У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Гриціва М.І. та
Паневіна В.О.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 21 жовтня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2
на вирок Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 26 березня
2007 року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Донецької області від 6 листопада 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, такий, що судився:

12.12.2005 р. (з урахуванням змін, внесених апеляційним судом)

за ст. 189 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення

волі та на підставі ст. 75 КК України був звільнений

від відбування покарання з випробуванням

з іспитовим строком на 2 роки,

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК
України на чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим
вироком покарання приєднано частково невідбуту частину покарання за попереднім
вироком і за сукупністю вироків ОСОБА_2 визначено остаточне покарання у виді
позбавлення волі на строк чотири роки вісім місяців.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області від 6 листопада 2007 року вирок
щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_2 визнано винним і засуджено за
те, що він 2 червня 2006 року з 1-ої год. 30 хв. до 2-ої год. на літньому
майданчику кафе «Нічний каприз», що розташований по вул. К. Маркса, 33-а у м. Слов'янську
Донецької області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та діючи за
попередньою змовою з невстановленими особами, із застосуванням насильства, яке
не було небезпечним для життя та здоров'я, відкрито викрали у ОСОБА_3 його
майно на загальну суму 514 грн.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить судові
рішення щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу закрити за недоведеністю участі
засудженого у вчиненні злочину. Вказує на відсутність у справі доказів вини її
підзахисного і вважає, що висновки суду ґрунтуються на суперечливих доказах.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в її
задоволенні необхідно відмовити.

Висновок суду про доведеність
вини ОСОБА_2 у грабежі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, підтверджується
дослідженими та належно оціненими судом доказами.

Доводи касаційної скарги
захисника ОСОБА_1 про недоведеність участі ОСОБА_2 у вчиненні даного злочину є
безпідставними, оскільки спростовуються такими доказами.

Із показань потерпілого
ОСОБА_3 вбачається, що 2 червня 2006 року в кафе “Нічний каприз” до нього
підійшли ОСОБА_2 з іншими особами та попросили його, щоб дав дівчині мобільний
телефон. Їм відповів, що мобільного телефону в нього немає і вони почали
обшукувати його кишені, застискаючи з обох боків. Йому вдалось вирватись, але
один з цих осіб вдарив його кулаком у груди, а ОСОБА_2 наніс ще удари кулаком у
праве плече і груди та забрав його мобільний телефон “Самсунг С-100”,
сім-карти, портмоне з грошима, інше майно.

Про такі ж обставини вчиненого злочину потерпілий ОСОБА_3
показав при проведенні з ОСОБА_2 очної ставки та вказав на нього, як на особу,
що відкрито викрала його майно.

Суд обгрунтовано визнав
зазначені показання потерпілого
ОСОБА_3 достовірними та поклав їх в основу обвинувального вироку,
відхиливши його показання в суді про непричетність до грабежу ОСОБА_2, як такі,
що здобутими доказами не підтверджуються.

Зокрема, свідки ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в суді показали, що працюючи в кафе “Нічний каприз”, бачили, як на літньому
майданчику ОСОБА_2 з іншими особами побили ОСОБА_3, обшукували його кишені, а
після цього втекли. Зі слів потерпілого їм стало відомо, що в нього викрали
мобільний телефон, а також портмоне.

При пред'явленні фотознімків для
впізнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 впізнали по фотографії ОСОБА_2 і показали, що саме
він завдавав ОСОБА_3 удари і викрав його майно.

Дослідивши всебічно та повно
зібрані в справі докази, суд дійшов правильного висновку про доведеність вини
ОСОБА_2 у відкритому викраденні майна ОСОБА_3, поєднаного з насильством, яке не
було небезпечним для життя та здоров'я, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 186 КК України
кваліфіковані правильно, покарання йому призначено з дотриманням вимог ст. 65
КК України.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б
підставою для зміни або скасування судових рішень, у справі не виявлено.

Підстав для призначення кримінальної справи до
касаційного розгляду з обов'язковим повідомленням учасників процесу немає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у
х в а л и л а:

відмовити у задоволенні
касаційної скарги захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2

С у д д і:

Ю.М. Кармазін М.І. Гриців В.О. Паневін