Справа № 495/4844/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2015 м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровського, Одеської області, громадянина України, українця, освіта середня, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, раніше судимого:

-09.12.2005 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 186 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 900 гривень;

-30.05.2007 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст. 190 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з випробуванням строком на 2 роки;

-02.06.2009 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 187 ч.1 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України строком на три роки;

-04.10.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 3 років та 8 місяців позбавлення волі, звільнився 29.08.2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 9 днів,

зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України,-

сторони кримінального провадження:

старший прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В період з 15.02.2015 року по 16.02.2015 року, в вечірній час доби, більш точний час встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів та з метою таємного викрадання чужого майна проник на територію незавершеного будівництва споруди, що не експлуатується, та належить потерпілому ОСОБА_5 , звідки демонтував та таємно викрав металопластикове вікно розмірами 173X133 см, вартістю 1780 гривень. Потім обвинувачений ОСОБА_3 завантажив викрадене металопластикове вікно в свій автомобіль марки ВАЗ 2101 та покинув територію потерпілого ОСОБА_5 , спричинивши йому матеріальний збиток на вищевказану суму.

Далі, 25.03.2015 року у нічний час доби, більш точну годину встановити не представилось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , прийшов до свого знайомого потерпілого ОСОБА_6 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , та через хвіртку зайшов на територію вищезазначеного подвір`я. Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортного засобу, знаючи і розуміючи, що його злочинні дії, будуть не помічені, умисно, з корисливих мотивів незаконно заволодів мопедом марки «HONDA SK 50» державний номер НОМЕР_1 , вартістю 3000 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_7 . Після чого обвинувачений ОСОБА_3 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав останньому збиток на загальну суму 3000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінальних правопорушень.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінальних правопорушень у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив наступне. З 15.02.2015 року на 16.02.2015 року вечором він знаходився на АДРЕСА_2 , де на власному автомобілі займався пасажирськими перевезеннями. На АДРЕСА_2 біля незавершеного будівництва він демонтував та таємно викрав металопластикове вікно, яке завантажив в свій автомобіль марки ВАЗ 2101 та привіз додому. Через два дні, коли до нього звернувся дільничний інспектор, то він повідомив, що дійсно викрав металопластикове вікно, яке в подальшому було повернуто потерпілому ОСОБА_5 . Крім того, 25.03.2015 року приблизно о 19.00 годині він прийшов до потерпілого ОСОБА_6 , який мешкає по АДРЕСА_2 . Зайшовши на територію подвір`я, він покликав його, але ніхто не відгукнувся, тоді він протиправно заволодів мопедом марки «HONDA», який знаходився на подвір`ї, а саме, викотив його із території подвір`я та використовував у власних цілях.. Коли потерпілий ОСОБА_6 написав заяву до міліції, то він одразу повернув йому мопед. Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не мають до нього будь-яких претензій. У скоєному щиро розкаявся, просив його суворо не карати.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії:

-за ст. 185 ч.3 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення;

-за ст. 289 ч.2 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, негативну характеристику за місцем проживання, він офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, маючи не зняту та не погашену у встановлені законом строки судимість, вчинив кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не мають будь-яких претензій до обвинуваченого, а також враховується думка потерпілих ОСОБА_6 . ОСОБА_5 щодо призначення не суворої міри покарання (а.с. 23, 24, 34, 36-39, 41, 44, 46).

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 чотири рази притягувався до кримінальної відповідальності. Останній раз був засуджений 04.10.2011 року до 3 років та 8 місяців позбавлення волі, звільнився 29.08.2013 року умовно-достроково, але після звільнення знову вчинив корисливі злочини, передбачені ст. 185 ч.3, ст. 289 ч.2 КК України. Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 не має бажання ставати на шлях виправлення та продовжує скоювати нові злочини.

Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Суд, визначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , вважає можливим не застосовувати конфіскацію його майна, оскільки відповідно до ч.2 ст. 59 КК України конфіскація майна застосовується за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього кодексу. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 не мав матеріальної вигоди, оскільки мопед марки «HONDA SK 50» державний номер НОМЕР_1 , яким він незаконно заволодів, було повернено потерпілому, який претензій до обвинуваченого не має (а.с. 23, 24, 34).

Цивільний позов, речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3, 289 ч.2 КК України і на підставі санкції даних статей призначити йому покарання:

-за ст. 185 ч.3 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

-за ст. 289 ч.2 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін (а.с. 52-55).

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 21.06.2015 (а.с. 48).

Цивільний позов, речові докази, судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та старшому прокурору.

СУДДЯ