Справа № 165/2811/14-к Провадження № 1-кп/165/10/15 q НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі Нововолинського міського суду судовий розгляд кримінального провадження №0000796 від 01 жовтня 2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Амбуків Володимир-Волинського району Волинської області, українця, громадянина України, освіта повна вища, працює інструктором фітнес-клубу "Актив", інвалідом І-ІІ групи не являється, не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, суд,

встановив:
ОСОБА_4 органом досудового розслідування обвинувачується у тому, що18 вересня 2014 року, приблизно о 09 год. 45 хв., в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних стосунків, перебуваючи біля входу у магазин "Євродизайн", що знаходиться за адресою: м. Нововолинськ, вул. Святого Володимира, 15, умисно наніс руками удари в ділянку голови ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: забитої рани на волосяній частині голови в потиличній ділянці, струс головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також гематоми на лівій та правій щоках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, показав, що 18 вересня 2014 року він приблизно о 09 год. 30 хв. 09 год. 40 хв. їхав на автомобілі на роботу по вул. Святого Володимира у м. Нововолинську. Доїжджаючи до перехрестя з вул. Січових Стрільців, біля кафе "Кулінарія" та парфумерного магазину, рухався зі швидкістю близько 40 км/год, оскільки проїжджав "лежачий поліцейський", боковим зором побачив, що з двору будинку на великій швидкості рухається велосипедист на велосипеді гірського типу, який був одягнутий у голубі джинси, спортивну кофту на замку "блискавка" з білими рукавами, або білими вставками. Навіть не подумав, що останній не пропустить його автомобіль. Велосипедист виїхав майже на середину головної дороги перед його автомобілем за 4-5 метрів. Він змушений був різко загальмувати, вийшовши з автомобіля крикнув йому: "Що ти робиш!". На його зауваження велосипедист показав непристойний жест (середній палець руки) та висловившись нецензурною лайкою в його сторону не зупиняючись продовжив рух в напрямку світлофора по вул. Святого Володимира. Від таких дій велосипедиста він розгубився, сів у свій автомобіль та почав рух у напрямку своєї роботи. На перехресті з вул. Січових Стільців побачив, що потерпілий ставить велосипед біля магазину "Євродизайн", проїхавши трохи далі зупинив свій автомобіль у кармані біля туристичної агенції та підійшов до ОСОБА_6 щоб вияснити з ним відносини, однак той зайшов у магазин "Євродизайн". Коли останній вийшов із магазину він схватив його за одежу, щоб той не втік. Запропонував з ним поговорити, той погодився. Коли він відпустив потерпілого, той вдарив його один раз правою рукою у вилицю, після чого підняв руки (у стійку захисту). Будучи у шоковому стані від такої поведінки потерпілого наніс два удари у ділянку голови останнього, від чого той впав на землю і вдарився головою об бруківку, від чого втратив свідомість. З магазину вибігла жінка та почала кричати на нього (як в подальшому вияснилось це була сестра потерпілого). Він потерпілого повернув на бік та зафіксував, оскільки знає, що при таких травмах людина може задихнутися. Коли ОСОБА_6 отямився приїхала швидка допомога та міліція, яких викликала сестра потерпілого. З приводу порушень ПДР України велосипедистом він до правоохоронних органів не звертався. Чи бачив хтось із свідків як його вдарив ОСОБА_6 він не бачив. В подальшому він проходив освідування, і висновком експерта підтверджено у нього струс головного мозку. На його прохання його захисник відвідувала потерпілого у лікарні, цікавилась станом його здоров`я, зверталась до останнього з пропозицією відшкодування шкоди. Після того як ОСОБА_6 був виписаний із лікарні, при зустрічі із його захисником заявив на відшкодування завданої йому шкоди суму 10000 грн. На досудовому розслідуванні захисник знову запропонувала йому відшкодувати завдані збитки, на що потерпілий в категоричній формі підтвердив заявлену раніше суму. Свою вину у інкримінованому злочині визнає повністю, шкодує що так зробив, співчуває потерпілому. На стадії судового розгляду відшкодував потерпілому 658,04 грн. майнової шкоди та 841,96 грн. на відшкодування моральної шкоди, цивільний позов ОСОБА_6 до нього не визнав у повному обсязі, вважає що на відшкодування шкоди завданої потерпілому цілком вистачить добровільно сплачених ним коштів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям і звільнення останнього від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, відразу усвідомив неправомірність своїх дій, не покинув місця злочину, відразу надав пояснення працівникам міліції. Він активно сприяв розкриттю злочину, давав правдиві покази на досудовому розслідуванні, визнавав вину. Крім того обвинувачений повністю відшкодував усі обґрунтовані збитки: витрати на стаціонарне лікування потерпілого у розмірі 1971,48 грн., витрати які поніс на лікування потерпілий ОСОБА_6 у розмірі 658,04 грн. та 800 грн. на відшкодування моральної шкоди заподіяної ним потерпілому, про що подала до суду письмову заяву.

Прокурор у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, вважає його безпідставним, оскільки складовими дійового каяття є: 1) щире рокаяння; 2) активне сприяння розкриттю злочину; 3) повне відшкодування завданих збитків. Відсутність хоча б одної складової свідчить про відсутність дійового каяття обвинуваченого. Так останній не вибачився перед потерпілим і лише частково відшкодував завдану шкоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, просив його задоволити. Пояснив, що вибачення на його думку полягає у фінансовому відшкодуванні завданої шкоди потерпілому, слова нічого не значать, лише дії свідчать про його розкаяння.

Потерпілий ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення клопотання, вважає його безпідставним, підтримує думку прокурора.

Предстаник потерпілого ОСОБА_7 , вважає, що щире каяття обвинуваченого не може поєднуватись із фінансовими питаннями, це є окрема частина дійового каяття відшкодування завданого збитку, тому не вбачає підстав для застосування ст.45 КК України до обвинуваченого.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого та його представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висноку, що у задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вперше обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, має постійне місце проживання та роботи, характеризується по місцю роботи та президентом ВПА України виключно позитивно, однак зменшені потерпілим у зв`язку із добровільною частковою сплатою коштів обгрунотовані позовні вимоги не визнав, не вибачився перед потерпілим ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду, не відвідував його у лікарні, не цікавився станом його здоров`я, тому суд приходить до висновку про відсутність дійового каяття обвинуваченого ОСОБА_4 та відмовляє у задоволенні клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Відповідно до ч.4 ст.288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.

Керуючись ст.285, ст.286, ст.287, ст.288, ст.314, суд,

ухвалив:
У задоволенні клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям у кримінальному провадженні №0000796 від 01 жовтня 2014 року за ч.2 ст.125 КК України відмовити.

Продовжити вищезазначене кримінальне провадження у загальному порядку.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги через Нововолинський міський суд Волинської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1