АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-сс/796/587/2015 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

(із застосуванням відео конференції з Київським СІЗО)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором прокуратури Деснянського району м. Києва та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 19 год. 10 хв. 12 квітня 2015 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перекопівка Роменського р-ну Сумської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою обґрунтовується тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше судимий, не працює, неодружений.

Крім того, слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме необхідність запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші правопорушення, а також дії, які будуть перешкоджати встановленню істини у справі. Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що слідчий суддя виніс необґрунтоване та незаконне рішення.

Обґрунтовує це тим, що органом досудового слідства на час розгляду клопотання слідчого не було встановлені всі обставини вчинення кримінального правопорушення, інкримінованого підозрюваному, зокрема, не допитано свідків, яких просив допитати ОСОБА_7 , не з`ясовано та не усунуто усіх розбіжностей в показаннях потерпілого, а тому наявність погрози застосування до потерпілого насилля, небезпечного для його життя чи здоров`я, не доведено, а отже і не доведено наявність складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України в діях підозрюваного. Зазначає, що слідчим суддею в оскаржуваному рішенні помилково вказано, що підозрюваний не працює та неодружений, оскільки в дійсності ОСОБА_7 має постійне місце роботи, за яким характеризується позитивно та проживає у м. Києві разом із жінкою, з якою знаходиться у цивільному шлюбі і яка вагітна на даний час. Вважаючи подане клопотання слідчого необґрунтованим та передчасним,а ухвалу слідчого судді невмотивованою, просить застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу захисника і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового і кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ 1-го Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001492 від 09.02.2015 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

12.02.2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд правильно виходив з того, що досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, того що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків,потерпілого в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Із клопотання та долучених до нього додатків матеріалів справи вбачається, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме протоколом огляду місця події від 09.02.2015 року, показами потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 187 КК України, і відноситься до категорії тяжких, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десятироків, з конфіскацією майна.

Разом з тим, виходячи із норм Глави 18 КПК України, згідно якої питання щодо застосування запобіжних заходів належить до виняткової компетенції слідчого судді або суду, слідчий суддя правильно застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника стосовно незаконності та необґрунтованості рішенняне підтверджуються наведеними в матеріалах справи доказами, а тому, не можуть тягнути за собою скасування ухвали.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не визначив ОСОБА_7 заставу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, врахувавши встановлені судом ризики, дані про особу підозрюваного та те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 184, 186, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу підозрюваного,який раніше судимий, не має постійного місця роботи, родини і утриманців, його майновий стан та стан його здоров`я, міцність його соціальних зв`язків та репутацію, дійшов висновку, що апеляційні вимоги захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 в частині зміни виду запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, не відповідають наявним в матеріалах кримінального провадження даним.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування постанови слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 194, 182, 183, 196, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором прокуратури Деснянського району м. Києва та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19 год. 10 хв. 12 квітня 2015 року, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала Апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

_____________ ______________ _____________