Справа № 1-547/2010
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2010 року Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

головуючого- судді Максимюк Р.Ю.

секретаря Томин О.А.

за участю прокурора Білого Р.Р.

адвоката ОСОБА_1

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, інваліда І групи, судимого 06 жовтня 1997 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ст..ст.141 ч.2, 140 ч.З, 101 ч.З, 42 ККУ - 5 років позбавлення волі; 11 травня 2001 року Городенківським районним судом за СТ..СТ. 185 ч.2, 3, 186 ч.2, 187 ч.2, 70 КК України - 7 років 11 місяці® 5 днів - у вчиненні злочину передбаченого ст..ст. 186 ч.2, 263 ч.І КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, судимого 13 грудня 1995 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ст..ст. 229-6 ч.2, 43 КК України - 6 років позбавлення волі; ЗО жовтня 2000 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ст..ст. 229-6 ч.2, 14 КК України - 3 роки позбавлення волі; 03 березня 2003 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області, за ст.. 185 ч.І КК України - штраф 850 грн.; 11 жовтня 2006 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ст..ст. 296 ч.І, 389 ч.2, 70 КК України, - арешт 1 місяць 17 днів; 25 лютого 2008 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області за ст.. 185 ч.2 КК України, - один рік обмеження волі у вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.186 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, жителя ІНФОРМАЦІЯ_9, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, інваліда II групи, одруженого у вчиненні злочину передбаченого ст.. 186 ч. 2 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 відкрито викрав чуже майно вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя та здоровя, а також незаконно придбав та зберігав вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 1.1, відкрито викрали чуже майно за попередньою змовою групою осіб поєднане з насильством, яке не небезпечним для життя та здоровя.

Як встановлено в судовому засіданні злочини вчинено при наступних обставинах.

Підсудні ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 перебуваючи на лікуванні в Коломийській фтизіопульмонологічній лікарні №1, що в с. Ценява - 31 березня 2010 року біля 17 год. займались прибиранням території лікарні разом з іншими хворими та потерпілим ОСОБА_6, під час обідньої перерви підсудні вживали спиртні напитки, де підсудний ОСОБА_4 запропонував потерпілому ОСОБА_6 зняти перстень щоб він, ОСОБА_4 поміряв, однак потерпілий не погодився, після чого ОСОБА_2 відійшовши разом з ОСОБА_4 та потерпілим в сторону, стали з потерпілим розмовляти, де підсудній ОСОБА_2 став наносити потерпілому удари по різних частинах тіла. В цей час до них

підійшов підсудний ОСОБА_3 і теж став наносити потерпілому удари, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження, згідно висновку експерту №264/157-Е від 18 травня 2010 року - у вигляді садин в ділянках лівої вилиці та нижньої щелепи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_2 зняв з пальця у ОСОБА_7 золоту обручку вартістю 700 грн., яку пізніше віддав ОСОБА_4, мобільний телефон LG-IKE 970 вартістю 850 грн. із сім-картою, вартістю - 20 грн. на рахунку якої було 20 грн., та зарядний пристрій до цього телефону, вартістю - 35 грн., спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на суму - 1 625 грн. Підсудний ОСОБА_4 підчас цього конфлікту, не дочекавшись закінчення цієї бійки, місце події покинув. Крім цього, підсудний ОСОБА_2 на початку лютого 2010 року на території Коломийського фтизіопульмонологічного диспансеру №1,що в с. Ценява Коломийського району, зустрів незнайомого йому чоловіка по імені - Алік, в ході розмови з яким, останній запропонував йому купити в нього за 250 грн. саморобний пристрій для стрільби, на що підсудний ОСОБА_2 погодився. Після цього, придбаний ним саморобний пристрій для стрільби, він заховав в приміщенні колишньої контори ПП «Ценівське», і який згідно висновку судово-балістичної експертизи №347-Б від 11 травня 2010 року, являється вогнепальною зброєю виготовленою саморобним способом у вигляді гладкоствольного однозарядного автомата з діаметром каналу ствола 6.6 мм., розміри патронника якого відповідають параметрам 5.6.мм. спортивно-мисливського гвинтівочного кільцевого спалаху. Крім цього, підсудний ОСОБА_2 09 квітня 2010 року, перебуваючи на лікуванні в тубдиспансері в с. Ценява, зайшов в палату №3 до потерпілого ОСОБА_8, (який згідно актового запису про смерть №17 від 04 жовтня 2010 року - помер 01 жовтня 2010 року), став вимагати у ОСОБА_8 гроші, але коли останній йому відмовив, тому ОСОБА_2 наніс йому удар по тілу, подолавши таким чином опір потерпілого, забрав у потерпілого 20 грн., які використав для власних потреб.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і суду пояснив, що 31.03.2010 року на протязі дня із іншими хворими прибирали територію лікарні, після чого під час обідньої перерви разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вживали алкогольні напої. Після розпиття спиртних напоїв ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_9, який також лікувався в цій лікарні, зняти перстень з палбця, однак останній відмовився, тоді він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відійшли в сторону, і стали з потерпілим розмовляти, в процесі розмови, він наніс удар кулаком лівої руки ОСОБА_7 в область голови, в цей час до них підбіг підсудний ОСОБА_3 і також наніс удар кулаком в область голови, ОСОБА_7 в результаті чого останній впав на землю, після чого вони обоє з ОСОБА_3 почали наносити удари ОСОБА_7 по різних частинах тіла. Після всього він зняв із пальця ОСОБА_7 обручальне кільце, та витягнув із кишені мобільний телефон марки «LG» та зарядний пристрій до нього. Після чого з місця події скрились, а викрадений перстень віддали підсудному ОСОБА_4 Крім цього, підсудний ОСОБА_2 ствердив, що 09 квітня 2010 року він зайшов в палату № З тубдиспансеру до ОСОБА_8, з метою взяти в того гроші, однак останній відмовив йому, тоді він наніс удар ОСОБА_10 по тілу і забрав у нього 20 гривень. Також, ствердив підсудний ОСОБА_11, що він на початку лютого 2010 року на території цього ж диспансеру, зустрів незнайомого йому чоловіка по імені - Алік, в ході розмови з яким останній запропонував йому купити в нього за 250 грн. саморобний пристрій для стрільби, на що підсудний ОСОБА_2 погодився. Після чого придбаний ним саморобний пристрій для стрільби він заховав в приміщенні колишньої контори ПП «Ценівське».

Підсудний ОСОБА_2 у вчиненому щиро розкаюється і просить його суворо не карати, оскільки він хворіє тяжкою формою туберкульозу і являється інвалідом І групи.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що 31.03.2010 року на протязі дня разом з підсудними ОСОБА_4 І та ОСОБА_11, а також з потерпілим ОСОБА_7 та іншими хворими, прибирали територію лікарні. Під час обідньої перерви вони всі троє, тобто ОСОБА_11, він та ОСОБА_4, вживали алкогольні напої, під час якої ОСОБА_4 запропонував потерпілому ОСОБА_7 дати поміряти йому обручальний перстень, на що потерпілий ОСОБА_7 відмовив, тоді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 разом з гимошишиним М. відішли в сторону і стали розмовляти на високих тонах. Під час цієї чозмови, ОСОБА_2 штовхнув ОСОБА_7 в плече після чого почав наносити удари по іізних частинах тіла, а він підійшовши ближче, також наніс декілька ударів від чого имошишин М, впав на землю. Після цього ОСОБА_2 витягнув у ОСОБА_7 з кишені мобільний телефон, хто саме знімав у потерпілого перстень не пам'ятає. У ічиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, оскільки він хворіє відкритою юрмою туберкульозу.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєному визнав повністю і суду пояснив, що 31.03.2010 року на протязі дня він з іншими хворими, в тому числі з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_7 прибирали територію лікарні. Під час обіду він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та іншими хворими вживали спиртні напої, де він запропонував ОСОБА_7. дати приміряти перстень, бо в противному разі вони в нього його заберуть. Однак останній відмовив йому в цьому, після чого він з ОСОБА_2 та . ОСОБА_12 відійшли в сторону, де під час розмови ОСОБА_2 почав наносити побої ОСОБА_7 по різних частинах тіла. В цей час, до них також підійшов ОСОБА_3 і також став наносити ОСОБА_7 удари по різних частинах тіла. Що було далі він не знає, оскільки з місця події він пішов. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_2 віддав йому перстень, який належав ОСОБА_7 У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, оскільки він є інвалідом II групи, крім того хворіє на токсичний гепатит та фіброзно- кавернозний туберкульоз.

Вина підсудних, крім їхнього повного визнання вини, також підтверджується поясненням потерпілого - ОСОБА_6, який суду пояснив, що він перебував на лікуванні у тубдиспансері, що в с. Ценява і 31.03.2010 року разом з підсудними ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та іншими хворими, прибирали територію лікарні. Того ж дня, під час обіду підсудні вживаючи алкогольні напої, стали до нього приставати, а підсудний ОСОБА_4 почав вимагати в нього обручку, щоб приміряти, бо в іншому випадку, вони її в нього відберуть. Однак він на це не погодився і тоді ОСОБА_2 з ОСОБА_4 відійшли разом з ним в сторону, де стали з ним розмовляти і під час цієї розмови ОСОБА_2 став наносити йому удари. Після цього до ОСОБА_2 приєднався ОСОБА_3, який також почав наносити йому удари. Під час цієї бійки він опору ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не вчиняв, оскільки поряд стояв ОСОБА_4 і він боявся, що в разі вчинення опору, ОСОБА_4 також почне наносити йому удари. Під час спричинення йому побоїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, підсудний ОСОБА_4 участі у бійці не приймав та покинув місце події до її закінчення, а підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 продовжували наносити побої, від яких він впав на землю та втратив свідомість, але памятає, що перстень з пальця його руки знімав - ОСОБА_2, який також витягнув з кишені мобільний телефон та зарядний пристрій. Викрадений ОСОБА_2 перстень, йому пізніше повернув підсудний ОСОБА_4. На даний час до підсудних жодних претензій не має. Просить їх суворо не карати.

Постільки всі учасники процесу суть предявленого обвинувачення розуміють правильно, фактичні обставини ніким не оспорюються, цивільний позов відсутній, то суд вважає, що дослідження по справі, постільки ніхто із учасників процесу не заперечує, то суд вважає, що дослідження доказів по справі , стосовно фактичних обставин справи, недоцільне.

Таким чином вина підсудних ОСОБА_2 М, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в інкримінованих їм злочинах доведена в суд засіданні доведена повністю, як здобутими доказами, так і іншими матеріалами справи.

Дії підсудного ОСОБА_2 відповідають ознакам ст.. 186 ч.2 та 263 ч.І КК України, поскільки він відкрито викрав чуже майно, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством яке не є небезпечним для життя та здоровя, а також незаконно придбав та зберігав вогнепальну зброю, без передбаченого законом дозволу.

Дії підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідають ознакам ст.. 186 ч.2 КК України, поскільки вони відкрито викрали чуже майно за попередньою змовою групою осіб поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоровя.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує, суспільну небезпеку зчиненого, що злочин вчинено в стані алкогольного спяніння, разом з тим суд враховує, що їідсудній у вчиненому щиро розкаюється, за винного себе визнав, потерпілий просить :уворо не карати і жодних претензій до підсудного не має, також суд враховує, що підсудний ОСОБА_13 згідно довідки Тисминецького протитуберкульозного диспансеру від 09 грудня 2010 року №183, хворіє хронічним фіброзно-кавернозним туберкульозом легень з розпадом, кахексією, туберкульозною інтоксикацією III степені, стан ОСОБА_2 крайньо важкий і він ютребує стороннього догляду, є інвалідом І групи, тому суд з врахуванням всіх цих обставин, які суд вважає такими, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь зчиненого злочину, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_2 слід обрати інше більш мяке покарання, ніж передбачено законом за вчинені злочини, застосувавши ст.. 59 КК України.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_4 суд враховує, суспільну небезпеку зчиненого, що злочин вчинено в стані алкогольного спяніння, разом з тим суд враховує, що підсудній у вчиненому щиро розкаюється, за винного себе визнав, потерпілий просить :уворо не карати, також суд враховує, що підсудний ОСОБА_4 згідно індивідуальної програми зеабілітації інваліда №1840, хворіє хронічним фіброзно-кавернозним туберкульозом легень, іневмотоксичним парабронхітом, токсичним гепатитом з трансформацією в цироз, і ЇВЛЯЄТЬСЯ інвалідом II групи, крім того, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_4, 14.10. ІНФОРМАЦІЯ_10, та перестарілу маму, під час вчинення злочину приймав пасивну в яьому участь, тому суд з врахуванням всіх цих обставин, які суд вважає такими, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь вчиненого злочину, також враховуючи зсобу підсудного, який позитивно характеризується, то суд вважає, що підсудному ОСОБА_4 слід обрати інше більш мяке покарання, ніж передбачено за вчинені злочини, застосувавши ст.. 69 КК України.

При обранні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого та його наслідки, що злочин вчинено в стані алкогольного спяніння, разом з тим суд враховує, що підсудний у вчиненому щиро розкаявся, за винного себе визнав, потерпілий просить суворо не карати, також суд враховує, що підсудний ОСОБА_3 хворіє інфільтративним туберкульозом верхньої долі лівої легені, тому суд з врахуванням всіх них обставин, які суд вважає такими, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь вчиненого злочину, то суд приходить до висновку, що підсудному, ОСОБА_3, з

врахуванням особи підсудного, який неодноразово судимий, слід призначити покарання, нижче від найнижчої межі ніж передбачено за вчинений злочин, застосувавши ст.. 69 КК України, повязане з позбавленням волі

На підставі наведеного та керуючись ст.323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 186ч.2 КК України, застосувати ст.. 69 КК України та призначити покарання 1 рік обмеження волі, також визнати ОСОБА_2 винним за ст. 263 ч.І КК України, застосувати ст., 69 КК України, та призначити покарання 1 рік обмеження волі, а на підставі ст..70 КК України призначити остаточну міру покарання, шляхом часткового складання, 1 рік, 3 місяці і 11 днів обмеження волі, зарахувавши в строк відбуття покарання, згідно ст.. 72 КК України, час перебування під вартою з часу затримання 27.04.2010р. по 16.12.2010р. із розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, та звільнити від покарання по його відбуттю,

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 з тримання під вартою, змінити на підписку про невиїзд, до набуття вироком законної сили, та звільнити з під варти із залу суду.

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 186ч.2 КК України, застосувати ст.. 69 КК України та призначити покарання 2 роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати засудженому ОСОБА_3 з часу затримання 15.04.2010р.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 залишити попередню - тримання під вартою до набуття вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним за ст..186ч2 КК України, застосувати ст..69 КК України та призначити покарання Ірік, 1 місяць 11 днів обмеження волі, зарахувати в строк відбуття покарання, згідно ст..72 КК України, час перебування під вартою, з 28.05.2010р. по 16.12.2010р. із розрахунку два дні обмеження волі за один день позбавлення волі, та звільнити від покарання по його відбуттю

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 з тримання під вартою, змінити на підписку про невиїзд до набуття вироком законної сили, та звільнити з під варти із залу суду.

Речові докази по справі-паспорт громадянина України на ОСОБА_2- залишити при справі, а речовий доказ-мобільний телефон та зарядний пристрій до нього, а також золоту обручку - повернути потерпілому, ОСОБА_6

На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайсуд протягом 15 діб, з дня проголошення, а засудженим ОСОБА_3 протягом цього ж терміну з дня отримання ним копії вироку.

Суддя Максимюк Р. Ю.