П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2011 Справа №4-2648/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

при секретарі Кунець Н.Р.

прокурора Нужди Ф.Т.

розглянувши подання старшого слідчого прокуратури Тернопільської області ОСОБА_1 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженому, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимому,

В С Т А Н О В И В :

29 жовтня 1996 року прокуратурою Тернопільської області порушена кримінальна справа №168317 стосовно ОСОБА_2 за фактом організації дачі хабара, шахрайських дій та розкрадання колективного майна в особливо великих розмірах за ознаками злочинів, передбачених ч.5 ст.19 ч.1 ст. 170, ст.861 та ч.2 ст.143 КК України (в редакції Закону України від 1960 року).

У ході розслідування даної справи встановлено, що ОСОБА_2 в червні 1995 року дізнався від свого знайомого ОСОБА_3 про те, що той засуджений Тернопільським міським судом до 3-х років 6 місяців позбавлення волі. Передбачаючи, що в ОСОБА_3 є значні грошові заощадження, ОСОБА_2 вирішив ними заволодіти. З цією метою, він повідомив ОСОБА_3 про те, що його знайомі працюють в Тернопільському обласному суді і за хабар в сумі 2 тисячі доларів США, що на день скоєння злочину становило 290 млн. 200 тис крб. або 2 902 грн., можуть змінити покарання на таке, що не повязано з позбавленням волі. Таким чином ОСОБА_2 схилив ОСОБА_3 до дачі хабара і отримав від нього в с. Біла Тернопільського району Тернопільської області 2 тисячі доларів США, які привласнив.

Крім того, ОСОБА_2 шляхом шахрайства заволодів майном підприємства Авто-Уніон Лтд. Так, через декілька днів після одержання від ОСОБА_3 2 тис. доларів США, ОСОБА_2 повідомив йому (ОСОБА_3М.), що для вирішення обіцяного необхідний автомобіль. Зловживаючи таким чином довірою, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_3 належний підприємству Авто-Уніон Лтд автомобіль ВАЗ 2101, державний номерний знак 68-97 ТЕА, вартістю 190 млн. 713 тис. 636 крб. (1 тис. 907 грн.). Таким чином ОСОБА_2 шляхом шахрайства отримав в користування вказаний автомобіль, який в 1996 році продав невстановленій слідством особі.

17 грудня 1996 року ОСОБА_2 затриманий в порядку ст.115 КПК України по підозрі у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.19 ч.1 ст. 170, ст.861, ч.2 ст.143 та ч.2 ст.80 КК України (в редакції Закону України від 1960 року).

20 грудня 1996 року ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

27 грудня 1996 року ОСОБА_2 предявлено обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.19 ч.1 ст. 170, ст.861, ч.2 ст.143 та ч.2 ст.80 КК України (в редакції Закону України від 1960 року).

31 грудня 1996 року обвинуваченому ОСОБА_2 змінено міру запобіжного заходу з взяття під варту на підписку про невиїзд (фактично на заставу в розмірі 2 тис. доларів США).

10 липня 1997 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.19 ч.1 ст. 170, ст.861 та ч.2 ст.143 КК України (в редакції Закону України від 1960 року), направлена для розгляду до Тернопільського міського суду.

У звязку з неявкою підсудного ОСОБА_2 в судові засідання, 14 серпня 1997 року останнього оголошено в розшук і йому змінено міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту.

23 грудня 1997 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.19 ч.1 ст. 170, ст.861 та ч.2 ст.143 КК України (в редакції Закону України від 1960 року), повернута прокуророві міста Тернополя для організації додаткового розслідування.

20 лютого 1998 року вказана кримінальна справа повернута в прокуратуру Тернопільської області для організації додаткового розслідування.

09 грудня 2004 року діяння ОСОБА_2 перекваліфіковані з ч.5 ст.19 ч.1 ст. 170, ст.861 та ч.2 ст.143 КК України (в редакції Закону України від 1960 року) на ч.4 ст.27 - ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.2 ст.190 та ч.1 ст.191 КК України (в редакції Закону України від 2001 року).

10 грудня 2004 року винесена постанова про притягнення ОСОБА_2 як обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.27 - ч.2 ст.15 ч.1 ст.369, ч.2 ст.190 та ч.1 ст.191 КК України (в редакції Закону України від 2001 року).

ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у скоєнні вказаних злочинів, що підтверджується:

- даними, викладеним в протоколі заяви ОСОБА_3 від 28 жовтня 1996 року про вчинені ОСОБА_2 злочини, в якій зазначені обставини заволодіння останнім 2 тис. доларами США та автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак 68-97 ТЕА;

- показаннями свідка та потерпілого ОСОБА_3 про обставини заволодіння ОСОБА_2 грошима в сумі 2 тис. доларів США та автомобілем ВАЗ 2101, державний номерний знак 68-97 ТЕА;

- показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які підтвердили факт передачі ОСОБА_3 грошей в сумі 2 тис. доларів США ОСОБА_2 та отримання останнім автомобіля ВАЗ 2101, державний номерний знак 68-97 ТЕА;

- показаннями підозрюваного та обвинуваченого ОСОБА_2, в яких він частково визнає вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.19 ч.1 ст. 170, ст.861 та ч.2 ст.143 КК України (в редакції Закону України від 1960 року);

- документами, які долучені до матеріалів кримінальної справи;

- іншими доказами, які містяться в цій кримінальній справі.

08 грудня 2004 року Тернопільський міськрайонний суд задовольнив подання прокуратури Тернопільської області та надав дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_2 та доставку його в суд під вартою.

Згідно відповіді Тернопільського МВ Управління МВС України в Тернопільській області №14892 від 04 жовтня 2011 року обвинувачений ОСОБА_2 оголошений в міжнародний розшук.

В своєму поданні старший слідчий прокуратури Тернопільської області ОСОБА_1 просить суд обрати ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді взяття під варту, оскільки ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчинені злочинів, найбільша санкція з яких передбачає позбавлення волі на строк до чотирьох років, перебуває в міжнародному розшуку, та факт тривалого переховування від слідства та суду дає достатньо підстав вважати, що він буде і надалі намагатися ухилитися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, а також перешкоджати встановленню істини у справі.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, заслухавши прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, вважаю, що ОСОБА_2слід обрати запобіжний захід взяття під варту за його відсутності, беручи до уваги те, що він обвинувачується у вчиненні вчинені злочинів, найбільша санкція з яких передбачає позбавлення волі на строк до чотирьох років, перебуває в міжнародному розшуку, застосування більш мякого виду запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, перебуваючи на волі він може ухилитись від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі.

Керуючись ст.ст. 148, 155, 165-1, 165-2 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинуваченому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_2, українцю, громадянину України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженому, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимому обрати запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Контроль за виконанням даної постанови покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду протягом 3 діб.

Головуючий Р.М. Грицак