Справа № 1-157/08
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

12 березня
2008 року Печерський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого
судді Смик С.І.

при
секретарі Машковської
О. М.

з участю
прокурора Куценок О.І.

та
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Росія, с. Калітіно,
Ленінградської обл., українця , громадянина України, освіта вища, одруженого,
працюючого у ДП „Агроспецсервіс” водієм, зареєстрованого в АДРЕСА_1, та проживаючого в АДРЕСА_2, раніше не
судимого

в скоєні злочину,
передбаченого ст.286ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02 листопада 2007 року , приблизно о 17.20год. ОСОБА_2 керуючи технічно справним автомобілем
„Фольксваген-Пасат” реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить державному „Агроспецсервіс” , рухаючись по проїзній
частині бульвару Л.Українки зі сторони
провулка Щорса в напрямку вул. Мечнікова в м. Києві, зі швидкістю приблизно 60
км/год., наближався до нерегульованого
пішохідного переходу, розташованого
неподалік будинку №3 по бульвару Л.Українки, позначеного інформаційними
дорожніми знаками 5.35.1,5.35.2
„Пішохідний перехід” і дорожньою розміткою 1.14.2.

Незважаючи на ці інформаційні знаки, водій ОСОБА_2, наблизившись до
нерегульованого пішохідного переходу та
рухаючись в його межах, не вжив всіх можливих заходів для забезпечення
безпечного проїзду пішохідного переходу, достовірно не впевнившись у
відсутності пішоходів на переході і не вибрав безпечну швидкість руху керованого ним автомобіля в умовах темного
періоду доби.

В цей час на нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно
руху вищевказаного автомобіля „Фольксваген - Пасат” рухалась пішохід ОСОБА_3. Використаний нею
нерегульований пішохідний перехід - це ділянка проїзної частини, призначена для
забезпечення безпечного руху пішоходів через дорогу. На цих ділянках пішоходи
мають перевагу перед автотранспортом і не повинні враховувати вищевказані негативні фактори, а також можливість порушень
Правил дорожнього руху водіями транспортних засобів та іншими учасниками руху.

Під час руху ОСОБА_2 допустив порушення вимог п.п. 12.1 і 18.1 Правил
дорожнього руху:

-п.12.1 : „Під час вибору в установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен урахувати дорожньо
обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан
транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно
керувати ним”;

-п.18.1 : „Водій транспортного засобу, що наближається до
неврегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен
зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для
яких може бути створена перешкода чи небезпека”.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_2 виявилися в тім, що він, керуючи технічно
справним автомобілем „Фольксваген -Пасат”, при наближенні до нерегульованого
пішохідного переходу, на якому перебувала
пішохід ОСОБА_3, не вибрав безпечну швидкість з урахуванням дорожньої
обстановки, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків 5.35.1,
5.35.2 „Пішохідний перехід „ і дорожньої розмітки 1.14.3, які інформували його
про наявність цього переходу, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати
дорогу пішоходу ОСОБА_3, яка перебувала на пішохідному переході і скоїв наїзд
на неї.

В
результаті даної дорожньо -
транспортної пригоди пішохід ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження
від яких померла. Згідно висновку судово - медичної експертизи №359/4518 від
21.12.2007 року , смерть останньої настала від черепно-мозкової травми у
вигляді саден та синців на голові,
крововиливів в м'які тканини голови,
перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів під оболонки та у
шлуночки головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як
небезпечні для життя.

Порушення вимог п.п.12.1 і 18.1 Правил дорожнього руху з боку водія
ОСОБА_2 знаходиться в причинному зв'язку з виникненням даної дорожньо-
транспортної пригоди та її наслідками.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_2
свою вину в скоєні злочину визнав
повністю, щиро розкаявся та докладно розповів
про обставини вчинення злочину, підтвердивши, що дійсно 02.11.2007 року , приблизно о 17.20год., він рухався на
автомобілі „Фольксваген -Пасат” д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ДП „Агроспецсервіс” по бул. Л. Українки зі
сторони пров. Щорса в напрямку вул. Мечнікова. Проїжджаючі пішохідний перехід,
який був означений дорожнім знаком та дорожньою розміткою, він відчув удар в
передню частину свого автомобіля.
Він вивернув кермо праворуч та нажав на гальма. Потім він
побачив, що щось влетіло в лобове скло його автомобіля і він вивернув кермо
автомобіля ліворуч та повністю зупинив
автомобіль. Вийшовши з автомобіля він побачив на проїзній частині дороги тіло жінки та зрозумів, що вчинив на неї
наїзд. ОСОБА_2 також пояснив, що звідки рухалася жінка
він не бачив, вона раптово з'явилася перед його автомобілем , дорожній
знак та дорожньо розмітку бачив. Також ОСОБА_2 пояснив, що вийшовши з автомобіля та побачивши жінку, він
вжив заходи для виклику швидкої медичної
допомоги та в подальшому звертався до родичів загиблої з наміром вибачитися та відшкодувати збитки.

В
судовому засідання визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, у
відповідності до ч. 3 ст. 299,301-1 КПК України, а саме показів
потерпілого, свідка та письмових
доказів, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви
стосовно добровільності та істинності позиції підсудного.

Таким чином, суд доходить висновку, що винуватість підсудного
ОСОБА_2 в скоєні злочину, знайшла своє
підтвердження в судовому засіданні.

Дії
підсудної ОСОБА_2 , які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху,
особою, яка керує транспортним засобом,
що спричинили смерть потерпілого суд
кваліфікує за ст. 286ч.2 КК України .

При
призначенні покарання суд, згідно вимог
ст. 50 КК України керується наступним.

Злочин скоєний ОСОБА_2 відноситься до тяжких злочинів.

Разом з тим суд бере до уваги, що згідно характеристики за місцем
проживання та роботи ОСОБА_2
характеризується позитивно,
працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину та батьків похилого віку ,
свою вину у вчинені необережного злочину
визнав повністю, раніше не судимий,
будь-які претензії щодо завдання
матеріальних чи моральних збитків відсутні, до кримінальної та адміністративної
відповідальності не притягувався.

Обставини, які пом'якшують покарання підсудного у
відповідності до ст. 66 КК України - є
щире його каяття. активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом дізнання та досудового
слідства підсудний надавав детальні пояснення з приводу обставин ДТП.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного у відповідності до ст. 67 КК
України - судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України суд не
може визнати в якості обтяжуючої
покарання обставини - завдання злочином тяжких наслідків, оскільки вони є фактично
кваліфікуючою ознакою за ч.2ст. 286 КК України у вигляді спричинення смерті.

За таких обставин та з
урахуванням особи підсудного суд вважає,
що підсудному необхідно обрати
покарання у вигляді позбавлення волі та застосувати ст. 75 КК України,
звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням та іспитовим
строком , поклавши обов'язки , передбачені ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливо без ізоляції підсудного від
суспільства.

Враховуючи обставини вчинення злочину,
суд вважає за необхідне застосувати до підсудного позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті.

Питання щодо речових доказів
суд вирішує у відповідності до вимог ст. 81 КПК
України.

Судові витрати підлягають
стягненню з підсудного.

Керуючись ст. ст. 323, 324КПК України , суд, -

З А
С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєні
злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК
України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі з
позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3(три) роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування покарання
у вигляді позбавлення волі з
випробуванням та іспитовим строком на 3
( три )роки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально - виконавчої системи; повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи або навчання; періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально - виконавчої системи.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2
- залишити без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Строк відбування покарання обраховувати з 12.03.2008 року.

Речові докази по справі :

- автомобіль „ Фольксваген
-Пасат” н.з.НОМЕР_1, 2006 року випуску, кузов НОМЕР_2, що належить ДП „Агроспецсервіс”,
який постановою від 22.11.2007 року
визнаний в якості речового доказу та залишений на зберіганні ОСОБА_4 по
місту фактичної стоянки в м. Києві, вул. Механізаторів,6 - повернути
ТОВ „Агроспецсервіс” за
належністю;

– одяг
та взуття ОСОБА_3, , які постановою від 31.12.2007 року визнані в якості речового доказу та зберігаються
у камері схову Головного управління МВС України в м.
Києва - знищити;

– державний
знак НОМЕР_1, який вилучений під час огляду місця ДТП та постановою від
05.11.2007 року визнаний в якості речового доказу та переданий на зберігання
ОСОБА_2 - повернути ТОВ „Агроспецсервіс” за належністю;

– пластмасові
уламки, які вилучені під час огляду місця ДТП та постановою від 05.11.2007 року
визнані в якості речових доказів та знаходяться
на зберігання в камері схову Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві -
знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 вартість проведених автотехнічних експертиз
№32 від 26.01.2008 року в сумі 486,77 грн. та №491 від 07.12.2007 року в сумі 486,77грн., а всього 973 (дев'ятсот сімдесят три) гр.
54коп. ( отримувач НДЕКЦ при
ГУ МВС України в м. Києві банк
ГУДКУ у Київській області,
р/р0466 ,код 25575285,
МФО 821018 ( послуги експерта).

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного
суду м. Києва, через районний суд, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: