Дело № 195/419/15-к
В И Р О К
Іменем України
20.07.2015 р. смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 18.03.2015 р., стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки р/л Іскра Октябрьського району Кустанайської області, Казахстан, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не одруженої, яка мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

08.03.2015 року приблизно о 16.30 годині обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння знаходилась за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , де згадала про те, що за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у дворі зберігаються два алюмінієві бідони ємністю 40 літрів кожен належні останньому, які вона бачила раніше, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на крадіжку вказаного майна належного ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 08.03.2015 року приблизно о 16.25 год. вийшла з дому та пішки направилася до місця мешкання ОСОБА_5 , розташованого за вищевказаною адресою, де переконавшись, що її дії ніхто із сторонніх осіб не бачить, шляхом вільного доступу зайшла на територію зазначеного вище домоволодіння, та 08.03.2015 року приблизно о 16.30 годині діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала два алюмінієві бідони ємністю по 40 літрів кожен, вартістю 385 грн. за один бідон, які винесла за територію вказаного домоволодіння заволодівши ними таким чином, після чого, з викраденим з місця скоєння злочину зникла, заподіявши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 770 грн.
20.07.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні за № 0000138 від 18.03.2015 р. укладено угоду про примирення, за ініціативою обвинуваченої та потерпілої.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпілий та обвинувачена у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, зазначивши, що угода є добровільною. Також, сторони угоди узгодили міру призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України - у виді 80 годин громадських робіт.

При цьому, обвинувачена погодилася з узгодженою в угоді мірою призначеного їй покарання. Також сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачена у підготовчому судовому засіданні пояснила, що вона з потерпілим 20.07.2015 року дійшли угоди про примирення. При цьому зазначила, що під час укладення угоди вона діяла добровільно, їй відомі права, надані законом, а також наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною та зазначила, що згодна з визначеним видом покарання, який узгоджений в угоді. За таких обставин, обвинувачена, посилаючись на добровільність своїх дій, просить суд затвердити вказану угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, укладеної 20.07.2015 року між потерпілим та обвинуваченою.

Потерпілий ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні також просить суд затвердити вказану угоду, при цьому зазначив, що наслідки укладення такої угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Завдану йому шкоду обвинувачена відшкодувала до підписання вказаної угоди, під час досудового розслідування.

Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст дослідженої угоди про примирення, суд встановив наступне.

Зі змісту статті 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про затвердження угоди.

Відповідно до ч.3 ст.469 зазначеного Кодексу угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. За таких обставин, у розумінні ч.3 ст.469 КПК України сторони мають право в рамках наданих їм процесуальних прав укласти угоду про примирення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а саме в угоді про примирення зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Крім того, в угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена особистими підписами сторін.

Судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 зазначеного Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Разом з цим, обвинувачена наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження судом даної угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та на її затвердженні наполягає.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Суд вважає доведеним, що обвинувачена спричинила вищевказаний злочин, тому її дії кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає визнання нею своєї вини, щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, суд відносить вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, суд доходе висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 370, 374, 473-476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 18.03.2015 р. угоду про примирення, укладену 20.07.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1