ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/149/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"16" січня 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд по кримінальному провадженню за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Києві, є громадянкою України, з середньою освітою, розлучена, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , не судима,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони провадження:
прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
11 грудня 2013 року о 9 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем власного проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , маючи вільний доступ, з метою викрадення чужого майна, зайшла до однієї з кімнат вказаної квартири, яку орендувала ОСОБА_7 і, скориставшись її відсутністю, зі шкатулки, яка належала потерпілій викрала золоті вироби, а саме: золоті сережки вагою 8 грамів вартістю 3 000 гривень, золоту каблучку вагою 5,33 грами вартістю 2 000 гривень; золоту каблучку вагою 5,33 грами вартістю 2 000 гривень та золоту печатку вагою 13,33 грами вартістю 5 000 гривень, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 12000 гривень. З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникла.

Допитана ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, щиро покаялася і дала покази, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення нею злочину, пояснивши, що дійсно 11 грудня 2013 року о 9 годині 00 хвилин, знаходячись в своїй квартирі, маючи вільний доступ, вона зайшла до кімнати, в якій проживала ОСОБА_7 та зі шкатулки викрала золоті сережки, дві золоті каблучки та золоту печатку. ОСОБА_7 в той час в квартирі не було. Через декілька днів все викрадене майно вона повернула потерпілій. ОСОБА_3 також пояснила, що вчинила злочин через те, що перебувала в cкрутному матеріальному становищі, зрозуміла, що вчинила злочин, щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено учасникам кримінального провадження, що вони будуть позбавленні оскаржити обставини, які ними не оспорюються в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної, яка характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двох малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Враховуючи вказані обставини в їх сукупності, суд вважає правильним обрати ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, зазначені вище обставини, дають суду підстави вважати, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає можливим застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть її виправленню.

Суд також враховує положення п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», згідно яких звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України особи, які, зокрема, на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років і не позбавлені батьківських прав.

З наявних в матеріалах кримінального провадження копій свідоцтв про народження вбачається, що ОСОБА_3 є матір`ю двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З довідки служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 14 січня 2015 року видно, що ОСОБА_3 батьківських прав не позбавлена.
Враховуючи вказані обставини, а також те, що ОСОБА_3 злочин вчинила до набрання чинності Законом України від 8 квітня 2014 «Про амністію у 2014 році», тобто до 19 квітня 2014 року, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно звільнити від відбування призначеного покарання внаслідок акту амністії.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, Закону України від 1 жовтня 1996 року «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст. 1 Закону України від 8 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році», керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376 КПК України суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України від 8 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити.

Речові докази: золоті сережки вагою 8 грам; золоту каблучку вагою 5,3 грама; золоту каблучку вагою 5,33 грама; золоту печатку вагою 13,33 грама, які передано на зберігання ОСОБА_7 - залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: