ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2013 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одесси у складі:

головуючого судді ПЕРЕДЕРКА Д.П.;

при секретарі РОМАНОВОЇ Л.О.;

за участю прокурора ПРИМАЧЕНКО Ю.В.,

представника потерпілої сторони ОСОБА_1,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/521/462/13 щодо:

ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Комсомольскі на Амурі, Хабаровського краю Російської Федерації, громадянина Росії, який має посвідку на постійне проживання в Україні, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 15, 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2013 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_2, знаходячись у супермаркеті «Сільпо», що розташований по вул. Генерала Петрова, 51 в м. Одесі, навмисно, з корисливим злочинним наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, побачивши на вітрині холодильнику тушки свіжих курей в кількості трьох штук, загальною вартістю 139 гривень 46 копійок, що і стало об'єктом його злочинного наміру, впевнившись, що його дії направлені на таємне викрадення чужого майна залишаються непомітними, підійшов до вітрини, взяв вказані тушки курей, поклав їх у корзину, після чого направився до виходу з магазину, де обминувши касира каси для розрахунків, намагався покинути теріторію магазину, однак довести свій злочинний намір до кінця він не зміг по причинам, які від нього не залежали, оскільки був затриманий охоронцем магазину при виході з нього.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_2 та представником потерпілої сторони ОСОБА_4 укладена угода про примирення, оскільки ОСОБА_2 визнав себе винним у кримінальному правопорушенні та розкаявся у його скоєнні, ним були принесені вибачення перед потерпілим за протиправні дії і відшкодована шкода у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 та представник потерпілої сторони ОСОБА_1 кожен окремо, пояснили, що 10.06.2013 року вони добровільно заключили між собою угоду про примирення за кримінальним провадженням № 0003162, згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_2 за скоєне ним кримінальне правопорушення, передбачене ст.15, 185 ч. 1 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2 та представником потерпілої сторони ОСОБА_4 за кримінальним провадженням № 0003162.

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Вивчивши угоду, від 10.06.2013 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_2 та представником потерпілої сторони ОСОБА_4 за кримінальним провадженням № 0003162, з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України, суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, у суду відсутні підстави вважати, що укладення угоди не були добровільними, або сторони не примирилися, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого.

Оскільки ОСОБА_2 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця діяння, яке безпосередньо було направлено на таємне заволодіння чужим майном (крадіжку), яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, суд кваліфікує дії обвинуваченого як злочин, передбачений ст.ст. 15, 185 ч.1 КК України.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує ступень тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Обставинами, що пом'якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_2 суд приймає до уваги той факт, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності вперше.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_2 злочину, наведених даних про особистість обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_2 можливо без ізоляції від суспільства, у зв'язку із чим, вважає за необхідне застосувати до нього покарання у вигляді штрафу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2, на підставі угоди про примирення від 10.06.2013 року за кримінальним провадженням № 0003162, визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15, 185 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Речові докази вважати повернутими за належністю їх власнику.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який за твердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченного ст. 15, 185 ч.1 КК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконан ня судом вимог, встановлених частинами п'ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз'яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторона ми угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз'яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, вста новлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінально му провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Головуючий: ПЕРЕДЕРКО Д.П.