Справа № 574/1219/13-к
Провадження № 1-кп/574/113/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2013 року
Буринський районний суд Сумської
області

в складі :
головуючого судді Куцан В.М.

при
секретарі Кошелєвій Н.В.

з
участю прокурора Бокатової С.К.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Буринь справу
про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця,
громадянина України, уродженця с.
Шолигіно Глухівського району Сумської
області, із середньою освітою, не
працюючого, не одруженого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

- 22.07.2009 року Буринським районним судом
за ч.2 ст.263 КК України до покарання у
виді штрафу в розмірі 850 грн.;

- 27.04.2010 року Буринським районним судом
за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання
у виді трьох років позбавлення волі зі
сплатою штрафу в сумі 850 грн..
Звільнився 27.03.2013 року
умовно-достроково на невідбутий строк
01 місяць 08 днів.

у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.
186 КК України,

в с т а н о в и в:

24 жовтня 2013 року, близько 16-ї годині,
обвинувачений ОСОБА_1, перебуваючи в
будинку потерпілої ОСОБА_2,
розташованому в АДРЕСА_2 де допомагав
останній по господарству, помітив в
одній з кімнат її фартух, в якому
знаходилися грошові кошти. Реалізуючи
свій раптово виниклий умисел на
заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_1
переконавшись у їх наявності, таємно
заволодів ними, але при виході з
будинку був помічений потерпілою
ОСОБА_2, яка виявивши факт крадіжки,
почала прохати останнього зупинитись.
Але обвинувачений ОСОБА_1, не звертаючи
уваги на вимогу потерпілої, діючи
повторно, не зупинившись на вчиненому
та розуміючи, що його дії розпочаті як
крадіжка були виявлені останньою,
продовжив свої злочинні дії, відкрито
заволодівши грошовими коштами в сумі 180
грн., якими в подальшому розпорядився
на власний розсуд, чим спричинив
потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди
на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 визнав свою вину повністю та
показав, що з ним по сусідству проживає
ОСОБА_2, якій він іноді допомагає по
господарству. 24.10.2013 року близько 16-ї
години він перебував у неї в будинку і
помітив в одній з кімнат на дивані
фартух, в якому знаходились грошові
кошти. Побачивши, що ОСОБА_2 не звертає
уваги на нього, він викрав ці грошові
кошти в сумі 180 грн. і коли став виходити
з кімнати це побачила потерпіла,
оскільки він в руках держав фартух з
грішми. Вона стала кричати щоб він
зупинився, однак він втік. В подальшому
грошові кошти використав частково на
свої потреби. В теперішній час
потерпілій завдану шкоду відшкодував.
Висловив жаль з приводу вчиненого та
щиро розкаявся у скоєному.

Показання обвинуваченого відповідають
фактичним обставинам справи і ніким з
учасників судового розгляду не
оспорюються. Сумнівів в правильності
розуміння останніми змісту цих
обставин у суду немає, у зв'язку з чим
суд визнав недоцільним досліджувати
інші докази відповідно до положень ч.3
ст.349 КПК України.

Таким чином, впевнившись в
добровільності та істинності позиції
обвинуваченого та інших учасників
судового розгляду, суд прийшов до
висновку про те, що ОСОБА_1 скоїв злочин
за обставин зазначених в описовій
частині вироку і його злочинні дії суд
кваліфікує ч.2 ст.186 КК України, так
як він скоїв відкрите викрадення
чужого майна (грабіж), яке належало
потерпілій ОСОБА_2, повторно.

При призначенні покарання для
обвинуваченого суд, у відповідності до
ст. 65 КК України, враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, його особу,
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

ОСОБА_1 раніше судимий,
характеризується посередньо, не
працює.

Як обставини, що пом'якшують покарання
та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, суд визнає щире
каяття обвинуваченого, активне
сприяння розкриттю злочину,
відшкодування матеріальної шкоди.

Як обставини, що обтяжують покарання
суд визнає вчинення злочину щодо особи
похилого віку, рецидив злочину.

Враховуючи всі ці обставини, а також
особу обвинуваченого, фактичні
обставини справи, позицію потерпілої,
суд вважає можливим застосувати ст. 69
КК України і призначити йому покарання
у виді позбавлення волі нижче від
найнижчої межі визначеної санкцією ч.2
ст.186 КК України, яке буде необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження нових злочинів.

Враховуючі зв'язки обвинуваченого з
державою, в якій він зазнає
кримінального переслідування, та з
метою виконання вироку, суд вважає, що
відносно ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу, необхідно обрати
запобіжний захід тримання під вартою.

Речові докази по справі (а.с.35) - грошові
кошти в сумі 120 грн. та фартух жіночий,
що знаходяться на зберіганні в
потерпілої ОСОБА_2, необхідно
дозволити останній розпоряджатися на
власний розсуд.

На підставі викладеного, керуючись ст.
366-371, 373-376 КПК України , суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК
України і призначити йому за цим
законом покарання із застосування ст.69
КК України у виді позбавлення волі
строком на два роки.

До набрання вироком законної сили
обрати відносно ОСОБА_1 запобіжний
захід тримання під вартою, взявши під
варту із залу суду.

Строк відбування покарання
відраховувати з 20.11.2013 року з часу
взяття під варту.

Речові докази по справі (а.с.35) - грошові
кошти в сумі 120 грн. та фартух жіночий,
що знаходяться на зберіганні в
потерпілої ОСОБА_2 - дозволити останній
розпоряджатися на власний розсуд.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Сумської області
через Буринський районний суд на
протязі 30 днів з дня його проголошення,
а засудженим ОСОБА_1 - в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: