвилин
повернувся, сестра вже була мертва.
Показав, що батько підсудного давно
живе по сусідству з загиблою, й як його
батько, так і сам підсудний являються
їм з сестрою далекими родичами.
Показав, що тепер вже зрозумів, чому
першого разу він не зміг відчинити
двері: їх тримав злочинець, який тоді
перебував у будинку, й зник, коли він
пішов шукати сестру на задній двір,
адже його сестра на той час вже була у
безпорадному стані. Заявив і підтримав
до підсудного цивільний позов на суму
10000 грн., вказавши, що документи, якими б
підтверджувалися матеріальні витрати,
у нього не збереглися. Наполягав на
суворому покаранні для підсудного.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
показала, що вранці ІНФОРМАЦІЯ_2 року її
чоловік, повернувшись від сестри,
сказав, щоб вона викликала швидку
допомогу, бо сестру мабуть вбили. Вона
здійснила телефоном виклик, й слідом за
чоловіком побігла до його сестри.
Зайшовши в хату вона побачила, що двері
відчинені, в хаті безлад, кватирка на
кухні відчинена, а сестра чоловіка
лежить на підлозі в кімнаті без однак
життя.

Крім наведених вище доказів, які
узгоджуються між собою, вина
підсудного ОСОБА_3 підтверджується
даними матеріалів справи, які були
повно та всебічно досліджені у
судовому засіданні:

- даними протоколу огляду місця
події від ІНФОРМАЦІЯ_2 року, де указано,
що на місці пригоди були виявлені сліди
взуття, сліди папілярних ліній долоні
та пальця руки, ніж. Також було
зафіксовано, що кватирка в кухні
будинку була відчинена;

- даними протоколу добровільної
видачі кросівок підсудного від 11 липня
2009 року;

- даними протоколу відтворення
обстановки і обставин події за участю
ОСОБА_3 від 11 липня 2009 року;

- даними висновку експерта № 140 від
11 вересня 2009 року, де зазначено, що
виявлена на металевій палиці кров
людини могла походити від ОСОБА_4;

- даними акту судово-медичного
дослідження № 581 від 11 липня 2009 року та
висновку експерта № 581/32 від 20 жовтня 2009
року, де перелічені травми загиблої та
визначені причини смерті, зокрема
констатовані тяжкі тілесні ушкодження;

- даними висновку експерта № 137 від
18 серпня 2009 року, де указано, що на
вилучених з місця пригоди речах
виявлений слід великого пальця лівої
руки та долоні лівої руки ОСОБА_3;

- даними висновку амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 503
від 23 вересня 2009 року, де указано, що
ОСОБА_3 на час вчинення інкримінованих
йому дій й на час проведення експертизи
розладів психіки не проявляв,
застосування примусових заходів
медичного характеру не потребує, може
приймати участь у слідчих діях та у
судовому засіданні. За своїм психічним
станом на теперішній час ОСОБА_3 не
потребує застосування примусових
заходів медичного характеру,
передбачених ст. 94 КК України.;

- даними висновку експерта № 193 від
17 жовтня 2009 року, де зазначено, що
виявлений на місці пригоди на поверхні
стільця слід взуття міг бути залишеним
вилученою у ОСОБА_3 підошвою взуття;

- даними висновку експерта № 194 від
17 жовтня 2009 року, де зазначено, що
виявлений на місці пригоди на поверхні
тканини слід взуття міг бути залишеним
вилученою у ОСОБА_3 підошвою взуття.

Згідно висновку експерта № 581/42 від 16
листопада 2009 року, виявлені на трупі
ОСОБА_4 травми могли утворитися при
обставинах, на які указував ОСОБА_3 при
відтворенні обстановки та обставин
події від 11 липня 2009 року.

Допитаний в суді експерт Кандул
пояснив, що виявлені на трупі ОСОБА_4
травми могли утворитися при
обставинах, на які указував ОСОБА_3 при
відтворенні обстановки та обставин
події від 11 липня 2009 року.

Згідно з актом стаціонарної
комплексної судової
психолого-психіатричної експертизи №
301 від 10.08.2010 року, ОСОБА_3 на період часу,
до якого відносяться інкриміновані
йому діяння будь-яких ознак психічного
розладу не проявляв, На теперішній час
ОСОБА_3 хронічним психічним
захворюванням, тимчасовим розладом
психічної діяльності, недоумством або
іншим хворобливим станом психіки не
страждає, він здатний усвідомлювати
свої дії та керувати ними, правильно
сприймати обставини, що мають значення
по справі, приймати участь у слідчих
діях та судовому процесі. В період часу,
до якого відноситься інкриміноване
йому діяння, ОСОБА_3 не знаходився в
стані фізіологічного афекту або іншому
емоційному стані, який міг би суттєво
вплинути на його свідомість та
поведінку.

Даючи оцінку даному висновку, суд
враховує, що він зроблений стаціонарно,
комісійно у складі чотирьох експертів
зі значним стажем експертної роботи,
достатньо обґрунтоване з наукової
точки зору. З урахування даних про
особу підсудного, його поведінки в
судовому засіданні, суд заключення
експертів вважає правильним, а самого
ОСОБА_3 визнає осудним.

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх
сукупності, у результаті повного,
об'єктивного і всебічного їх розгляду в
судовому засіданні, суд вважає, що
обставини вчинення вмисного вбивства
підтвердилися у повному обсязі. Суд не
вбачає обґрунтованих підстав
сумніватися у належності і
допустимості перелічених вище доказів
по справі. Таку позицію підсудного суд
розцінює, як спосіб захисту від
пред'явленого обвинувачення.

Доводи підсудного про власну
непричетність до вчинення
інкримінованих дій суд оцінює
критично, оскільки його винуватість
доводиться зібраними по справі
доказами, а його покази суперечать
даним по справі. Зокрема, експертним
шляхом виявлені сліди рук підсудного
на місці вчиненні злочину, тоді як він
взагалі заперечував, що коли-небудь
бував у будинку ОСОБА_4

Таким чином, вирішуючи питання про
винуватість підсудного, суд виходить з
усієї сукупності доказів по справі, не
обмежуючись виключно показами
підсудного на досудовому слідстві, й
оцінюючи всі докази в цілому за
внутрішнім переконанням. Саме у такий
спосіб суд вважає, що висунута
підсудним версія про те, що він є
жертвою обставин й просто знайшов
телефон загиблої біля магазину, є
надуманою, йде всупереч всім іншим
доказам по справі, дослідженим сукупно,
повно і всебічно. Натомість покази
підсудного, які він дав на досудовому
слідстві та під час судового слідства в
Апеляційному суді Черкаської області і
зізнався у вчиненому, чітко і
послідовно узгоджуються з іншими
доказами по справі, зокрема з показами
потерпілого щодо особи, яка тримала
двері; висновками експертиз щодо
слідів рук і взуття підсудного у хаті
загиблої, й не спростовуються жодним
іншим доказом по справі.

Заява підсудного з приводу
застосування до нього в ході
досудового слідства недозволених
методів ведення слідства була повно та
всебічно перевірена. За наслідками
перевірки прокуратурою Черкаського
району 22 листопада 2011 року була
винесена постанова про відмову у
порушенні кримінальної справи щодо
співробітників Черкаського РВ УМВС за
відсутністю у їх діях складів злочинів,
передбачених ст. ст. 364, 365 КК України.
Постанова чинна, підсудним та його
захисником не оскаржувалася.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні
показала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року її сина
вечором затримали працівники міліції.
Вона поїхала слідом до райвідділу,
однак вечором до сина її не пустили,
сказавши, щоб вона приходила вранці.
Вранці наступного дня вона бачила сина
з побоями на обличчі. Працівники
міліції їй сказали, що вона шукала сину
адвоката і вплинула на сина, щоб він
визнавав свою вину, бо так йому буде
краще. Показала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року її
син зранку постійно був вдома у с.
Руська Поляна і фізично не міг бути у
сусідньому селі Геронимівка.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні
показав, що з ранку ІНФОРМАЦІЯ_2 року
ОСОБА_3 постійно був вдома, допомагав
йому лагодити машину, а після обіду
пішов грати у футбол з хлопцями.

Покази матері та вітчима підсудного
суд оцінює критично, оскільки вони є
близькими родичами, й, на переконання
суду, створюють умови для уникнення
підсудним відповідальності за вчинене.
Їх покази, а також заперечення самого
підсудного, спростовуються указаними
вище показами свідків, а також
доказами, які містяться у матеріалах
справи. Натомість покази підсудного,
які він надавав під час досудового
слідства, визнаючи свою вину, повністю
до деталей узгоджуються з показами
потерпілого, інших свідків, й даними
матеріалів справи, а тому в сукупності
указують на доведеність винуватості
підсудного у вчиненні умисного
вбивства ОСОБА_4

Органами досудового слідства дії
ОСОБА_3 кваліфіковані: за п.6 ч.2 ст.115 КК
України, як вбивство, тобто умисне
протиправне заподіяння смерті іншій
людині з корисливих мотивів.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх
сукупності шляхом повного, всебічного
і об'єктивного дослідження в судовому
засіданні, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у
вчиненні інкримінованих досудовим
слідством злочинах не доведена
повністю.

Аналізуючи вищезазначені,
безпосередньо досліджені судом докази
в сукупності, колегія суддів прийшла до
висновку, про необхідність
перекваліфікації дій обвинуваченого з
п. 6 ч.2 ст.115 КК України, на ч.1 ст. 115 КК
України, як вбивство, тобто протиправне
заподіяння смерті іншій людині,
оскільки інкриміновані обвинуваченому
кваліфікуючі ознаки: вбивство з
корисливих мотивів, в ході судового
розгляду свого підтвердження не
знайшло.

Приймаючи таке рішення, суд враховує,
що за змістом закону, вбивство з
корисливих мотивів має місце тоді, коли
винна особа, позбавляючи життя
потерпілого, прагне досягти у зв'язку з
цим будь-якої матеріальної вигоди для
себе чи своїх близьких. Для
кваліфікації дій за п.6 ч.2 ст. 115 КК
України необхідно, щоб корисливий
мотив виник до початку здійснення
умисного вбивства або в процесі
позбавлення життя потерпілого. При
цьому немає значення, чи досягла винна
особа тієї матеріальної вигоди, якої
прагнула позбавляючи життя
потерпілого.

Як видно з показань ОСОБА_3, як
підозрюваного та обвинуваченого, які
той давав на досудовому слідстві і які
суд бере до уваги, він просив позичити
кошти у ОСОБА_4, і на відмову останньої
та будучи ображеним на ОСОБА_4 за те що
вона почала ображати його, почав
наносити їй удари ногами, ковінькою та
ножем. Що стосується вбивства з
корисливого мотиву, то відповідно до ч.
2 ст. 62 Конституції України
обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях.

Будь-яких об'єктивних доказів в
підтвердження цієї обставини судом не
здобуто. Крім цього, відповідно до ст. 62
Конституції України усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь.

Із указаних положень Конституції
випливає обов'язок суду розглянути
питання про визнання допустимості
доказів для здійснення правосуддя;
визнавати їх одержаними із порушенням
закону; виключати їх із розгляду
справи; недопустимість мотивування
вироку доказами, які одержано з
порушенням закону.

Так, у постанові Пленуму Верховного
Суду України «Про застосування
Конституції України при здійсненні
правосуддя» в ч. 2 п. 19 зазначено, «що
згідно зі ст. 62 Конституції
обвинувачення не може ґрунтуватися на
припущеннях, а також на доказах,
одержаних незаконним шляхом. Докази
повинні визнаватись такими, що
одержані незаконним шляхом, наприклад
тоді, коли їх збирання і закріплення
здійснено або з порушенням
гарантованих Конституцією України
прав людини і громадянина,
встановленого
кримінально-процесуальним
законодавством порядку, або не
уповноваженою на це особою чи органом,
або за допомогою дій, не передбачених
процесуальними нормами».

З огляду на вище викладене, судом не
беруться до уваги в підтвердження
винуватості підсудного наступні
докази, які суд вважає недопустими, а
саме:

- мобільний телефон «Motorola black razp V3»
чорного кольору розкладний ІМЕІ
НОМЕР_1, сім картку «Сім сім від ЮМС», в
матеріалах справи відсутнє джерело
здобуття цього телефону та сім картки.
В протоколі огляду місця події (а.с. 164-165
т. 1), зазначено, що місцем огляду є
домоволодіння АДРЕСА_3 тобто місце
проживання підсудного. Також, в
протоколі вказаний мобільний телефон
Моторола, без опису його кваліфікуючих
даних та фотокарток.

Крім того, згідно ч. 5 ст. 177 КПК України
1960 р. обшук житла чи іншого володіння
особи, за винятком невідкладних
випадків, проводиться лише за
вмотивованою постановою судді. При
необхідності провести обшук слідчий за
погодженням з прокурором звертається з
поданням до судді за місцем
провадження слідства. Суддя, який
визначається у порядку, встановленому
частиною третьою статті 16-2 цього
Кодексу, негайно розглядає подання і
матеріали справи, а у разі необхідності
вислуховує слідчого, прокурора і за
наявності підстав виносить постанову
про проведення обшуку чи постанову про
відмову в проведенні обшуку.

Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 178 КПК України
1960 р. виїмка проводиться у випадках,
коли є точні дані, що предмети чи
документи, які мають значення для
справи, знаходяться в певної особи чи в
певному місці.

Виїмка проводиться за вмотивованою
постановою слідчого.

Примусова виїмка із житла чи іншого
володіння особи, виїмка документа
виконавчого провадження, а також
виїмка оригіналів первинних
фінансово-господарських та/або
бухгалтерських документів проводиться
лише за вмотивованою постановою судді,
яка виноситься з додержанням порядку,
встановленого частиною п'ятою статті 177
цього Кодексу.

Згідно ст. 180 КПК України 1960 року обшуки
і виїмки, крім невідкладних випадків,
повинні провадитись удень.

Згідно ч. 2 ст. 186 КПК України 1960 року всі
документи і предмети, які підлягають
вилученню, слідчий повинен пред'явити
понятим та іншим присутнім особам і
перелічити в протоколі обшуку або
виїмки чи в доданому до нього опису з
зазначенням їх назви, кількості, міри,
ваги, матеріалу, з якого вони
виготовлені, та індивідуальних ознак. У
необхідних випадках вилучені предмети
і документи повинні бути на місці
обшуку або виїмки упаковані і
опечатані.

Відповідно ч. 2 ст. 188 КПК України 1960 року
в протокол обшуку або виїмки
заносяться всі заяви і зауваження
присутніх під час обшуку або виїмки
осіб, зроблені з приводу тих чи інших
дій слідчого. Обидва примірники
протоколу, а також опис вилучених
предметів підписують слідчий, особа, у
якої проводився обшук або виїмка, та
запрошені особи, що були присутні.

Згінно ст. 189 КПК України 1960 року другий
примірник протоколу обшуку або виїмки,
а також другий примірник опису
вручається особі, у якої проведено
обшук або виїмку, а в разі її
відсутності - повнолітньому членові її
сім'ї або представникові
житлово-експлуатаційної організації
чи місцевої Ради народних депутатів.

Всупереч вищевказаним нормам
кримінального закону, слідчий
Черкаського РВ провів в домоволодінні
підсудного огляд місця події та
незаконно вилучив мобільний телефон
без опису його індивідуальних
характеристик. При цьому, слідчий не
долучив до протоколу фотокартки
вилученого мобільного телефону.

Крім цього, мобільний телефон не
визнаний речовим доказом по справі та
не приєднаний до справи. На
дактилоскопічну експертизу мобільний
телефон не надавався.

- протокол впізнання предметів зі
свідком ОСОБА_5, (а.с.139 т.2) в ході якого
свідок впізнав мобільний телефон
нібито викрадений ОСОБА_3 на місці
вчинення злочину.

В даному протоколі пред'явлення
предметів для впізнання від 23.12.2009 року
вказані мобільні телефони різних марок
та моделей, такі як Самсунг, Нокіа,
Моторола та Соні Еріксон. Не додано
фотокартки телефонів та не вказано за
якими саме ознаками свідок впізнав
телефон.

Згідно КПК України 1960 р., річ, що
підлягає впізнанню, пред'являється
впізнаючому разом з іншими однорідними
речами одного виду, якості і без різких
відмінностей у зовнішньому вигляді у
кількості не менше трьох. Під
однорідністю речей, що пред'являються,
слід розуміти схожість марки, розміру,
моделі, форми, кольору, ступеня
зношеності, конструктивних
особливостей і т. ін. Особі, яка впізнає,
пропонується вказати на річ, яку вона
впізнає, і пояснити, за якими ознаками
вона її впізнала. Згідно ст. 176 КПК
України 1960 р. до протоколу додаються
фотознімки, якщо особи або предмети,
пред'явлені для впізнання, були
сфотографовані.

ОСОБА_5 будучи допитаний в якості
свідка, в суді показав, що під час
впізнання мобільного телефону, слідчим
було надано на впізнання ряд мобільних
телефонів, але лише один з них був марки
«Моторолла» і лише за цією ознакою він
його впізнав.

За таких обставин суд не приймає до
уваги вищеназвані докази, як допустимі
та належні.

Інших доказів, які могли б підтвердити
корисливий умисел ОСОБА_3 під час
вбивства потерпілої ОСОБА_4, під час
досудового розслідування не було
здобуто і в судовому засіданні
прокурором не надано.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується в
тому, що10.07.09 року близько 09.30 години під
приводом позичити гроші за згодою
власниці проник в приміщення
приватного будинку АДРЕСА_2
Черкаського району Черкаської області,
маючи умисел, направлений на вчинення
нападу з метою заволодіння чужим
майном, умисно, з корисливих спонукань,
спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні
ушкодження , які відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 581/32 від
20.10.09 року, відносяться до категорії
тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпеки для життя. Після цього
ОСОБА_3, пересвідчившись, що потерпіла
ОСОБА_4 не подає ознак життя, умисно
заволодів її майном, а саме мобільним
телефоном «Motorola black razp V3», який згідно з
висновком судово-товарознавчої
експертизи № 285 від 03.12.09 року коштує
333,33 грн., з сім-карткою оператора
«Київстар» вартістю 25 грн.

Таким чином, як зазначено у
обвинуваченні, ОСОБА_3, своїми умисними
діями вчинив напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний з насильством,
небезпечним для життя особи, яка
зазнала нападу (розбій), поєднаний із
заподіянням тяжких тілесних ушкоджень,
тобто скоїв злочин, передбачений ч.4
ст.187 КК України.

В ході судового розгляду вищезазначене
обвинувачення свого підтвердження не
знайшло, а обвинувачений підлягає
виправданню, у зв'язку з відсутністю в
його діях складу злочину передбаченого
ч.4 ст.187 КК України.

Приймаючи таке рішення, суд враховую та
бере до уваги наступні обставини.

Розбій, це напад з метою заволодіння
чужим майном, поєднаний із насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я
особи, яка зазначала нападу.
Суб'єктивна сторона характеризується
прямим умислом та корисливим мотивом.

Як вбачається з показань ОСОБА_3, які
він давав на досудовому слідстві при
допиті в якості підозрюваного,
обвинуваченого та під час судового
слідства в Апеляційному суді
Черкаської області, які суд бере до
уваги і фактично, наряду з іншими
доказами, поклав в основу визнання
винуватості ОСОБА_3 у вчиненні
вбивства, останній не вчиняв нападу на
ОСОБА_4 з метою заволодіти її коштами
або майном, а лише просив позичити
кошти і лише після того, як розлютився
на образливі слова ОСОБА_4, почав
наносити їй удари.

Крім того, суд бере до уваги та
враховує, що органом досудового
розслідування, не було з'ясовано та не
підтверджено належним і допустимими
доказами, окрім показань ОСОБА_3, які
він давав на досудовому розслідуванні,
факт заволодіння мобільним телефоном
чи іншим майном потерпілої.

Крім того, суд, приймаючи рішення про
виправдання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 187 КК
України, враховує ту обставину, що в
ході судового розгляду суд виключив з
обвинувачення ОСОБА_3 кваліфікуючу
ознаку, умисне вбивство з корисливих
мотивів, яка не знайшла свого
підтвердження, та кваліфікував його
дії лише за ч.1 ст. 115 КК України.

Під час призначення підсудному
покарання у межах санкції статті ч.1 ст.
115 Особливої частини КК України,
відповідно до положень Загальної
частини цього ж кодексу, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину
(злочин особливо тяжкий), особу винного,
який за місцем проживання
характеризується посередньо, а за
місцем роботи - позитивно; враховуючи
відсутність обставин, що пом'якшують
покарання; враховуючи наявність
обставини, що обтяжує покарання, а саме
вчинення злочину щодо особи похилого
віку; враховуючи, що підсудний до
кримінальної відповідальності
притягується вперше, суд вважає, що
необхідним і достатнім кримінальним
покаранням для виправлення особи та
запобігання вчиненню ним нових
злочинів є кримінальне покарання у
вигляді позбавлення волі на певний
строк.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3
необхідно залишити у вигляді тримання
під вартою.

Строк покарання ОСОБА_3 необхідно
рахувати з моменту його затримання, а
саме з 11 липня 2009 року.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати слід стягнути з ОСОБА_3
на користь експертних установ.

Доля речових доказів має бути
визначена відповідно до вимог ст. 81 КПК
України 1960 р.

Щодо цивільного позову потерпілого, а
саме стягнення з підсудного
матеріальної шкоди на суму 5000 грн., суд
вважає, що він не підлягає до
задоволення. Потерпілий не надав суду
жодних документів, якими б
підтверджувався розмір матеріальних
витрат, які він поніс у зв'язку зі
смертю сестри, відтак в частині його
вимог щодо компенсації матеріальної
шкоди на суму 5000 грн. позов не може бути
задоволений.

Щодо цивільного позову потерпілого, а
саме стягнення з підсудного моральної
шкоди на суму 5000 грн., суд вважає, що,
оскільки потерпілий з сестрою разом не
проживав, спільного господарства не
вів, спільним побутом пов'язаний не був
та відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України,
моральна шкода, завдана смертю
фізичної особи, відшкодовується її
чоловікові (дружині), батькам
(усиновлювачам), дітям (усиновленим), а
також особам, які проживали з нею
однією сім'єю, а ОСОБА_2 до таких осіб не
відноситься, то на думку суду в даній
частині цивільний позов також
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 р.,
суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК
України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на строк 12
(дванадцять) років.

За ч.4 ст. 187 КК України, у зв'язку з
відсутністю складу злочину, ОСОБА_3
слід визнати невинним і по суду
виправдати.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3
залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з
моменту його затримання, а саме з 11
липня 2009 року.

В задоволенні цивільного позову
потерпілого ОСОБА_2 відмовити.

Судові витрати в сумі 1352 грн. 16 коп.
стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при
УМВС України в Черкаській області.

Судові витрати в сумі 4497 грн. 86 коп.
стягнути з ОСОБА_3 на користь ДНДЕКЦ МВС
України.

Речові докази, а саме:

- стілець з фрагментом низу взуття, два
ножі, відрізок тканини зі слідом низу
взуття, два паперових конверти зі
зрізами нігтів та піднігтьовим
вмістом, два паперових конверти з
мікронакладеннями, металеву трубку з
ручкою до неї, відрізок матерії з
плямами бурого кольору, три паперових
конверти зі змивами речовини бурого
кольору, конверт з двома слідами
пальців рук та трьома слідами долонь,
які зберігаються у камері зберігання
речових доказів Черкаського РВ УМВС -
знищити;

- шкатулку, термометр, годинник,
інструкцію по використанню мобільного
телефону з гарантійним талоном -
передати потерпілому ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція до
судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Черкаської області
через суд першої інстанції протягом 15
діб.

Головуючий
Є.П. Тептюк

Судді
О.М. Суходольський

В.В. Морозов