Постанову виніс - ВЕРЛАНОВ
Доповідач - ПОЛОСЕНКО В. С.
№ 10-4-2007
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня
2007року м.
Київ

Військовий
апеляційний суд Центрального регіону України в складі:

головуючого -
генерал-майора юстиції КУЗЬМІНА А. С,

суддів полковника
юстиції ДИМАРЕЦЬКОГО В. М. та підполковника юстиції ПОЛОСЕНКА В. С,

при секретарі ОСТАПОВІЙ І В.,

за участю заступника військового прокурора Центрального
регіону України полковника юстиції ПАПУШИ
І. А.,

обвинуваченого
ОСОБА_1

і його захисника-адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого
ОСОБА_1 на постанову військового місцевого суду Київського гарнізону від 5
березня 2007 року про обрання відносно ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту,

ВСТАНОВИВ:

5 березня 2007
року військовий місцевий суд Київського гарнізону, розглянувши подання старшого
слідчого військової прокуратури Центрального регіону України, виніс постанову
про обрання підозрюваному ОСОБА_1
в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України, запобіжного заходу
у вигляді взяття під варту.

Не погоджуючись
з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від
5 березня 2007 року скасувати та змінити обраний стосовно нього запобіжний
захід взяття під варту на підписку про невиїзд.

В обґрунтування
апеляції підозрюваний посилається на те, що судом при винесенні постанови про
обрання міри запобіжного заходу не було враховано, що він раніше до
кримінальної відповідальності не притягувався, має захворювання, позитивно
характеризується, має постійне місце проживання у м. Обухів, на утриманні у
нього знаходиться малолітня дитина.

Крім того,
апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що він
буде ухилятися від слідства або перешкоджати слідству чи вмовляв когось давати
неправдиві покази. Тому він вважає, що запобіжний захід відносно нього у
вигляді взяття під варту обраний судом без законних на те підстав.

Заслухавши
доповідача, виступ обвинуваченого і його адвоката в підтримку апеляції,
пояснення прокурора, який вважає постанову суду законною, а також перевіривши
матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи апеляційної скарги,
військовий апеляційний суд приходить до наступного.

Так, відповідно
до вимог ч. 5 ст. 165-2 КПК України, розглядаючи подання слідчого про обрання
підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, суддя повинен
прийняти відповідне рішення в залежності від того чи є достатньо підстав для
обрання такого запобіжного заходу, враховуючи ту обставину, що у відповідності
до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або
триматися під вартою інакше

2

як за
вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених
законом.

Згідно ч. 2 ст.
148 та ч. 1 ст. 155 КПК України, взяття під варту як запобіжний захід
застосовується в справах про злочини , за які законом передбачено покарання у
вигляді позбавлення волі на строк понад три роки та при наявності достатніх
підстав вважати, що підозрюваний буде намагатися ухилитися від слідства та суду
або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини в
справі або продовжувати злочинну діяльність.

Задовольняючи
подання заступника військового прокурора Центрального регіону України про обрання
відносно ОСОБА_1 запобіжного західу у вигляді взяття під варту, суддя не вжив
достатніх заходів для належної перевірки тих обставин, які були наведені в
поданні в якості підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу,
передбаченого ст. 149 КПК України.

Зокрема,
обґрунтовуючи своє рішення про обрання відносно підозрюваного запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту, суддя послався у постанові на те, що в
розпорядженні слідчого є встановлені у визначеному законом порядку достатні
дані, що свідчать про наявність ознак тяжкого злочину, вчиненого ОСОБА_1, а
також достатньо підстав вважати, що він буде намагатися ухилитися від слідства
та суду або від виконання процесуальних рішень, а також перешкоджати
встановленню істини в справі, і на це вказують такі обставини як тяжкість
поставленого у провину ОСОБА_1 злочину, відкритий і тривалий характер
протиправних дій, що ставляться йому у провину, прямий зв'язок таких дій
ОСОБА_1 із виконанням ним своїх службових обов'язків , що обумовлює
необхідність допиту підлеглих по службі, а відтак існують реальні можливості
використовуючи своє службове становище знищити документи, які мають значення
для встановлення істини в справі.

Разом з тим,
крім формального повторення тих обставин, з якими закон пов'язує можливість
обрання цього запобіжного заходу (ч. 2 ст. 148 і ч. 1 ст. 155 КПК України), ні
в поданні слідчого, ні в постанові судді немає жодного посилання на докази або
будь-які інші документи, які об'єктивно підтверджували б те, що крім наявності
в діях ОСОБА_1 складу злочину, у розпорядженні органів досудового слідства є
достатньо підстав вважати , що останній має намір ухилитися від слідства і суду
або від виконання процесуальних рішень, продовжувати злочинну діяльність,
перешкоджати встановленню істини в справі, оскільки такі дані в матеріалах
справи відсутні.

Таким чином, при
вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття
під варту, всупереч вимог ст. 150 КПК України, суд не в повній мірі прийняв до
уваги, що крім обставин, зазначених у ст. 148 цього кодексу, необхідно
враховувати не лише тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, а й
такі дані, як її вік, стан здоров'я сімейний і матеріальний стан, вид
діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Наявні в
матеріалах кримінальної справи дані, зокрема те, що ОСОБА_1 раніше не судимий,
має постійне місце роботи і проживання, одружений, має на утриманні малолітню
дитину, свідчать про те, що виконання ним своїх процесуальних обов'язків, які
випливають із ч. 2 ст. 148 КПК України, а також його належна поведінка можуть
бути забезпечені менш суворими запобіжними заходами, передбаченими законом.

За таких
обставин апеляційний суд вважає необхідним змінити постанову суду першої
інстанції про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту та обрати відносно нього запобіжний захід, не пов'язаний з триманням під
вартою.

3

На підставі
викладеного та керуючись ст. ст. 362, 366, 377 і 382 КПК України, військовий
апеляційний суд Центрального регіону,

УХВАЛИВ:

Апеляційну
скаргу обвинуваченого ОСОБА_1 -задовольнити.

Постанову
військового місцевого суду Київського гарнізону від 5 березня 2007 року про
обрання обвинуваченому ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту -
змінити, обравши стосовно ОСОБА_1 ЗАПОБІЖНИЙ ЗАХІД У ВИГЛЯДІ ПІДПИСКИ ПРО
НЕВИЇЗД.