Справа № 168/432/15-к
Пр.№1-кп/168/41/15
08.06.2015р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.06.2015року Старовижівський районний суд Волинської області
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю: заст.прокурора прокуратури - ОСОБА_3 ,
обвинувачених : ОСОБА_4 і ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця (і зареєстрованого) с. Смідин , а мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр-на України,з професійно-технічною освітою, одруженого ( дружина вагітна), невійськовозобов"язаного ( через засудження), працючого сортувальником на ПП с. Черемошне Ковельського району Волинської області, судимого Старовижівським райсудом 13.10.2011 року за ст.ст.185 ч.2,3; 289 ч.2, 70,71 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі, а 20.08.2013 року ухвалою Ковельського міськрайсуду умовно-достроково звільненого на 1 рік 7 місяців 23 дні,
за ст. 185 ч.2 КК України,
На початку березня 2015 року у нічний час у смт. Стара Вижівка Волинської області
обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , за попередньою змовою між собою , таємно викрали у потерпілого ОСОБА_7 40 літрів дизпалива, загальною вартістю 880 грв.
А через кілька днів повторно , таким же чином, таємно викрали 30 літрів дизпалива у потерпілого ОСОБА_8 ,загальною вартістю 660 грв.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 свою винуватість у скоєному визнали повністю. Пояснили, що із-за безгрошів"я вирішили викрасти дизпаливо. Що й зробили. Першого разу - у потерпілого ОСОБА_6 перед 8 березням 2015 року, а другого - через кілька днів у ОСОБА_8 . Обидва рази пропонував скоїти крадіжку ОСОБА_5 ,який брав домашні каністри ємкістю 50 та 40 літрів. Шланга для злиття пального спільно придбали на Ковельському ринку. Для крадіжки використовували власний автомобіль "ВАЗ" ОСОБА_4 . Ним їхали у смт. Стара Вижівка і шукали вантажні автомобілі з баків яких мали злити дизпаливо. Першого разу це зробили з автомобіля "Форд", де злили 70 літрів. А наступного разу з автомобіля "МАН". Пальне збули мешканцю села Буцинь Старовижівського району, виручені гроші поділили між собою. Каністри згодом знищили.
У скоєному щиро каються. Просять суворо не карати і обіцяють подібного не вчиняти.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з"явився з поважної причини. Подав письмову заяву про розгляд справи без його участі і зазначив, що претензій до засуджених не має. Просить не карати.
Про те, що мав місце даний злочин, і що скоєний обвинуваченими - доводиться безпосередньо сприйманими під час судового засідання доказами, які суд вважає належними та допустимими і достатніми по взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення.
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , що автомобіль "Форд" зберігався поруч місця проживання. Восени минулого року заправив дизпаливом повні його два баки. У березні виявив під баком пляму на землі. Що насторожило і перевірив наявність пального у баках. В одному його не було. Висловлював претензії про крадіжку до своїх підлеглих і родичів, які категорично заперечували це. А тому не з"ясувавши достовірно винуватця крадіжки облишив це. Через деякий час працівники міліції звернулися до нього чи була крадіжка пального бо затримали злодіїв. Після чого подав заяву в органи міліції. Обвинувачений ОСОБА_4 свою частку викраденого відшкодував повністю. І до нього претензій не має.
-заявами потерпілих від 13.05.2015 року в органи міліції про скоєння цих злочинів;(а. с. 4,46);
- витягом з ЄРДР (а.с.1,44);
-протоколами огляду місць події від 14.05.2015 і фототаблицями , де потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вказали місце зберігання автомобілів, з баків яких було злите дизпаливо (а. с.12-16,52-54 )
- протоколами проведення слідчих експериментіву і фототаблицями до них, за участю обвинувачених, які показали як і звідки скоювали крадіжки (а. с. 73-81, 90-97);
- інформацією "Укрнафти" про вартість пального у березні-квітні 2015 року (а. с. 43);
- розпискою потерпілого ОСОБА_6 про повернення ОСОБА_4 вартості викраденого пального .

Аналізуючи вищезгадані докази, вбачається, що обвинувачені за попередньою змовою групою осіб таємно, повторно викрали чуже майно двічі, відповідно, на 880 грв. і 660 грв.
Їх дії кваліфікуються за ст. 185 ч.2 КК України вірно.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання вбачається, що скоїли два епізоди умисного корисливого злочину середньої тяжкості. І ОСОБА_5 зробив це у період умовно-дострокового звільнення.
Обтяжуючих покарання обставин у ОСОБА_4 не вбачається. А в ОСОБА_5 є рецидив злочину.
Пом`якшуючими обставинами суд визнає обом : щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, молодий вік, позитивні характеристики; незначні суми викраденого та прохання потерпілих не карати ; ОСОБА_4 - повне добровільне відшкодування вартості викраденого; а ОСОБА_5 - наявність вагітної дружини і зайняття суспільно-корисною працею.
Враховуючи ступінь тяжкості скоєного злочину, особи винних, ОСОБА_4 - відсутність обтяжуючих, а ОСОБА_5 - наявність однієї обтяжуючої; і кілька пом`якшуючих покарання обставин обом , суд вважає необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів покарання мінімального розміру згідно санкції статті, крім цього , ОСОБА_4 - з випробуванням, а ОСОБА_5 з призначенням невідбутого покарання за вироком від 13.10.2011 року.
Бо згідно зі ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини особа має право при визначенні... будь-якого кримінального звинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом....
Клопотання про обрання запобіжних заходів прокурором не заявлялось.
Процесуальних витрат і речових доказів немає.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 визнати винуватими у пред`явленому обвинуваченні за ст 185 ч.2 КК України і обрати покарання, кожному по 1 (одному) році позбавлення волі.
У відповідності зі ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і буде повідомляти Кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; не буде виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу цієї інспекції та буде повідомляти її про зміну місця проживання.
На підставі ст.71 КК України , ОСОБА_5 , до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Старовижівського райсуду від 13.10.2011 року ( і ухвали від 20.08.2013 року Ковельського міськрайсуду про умовно-дострокове звільнення на 1 рік 7 місяців 23 дні) та за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 8 (вісьми) місяців позбавлення волі.
Строк покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня проголошення, якщо протягом цього часу не буде подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський райсуд.

Копію вироку негайно вручити засудженим і прокурору.

Суддя ОСОБА_1