490/7031/14-к 16.01.2015
н/п 1-кп/490/72/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2014 року Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Санкт-Петербург Ленінградської області, Росія, росіянина, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, працюючого в ВАТ «Автогаз» слюсарем монтажником газобалонного обладнання, раніше судимого: 28.01.2004 року Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст.187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, на підставі ст.82 КК України 26.06.2007 року постановою Вознесенського районного суду Миколаївської області звільнено з заміною на виправні роботи, не відбутий строк покарання 3 роки 5 місяців 9 днів; зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
09.04.2014 року близько о 01-00 год., більш точний час в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязненних стосунків у ході сварки з ОСОБА_6 , з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, взяв зі столу на кухні кухонний ніж та наніс ним удар в область живота потерпілого, тим самим заподіяв останньому згідно висновку судово-медичної експертизи №443 від 10.04.2014 р. тілесні ушкодження у вигляді рани у лівій половині грудної клітини у 7 межребір`ї по середній підпаховій лінії ліворуч, колото - різаного пошкодження селезінки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознаками небезпеки для життя.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 09.04.2014 року близько о 01-00 год., він, при вказаних в обвинувальному акті обставинах, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, взявши зі столу кухонний ніж, наніс ним удар в область живота потерпілому ОСОБА_6 , чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження. Щиро розкаюється в скоєному. Цивільний позов прокуратури Цетрального району м.Миколаєва на суму 3787 грн. 26 коп. визнає в повному обсязі.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що обвинувачений ОСОБА_5 є його другом з дитинства та дійсно 09.04.2014 року близько о 01-00 год., при вказаних в обвинувальному акті обставинах, під час сварки, яка виникла з його вини, будучи в стані алкогольного сп`яніння, він наніс ОСОБА_5 удар в обличчя, після чого останній взявши зі столу кухонний ніж, наніс ним йому удар в область живота. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить не позбавляти обвинуваченого волі.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Дослідивши обставини справи у їх сукупності, суд вважає повністю доказаною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя у момент спричинення.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані його особистості, те, що він раніше судимий, працює, позитивно характеризується за місцем мешкання та праці.
На підставі ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшують покарання, слід визнати повне визнання вини та щире каяття.
На підставі ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого та скоєне ним, а також думку потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без відбування покарання, тобто вважає можливим обрати відносно нього покарання із застосуванням ст.75 КК України.
На підставі ч.1 ст.127, ч.3 ст.128 КПК України, цивільний позов прокурора про стягнення з ОСОБА_7 витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 в сумі 3787 грн. 26 коп. підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.368, 373-374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у вигляді у вигляді 5/п`ятьох/ років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 3/три/ ріки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця мешкання, періодично з`являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази по справі: два ножі, футболка, кофта, зразки крові, які знаходяться на зберіганні в камері схову Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області знищити.
На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 діб з дня його проголошення.
Суддя Центрального
районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1