ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2008
року м. Сімферополь

Військовий суд
Сімферопольського гарнізону під головуванням

судді Лівійського С.В.

при секретарі Єлеферевській А.А.

за участю
прокурора - старшого помічника військового прокурора Феодосійського гарнізону
капітана юстиції Невмержицького В.М. та підсудного ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду кримінальну справу за обвинуваченням лейтенанта військової
частини А 0669

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті

Потсдам, Німеччина,
росіянина, громадянина
України, з вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, на військовій службі з липня 2002 року, в тому числі на офіцерських посадах з серпня
2006 року, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України. Судовим
слідством, військовий суд

встановив:

16 листопада 2007 року ОСОБА_1, з
метою тимчасово ухилитися від військової служби та додатково заробити грошей
для погашення кредиту, не з'явився на
службу і проводив час на власний розсуд до з 28 числа того ж місяця. В цей день
він був затриманий представниками військової служби правопорядку в селі
Завєтноє Ленінського району Автономної республіки Крим.

30
листопада того ж року підсудний з тією ж метою знову не з'явився в частину і
дозвільно проводив час в місті Керчі.

5 грудня того
2007 року він добровільно з'явився на службу і заявив про себе.

В судовому засіданні підсудний винним себе у вчиненому визнав повністю і
пояснив, що в обох випадках ухилявся від
служби на декілька днів з метою додатково заробити грошей для погашення
кредиту.

Суд, оскільки проти цього не
заперечували учасники судового розгляду,
визнав недоцільними дослідження доказів стосовно фактичних обставин
справи, які ніким не оспорювались.

Оскільки ОСОБА_1 16 листопада 2007 року не з'явився
вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця, а 30 листопада того ж року - хоч і менше
десяти діб, але більше трьох діб, вчинені повторно протягом року, тому суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 407
КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_1,
суд приймає до уваги, що
підсудний до кримінальної відповідальності притягується вперше, з семи років ріс без батьку, виховувався однією матір'ю в складних
матеріальних умовах і характеризувався до служби в армії з позитивного боку. В
якості ж обставини, що пом'якшує
покарання, суд визнає його щире каяття.

Виходячи з наведених обставин, що
пом'якшують покарання, з врахуванням
тяжкості вчиненого злочину та майнового
стану підсудного, суд приходить
до висновку про

можливість призначити ОСОБА_1 покарання у виді штрафу, що на думку суду буде необхідним і достатнім
для його виправлення.

Керуючись ст.ст.
321-323 КІЖ України, військовий суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 ч. 2 КК
України, на підставі якої призначити
йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що становить
850( вісімсот п'ятдесят) грн.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 підписку про невиїзд -
скасувати.

На даний вирок сторонами може бути подана апеляція до військового
апеляційного суду Військово-Морських Сил через військовий суд Сімферопольського
гарнізону протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.