АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/339/15 Справа № 204/9174/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

12 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого: судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

засудженого: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляцію засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року.

Цією ухвалою було відмовлено в задоволенні подання адміністрації установи Дніпропетровського слідчого ізолятора про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням згідно ст.82 КК України відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2012 року за ч.3 ст.368, ст.54 КК України до 7 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах пов`язаних з виконанням функцій представників влади строком на 3 роки, з конфіскацією всього власного майна, з позбавленням спеціального звання лейтенант міліції. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2013 року вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська залишено без змін. Згідно ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.04.2014 року вирок Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 28.11.2012 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19.03.2013 року змінено, засудженому призначено покарання за ч.3 ст.368 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в правоохоронних органах пов`язаних з виконанням функцій представників влади строком на 3 роки, з конфіскацією всього власного майна.

В апеляції засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необгрунтовану, застосувати до нього ст.82 КК України та замінити йому покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання, при цьому зазначив, що станом на 07.11.2014 року термін відбутого покарання становить 2 роки 6 місяці, тобто він відбув половину терміну покарання призначеного судом. Також засуджений вказує, що він має позитивну характеристику, яка була надана адміністрацією установи Дніпропетровського слідчого ізолятора, вину у скоєному визнав, щиро кається, має на утриманні двох малолітніх дітей 2004 та 2010 років народження, а також дружину, яка на даний час є вагітною.

В апеляції захисник-адвокат ОСОБА_7 , в інтересах засудженого ОСОБА_8 , також просить ухвалу суду скасувати як незаконну та необгрунтовану, по тим же підставам на які посилається і засуджений, та застосувати до ОСОБА_8 ст.82 КК України і замінити йому покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покаранням. Крім цього захисник зазначає, що ОСОБА_8 вперше судимий, відбуваючи покарання став на шлях виправлення про що свідчить його характеристика, зразкова поведінка та сумлінне ставлення до праці, додержання вимог режиму відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, який вважав за необхідно апеляцію засудженого та захисника залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали особової справи, вивчивши та проаналізувавши доводи, що містяться в апеляціях, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляції засудженого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно ч.3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відмовляючи у задоволенні подання про заміну ОСОБА_8 невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на більш м`яке покарання, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_8 був засуджений за вчинення тяжкого злочину, під час розгляду кримінальної справи свою провину не визнавав та просив закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, його перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі є нетривалим, невідбута частина покарання складає 2 роки 6 місяців 17 днів, в зв`язку з чим, час для належного вивчення особи засудженого є недостатнім. Крім цього суд зазначив, що ОСОБА_8 не довів свого виправлення та розкаяння, а зразкову поведінку обвинуваченого, його позитивну характеристику розцінив як намагання уникнути чи полегшити подальше відбування покарання.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може та вважає, що розглядаючи подання стосовно ОСОБА_8 , суд формально дослідив всі обставини справи та належним чином не мотивував своє рішення стосовно не можливості застосування до засудженого ст.82 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, начальник Дніпропетровського слідчого ізолятора ДПтСУ в Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про заміну невідбутої частини покарання, призначеного засудженому ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на більш м`яким, при цьому в обґрунтування подання зазначив, що засуджений відбув більше половини строку призначеного судом покарання, строк якого закінчується 07.06.2017 року, позитивно характеризується за місцем відбування покарання, до нього було застосовано 2 заохочення, стягнень не мав, активно приймає участь у благоустрої установи, сумлінно ставиться до праці та своєю зразковою поведінкою довів, що став на шлях виправлення. Данні обставини також підтверджуються наявною в матеріалах провадження характеристики на засудженого ОСОБА_8 , (а.с.4). та матеріалами особової справи, дослідженими судом апеляційної інстанції.

В зв`язку з вище зазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції не враховані положення п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України та дана не вірна оцінка обставинам викладеним у поданні адміністрації установи Дніпропетровського слідчого ізолятора, в зв`язку з чим вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати та засудженому ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі замінити на обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 404,405,407,419,537 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні подання адміністрації установи Дніпропетровського слідчого ізолятора про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням згідно ст.82 КК України відносно ОСОБА_8 скасувати.

Подання начальника Дніпропетровського слідчого ізолятора ДПтСУ в Дніпропетровській області про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким до засудженого ОСОБА_8 задовольнити.

Замінити ОСОБА_8 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яку - у виді обмеження волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4