Справа № 449/139/15-к
Перемишлянський районний суд Львівської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.07.2015 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

за участю

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000550 від 21.08.2014р., відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жителька с.Коросно Перемишлянського району Львівської області, громадянка України, з базовою середньою освітою, розлучену, непрацюючу, проживаючу у АДРЕСА_1 , засуджену 05.03.2014р. Перемишлянським районним судом за ст..125 ч.1 КК України до покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт, 15.08.2014р. ухвалою Перемишлянського районного суду скорочено наполовину не відбуту частину покарання 200годин громадських робіт до 100 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України

В С Т А Н О В И В:
Із змісту обвинувального акту слідує, що 05.03.2014р. ОСОБА_4 було засуджено Перемишлянським районним судом за ст..125 ч.1 КК України до покарання у вигляді двохсот годин громадських робіт.

08.04.2014р. вирок Перемишлянського районного суду від 05.03.2014р. про засудження ОСОБА_4 до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, прийнято до виконання Перемишлянським РП КВІ Бродівського МВ КВІ УДПтСУ у Львівській області.

14.05.2014р. засудженій ОСОБА_4 роз`яснино порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що відібрано письмові підписку та видано направлення до Короснянської сільської ради Перемишлянського району, для відбування призначеного їй судом покарання у виді 200 годин громадських робіт з 15.05.2014р., та встановлені дні явки для реєстрації в Перемишлянським РП КВІ Бродівського МВ КВІ УДПтСУ у Львівській області, перший понеділок кожного місяця.

14.05.2014р. розпорядженням Короснянської сільської ради Перемишлянського району від 14.05.2014р. №22, ОСОБА_4 надано об`єкт робіт для відбування кримінального покарання у вигляді громадських робіт, проведено інструктаж з правил техніки безпеки та охорони праці під час виконання громадських робіт, складено графік виходу на громадські роботи, та доведено, що відбування покарання ОСОБА_4 повинна приступити з 15.05.2014р.

В період з 15.05.2014р. ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт без поважних причин в Короснянській сільській раді не відбула.

Крім того, засуджена ОСОБА_4 жодного першого понеділка місяця не прибула для реєстрації в Перемишлянським РП КВІ Бродівського МВ КВІ УДПтСУ у Львівській області, без поважних на те причин.

15.08.2014р. ухвалою Перемишлянського районного суду на підставі ст..6 Закону України «Про амністію у 2014р.» від 08.04.2014р. та Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо застосування в Україні амністії» від 06.05.2014р., ОСОБА_4 скорочено наполовину не відбуту частину покарання 200 годин громадських робіт до 100 годин громадських робіт, проте ОСОБА_4 продовжувала злісно ухилятись від відбування покарання.

Засуджена ОСОБА_4 порушила ч.3 ст.40 КВК України, а саме

1) Невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення , які були вчинені після письмового попередження;

2) Невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`ягніння.

ОСОБА_4 ухиляється від відбування покарання громадських робіт, будучи засудженою доцього покарання, а саме у вільний від роботи час безоплатно виконувати суспільно корисні роботи, вид яких визначено органом місцевого самоврядування, вказаного у вироку суду, що полягає у нез`явленні для виконання таких робіт.

На думку сторони обвинувачення, дані обвставини свідчать про те, що своїми діями ОСОБА_4 ухиляється від відбування громадських робіт, будучи засудженою до цього покарання, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.389 ч.2 КК України.

Суд, переконавшись у правильному розумінні обвинуваченою змісту зазначених обставин кримінального провадження, у тому, що її позиція є добровільною, роз`яснивши, що вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, з урахування того, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом самої обвинуваченої та дослідженням характеризуючих її особу документів.

Обвинувачена свою вину в скоєному визнала. Проти кваліфікації та обставин викладених в обвинувальному акті не заперечувала. Бажала давати покази. Пояснила, що після винесення вироку суду 05.03.2014 року вона посварилась зі всіма в дома та виїхала на постійне проживання до Львова. В сільську раду вона приходила та з гафіком проходження громадських робіт була ознайомлена. Оскільки вона нібито працює у Львові на двох роботах, - то в неї не було часу і можливості відбувати громадські роботи у с.Коросно.

Прокурор обвинувальний акт підтримав, просив суд застосувати до обвинуваченої покарання у вигляді арешту строком один місяць.

Обвинувачена з мірою покарання не погодилась наполягала на тому, що вона буде відбувати громадську роботи.

За таких обставин, суд вважає доведеною вину обвинуваченої у тому, що вона своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, а саме: ухилення від відбування громадських робіт.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про її особу.

Обставинами, що пом"якшують чи обтяжують покарання судом не виявлені.

На підставі викладеного, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.389 КК України у вигляді арешту строком один місяць.

Зважаючи на наявність невідбутого покарання за попереднім вироком у вигляді 100 годин громадських робіт, суд на підставі ст.71, 72 КК України шляхом часткового приєднання призначеного покарання з вже існуючим за попереднім вироком визначає остаточне покарання у вигляді одного місяця та десяти днів арешту.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376, КПК України, ст.ст.60, 71, 72 КК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у вигляді одного місяця арешту.

На підставі статтей 71, 72 КК України шляхом часткового приєднання покарання за попереднім вироком (100 годин громадських робіт) визначити остаточне покарання у вигляді одного місяці та десяти днів арешту.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Перемишлянський районний суд Львівської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити підсуднім та прокурору.

Суддя ОСОБА_1