Номер провадження: 11-кп/785/472/15
Номер справи місцевого суду: 511/3196/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.06.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.02.2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кохтла-Ярве, Естонія, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, має на утриманні доньку 30.07.2013 року, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 18.02.2014 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ст.332 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 ч.1 п.3 КК України звільнений від основного призначеного покарання з випробуванням 1 рік.

обвинувачений у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

обвинувачений у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.02.2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та йому було призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.02.2014 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ст.332 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від основного призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, суд визначив виконувати самостійно.

Цим же вироком суду ОСОБА_8 також визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.342 КК України та йому було призначено покарання у вигляді до 1 року 6 місяців обмеження волі.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.07.2013 року о 18:30 прикордонним нарядом відділу Державної прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час несення служби по охороні державного кордону України, було виявлено незаконне перетинання невстановленою особою на спортивному мотоциклі чорного кольору, державного кордону України поблизу с. Лучисте на території Гаївської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в зоні 46 інформаційного прикордонного покажчика, поза межами державних пунктів пропуску через державний кордон України, на в`їзд в Україну.

Посадові особи правоохоронного органу відділу Державної прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , діючи відповідно до ст. 20 Закону України "Про Державну прикордонну службу» пунктами 1, 15 статті 12 розділу 1 частини 1 "Інструкції з організації оперативно-службової діяльності відділу прикордонної служби державної прикордонної служби", затвердженої наказом Державної прикордонної служби України від 19.12.2009 року №1040, виконуючи свій службовий обов`язок, з метою затримання транспортного засобу та особи, яка незаконно перетнула державний кордон України, розпочали її переслідування.

Встановивши, що невстановлена особа, яка перетнула незаконно державний кордон України, заїхала мотоциклом у двір домоволодіння ОСОБА_14 по АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 з дозволу господаря домоволодіння ОСОБА_14 розпочали огляд території домоволодіння.

Було встановлено, що на присадибній ділянці ОСОБА_14 знаходиться спортивний мототранспортний засіб марки "Suzuki GSХ-R750" чорного кольору.

Проте, виконати обов`язок щодо огляду транспортного засобу працівники правоохоронного органу не змогли через перешкоджання їм з боку ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 (матеріали відносно якого виділено у окреме провадження).

Так, у той час, коли ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 розпочали огляд знаходження транспортного засобу, до них підбігли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 (матеріали відносно якого виділено у окреме провадження). У ОСОБА_7 в руках знаходилась поліетиленова пляшка з бензином.

Маючи намір перешкодити працівникам правоохоронного органу у виконанні ними службових обов`язків, а саме здійснення огляду транспортного засобу, який незаконно перетнув державний кордон України, ОСОБА_15 (матеріали відносно якого виділено у окреме провадження) та ОСОБА_8 , застосовуючи фізичну силу, почали руками штовхати ОСОБА_11 .. ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , намагаючись віддалити їх від мотоцикла, а ОСОБА_7 вилив бензин на мотоцикл.

На повідомлення, зроблене працівниками прикордонної служби на адресу ОСОБА_7 ОСОБА_15 (матеріали відносно якого виділено у окреме провадження) ОСОБА_8 про те, що здійснюється огляд транспортного засобу, який незаконно перетнув державний кордон України та вимогу припинити перешкоджати огляду, ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (матеріали відносно якого виділено у окреме провадження), ОСОБА_8 відреагували тим, що ОСОБА_15 (матеріали відносно якого виділено у окреме провадження), запальничкою підпалив мотоцикл, який був облитий бензином.

Після цього, ОСОБА_7 , ОСОБА_15 (матеріали відносно якого виділено у окреме провадження), ОСОБА_8 зникли з місця події, а працівники прикордонної служби ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 власними силами потушили вогонь.

Не погоджуючись із вироком суду, обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати вирок, та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати вирок суду, так як вважає його незаконним через неповноту дослідження обставин справи, істотним порушення вимог кримінально-процесуального закону, порушенням його права на захист.

Доводи своєї апеляційної скарги мотивує тим, що кримінальне провадження відносно нього сфальсифіковане, досудове розслідування по ньому велось більше року, однак повідомлення про підозру ОСОБА_8 так і не було вручено, і він не знав, в чому його звинувачують. Також порушено право обвинуваченого на захист, оскільки захисник обвинуваченому ОСОБА_8 наданий не був. Крім того, судом не встановлено місцезнаходження вилученого мотоцикла. По заяві ОСОБА_8 прокуратурою Роздільнянського району Одеської області ведеться перевірка щодо встановлення місцезнаходження мотоцикла, а із матеріалів справи не можливо зробити висновок про те, хто вилучав мотоцикл і де він перебуває на теперішній момент.

Обвинувачений ОСОБА_7 доводи своєї апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не повно дослідив всі обставини справи та не надав їм належної правової оцінки. Так, судом не враховано те, що ОСОБА_7 повідомлення про підозру не вручалось, досудовим слідством порушено його право на захист, оскільки йому ніхто не пропонував захисника. Ніякого кримінального правопорушення він не скоював і відношення до перетинання кордону не має.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, і зазначає, що вина обвинувачених у скоєнні ними кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом огляду транспортного засобу, висновком начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 за результатами перевірки факту незаконного перетинання державного кордону України, довідкою представництва «Інтерпол» про розшук мотоцикла марки"Suzuki GSХ-R750", якого викрадено в республіці Італія. Тривалість досудового слідства обумовлена тим, що обвинувачені неодноразово не з`являлись на вимогу до органу досудового розслідування та суду. Права обвинувачених на захист з боку органу досудового розслідування не порушувались, оскільки і ОСОБА_7 , і ОСОБА_8 роз`яснювались їх права та надавалась можливість конфіденційного спілкування із захисником, однак вони відмовились від захисника, про що свідчать відповідні протоколи.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їх захисників, які усно уточнили вимоги апеляційних скарг, а саме просили суд скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження у зв`язку із відсутністю складу злочину в діях обвинувачених, прокурора, який заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з тких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції надав належну правову оцінку доказам у справі та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ст.342 ч.2 КК України.

Так, вина обвинувачених підтверджується сукупністю доказів, здобутих органом досудового розслідування, і досліджених в суді першої інстанції, а саме:

· показами свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що на прохання працівників пограничної служби надала дозвіл на огляд території свого домоволодіння в АДРЕСА_3 , в ході якого був знайдений мотоцикл, а пізніше поряд із яким побачила двох невідомих їй хлопців, які через деякий час втекли;

· показами прикордонників - потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншою особою;

· протоколом огляду місця події від 24.07.2013 року, відповідно до якого на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 знаходиться мотоцикл марки"Suzuki GSХ-R750" (а.к.п.75-78);

· протоколом огляду транспортного засобу від 26.07.2013 року, відповідно до якого мотоцикл марки"Suzuki GSХ-R750" має пошкодження у вигляді слідів підпалу (а.к.п.79-82);

· листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.07.2013 року за №51/1436 про знаходженні транспортного засобу - мотоциклу марки"Suzuki GSХ-R750" у розшуку, як викраденого на території республіки Італія 13.08.2012 року (а.к.п.84).

Апеляційний суд вважає, що доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що органом досудового слідства та судом першої інстанції було порушено їх право на захист, спростовуються наданими прокурором в ході апеляційного розгляду доказами, а саме: дорученнями, виданими адвокату ОСОБА_16 від Одеського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 12.12.2013 року та від 17.12.2013 року для надання правової допомоги підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за призначенням відповідно до постанови слідчого Роздільнянського РВ МВС України в Одеській області ОСОБА_17 (а.к.п.192,196); протоколами ознайомлення підозрюваних із правом на захист від 13.12.2013 року та від 17.12.2013 року, відповідно до яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були ознайомлені із своїм правом на захист, однак від послуг захисника відмовились (а.к.п.193,197); протоколами про надання підозрюваним можливості конфіденційного спілкування із захисником від 13.12.2013 року та від 17.12.2013 року, відповідно до яких слідчий надав підозрюваним право на конфіденційну бесіду із адвокатом (а.к.п.194,198); постановами слідчого від 13.12.2013 року про прийняття відмови підозрюваних від послуг захисника (а.к.п.195,199).

Також, в ході судового розгляду справи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були вручені пам`ятки про права та обов`язки підозрюваних, передбачених КПК України, що підтверджується відповідними розписками (а.к.п.16,44) та журналами судових засідань від 02.12.2014 року (а.к.п.46) та від 08.12.2014 року (а.к.п.55). Після ознайомлення зі своїми правами обвинувачені не звертались до суду із клопотаннями про залучення захисників.

Враховуючи викладене та те, що участь захисника по даному кримінальному провадженню відповідно до ст.52 КПК України не є обов`язковою, апеляційний суд вважає, що право на захист ОСОБА_7 та ОСОБА_8 органом досудового розслідування та судом першої інстанції порушено не було.

Доводи ОСОБА_8 і ОСОБА_7 про те, що їм не вручались копії обвинувального акту, спростовуються їх розписками про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування від 21.10.2014 року (а.к.п.12-13). Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вручалось повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення за ст.342 ч.2 КК України.

Також апеляційний суд вважає неспроможними доводи обвинувачених про те, що вирок є незаконним у зв`язку із відсутністю мотоциклу марки"Suzuki GSХ-R750", який є речовим доказом по справі, на штраф майданчику, куди він був поміщений для зберігання, оскільки в ході досудового розслідування вказаний речовий доказ був належним чином вилучений в ході огляду місця події (а.к.п.75-78), оглянутий відповідно до вимог КПК України (а.к.п.79-82) та приєднаний до кримінального провадження у якості речового доказу (а.к.п.83).

Суд першої інстанції дав належну оцінку вказаним доказам по кримінальному провадженню. В подальшому, в ході розгляду справи в суді першої інстанції та при апеляційному перегляді кримінального провадження стороною захисту не ставилось питання щодо належності та допустимості вказаних доказів, та не було заявлено клопотань про додатковий огляд речового доказу, тощо.

Доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що показання свідка ОСОБА_14 є неправдивими, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вони узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції та не суперечать їм.

Також апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_14 не мала права давати дозвіл на огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки вона не є власницею вказаного домоволодіння, так як відповідно до довідки Гаївського сільського голови Роздільнянського району від 06.03.2015 року (а.к.п.148) власником будинку в АДРЕСА_3 являється ОСОБА_18 , 1940 року народження, яка зареєстрована, але довгий час не проживає в даному будинку. В зазначеному будинку проживає без реєстрації ОСОБА_14 , 1995 року народження.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_14 є законним користувачем домоволодіння в АДРЕСА_3 та мала право надати дозвіл працівниками міліції на огляд домоволодіння, яким вона користується.Протилежне не доведене стороною захисту. Крім того, інші особи не зверталися під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження щодо порушення їх прав на недоторканість житла.

В судовому засіданні захисники обвинувачених привели доводи про те, що працівниками прикордонної служби факт перетину державного кордону був виявлений пізніше, ніж проведено огляд домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак, вказані доводи сторони захисту спростовуються доказами в кримінальному провадженні, а саме відповідно до витягу з кримінального провадження, надійшло повідомлення про те, що 24.07.2013 року о 18:30 год. у селі Лучинське на в`їзд в Україну було виявлено спробу незаконного перетинання державного кордону невстановленою особою на мотоциклі (а.к.п.72).

Згідно з висновком службового розслідування по факту незаконного переміщення через державний кордон з Республіки Молдова в Україну мотоцикла марки"Suzuki GSХ-R750" від 10.08.2013 року, встановлено, що 24.07.2013 року о 18.50 год. надійшла інформація про незаконний перетин державного кордону особою на мотоциклі, після чого прикордонний наряд у складі капітана ОСОБА_11 , майора ОСОБА_13 та сержанта ОСОБА_12 вирушив в с. Лучинське на пошук правопорушника (а.к.п.86-88).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.07.2013 року, огляд подвір`я домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 розпочався 24.07.2013 року о 20:20 год., тобто після надходження повідомлення про скоєння кримінального правопорушення (а.к.п.75-78).

З урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області,
УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.02.2015 року, яким ОСОБА_7 , 1992 року народження та ОСОБА_8 , 1989 року народження, засуджені за ст.342 ч.2 КК України, - залишити без змін.

З метою виконання вироку Роздільнянського районного суду Одеської області, від 12.02.2015 року, засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду з поміщенням до Одеського слідчого ізолятору УДД з ПВП України в Одеській області.

Строк відбування покарання засудженим відраховувати з 10.06.2015 року.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженими у той самий строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4