Справа № 346/1544/15-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия кримінальну справу по кримінальному провадженні № 0000190 від 05 березня 2015 року та № 0000292 від 04 квітня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розлученого, освіта середня спеціальна, не працюючого, не судимого, депутатом не являється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.1,3, 185 ч.3,185 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 03 березня 2015 року біля 08 год. умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами безпосередньо спрямованими на таємне викрадення чужого майна, проник через металеву огорожу на територію господарства, належного ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , звідки намагався таємно викрасти 6 (шість) металевих конструкцій кожна з яких довжиною 1,28 см., шириною 12 см. та діаметром 5 мм., вартість однієї конструкції становить 75 грн., на загальну суму 450 грн., належних дочці власника господарства потерпілій ОСОБА_4 . Однак свої злочинні дії не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був помічений потерпілою ОСОБА_4 . У подальшому обвинувачений ОСОБА_7 побачивши потерпілу ОСОБА_8 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Крім того обвинувачений ОСОБА_7 під час розгляду кримінальної справи про його обвинувачення за ст.ст. 15 ч.1, 3, 185 ч. 3 КК України (злочину , який мав місце 03 березня 2015 року ) на шлях випралення не став, правильних висновків для себе не зробив та знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення

Так, 02 квітня 2015 року біля 11:00 год. обвинувачений ОСОБА_7 умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами безпосередньо спрямованими на таємне викрадення чужого майна, повторно, проник через металеву огорожу на територію господарства , належного ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав одну пару металевих завіс на ворота б/в вартістю 150 грн та чавунну муфту для з"єднання труб діаметром 100 мм б/в, вартістю 50 грн, які належать дочці власника господарства потерпілій ОСОБА_4 . Вчинивши крадіжку чужого майна обвинувачений ОСОБА_7 виніс викрадені речі за територію господарства перекинувши через огорожу, де заховав в кущах на прилеглій території, тобто розпорядився викраденими речами у власних цілях, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 200 грн. Працівниками міліції викрадені обвинуваченим одну пару металевих завіс на ворота б/в та чавунну муфту для з"єднання труб діаметром 100 мм б/в, виявлено вилучено та передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред явленому йому

обвинуваченні за ст.ст. 15 ч.1,3, 185 ч.3,185 ч.3 КК України, тобто у незакінченому замаху безпосередньо спрямованому на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у господарство, належного ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , звідки намагався таємно викрасти 6 металевих конструкцій кожна з яких довжиною 1,28 см., шириною 12 см. та діаметром 5 мм., належних дочці власника господарства потерпілій ОСОБА_8 , але злочинні дії не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця так як його побачила потерпіла ОСОБА_8 і він покинув місце вчинення кримінального правопорушення та у крадіжці, поєднаній з умисним проникненням у згадане господарство, звідки викрав одну пару металевих завіс на ворота б/в вартістю 150 грн та чавунну муфту для з"єднання труб діаметром 100 мм б/в, перекинув їх через огорожу, заховав у кущах біля даного господарства, щоб у подальшому здати на пункт прийому металобрухту для отримання коштів, визнав повністю, обставини вчинення ним згаданих кримінальних правопорушень підтвердив відповідно до викладеного в обвинувальних актах. У вчинених кримінальних правопорушеннях обвинувачений щиро кається і просить суворо його не карати. Цивільний позов про відшкодуваня моральної шкоди визнав частково.

Потерпіла ОСОБА_4 на суворому покаранні не настоює, просить задовольнити її позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 на її користь 10 000 грн. моральної шкоди.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушеннях при обставинах викладених в обвинувальних актах та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії слід кваліфікувати за ст.ст. 15 ч.1, 3, 185 ч. 3, 185 ч.3 КК України як незакінчений замах безпосередньо спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникненням у інше приміщення, що не було доведено до кінця з причин, які не залежали від волі обвинуваченого та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом визнаються зізнання та щире каяття у вчинених злочинах.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Приймаючи до уваги ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягується вперше, активно сприяв розкриттю злочинів, позитивно характеризується по місцю проживання, то суд вважає за доцільне примінити ст.69 КК України і перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.ст.15 ч.1,3, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України за ці кримінальні правопорушення.

Суд вважає, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, яку завдано потерпілій ОСОБА_8 , що виразилось у перенесенні останньою душевних переживань, які випливають із тривалості вимушених змін у життєвих стосунках та організації життя у зв язку із вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 крадіжки належного їй майна, підлягає до задоволення частково.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст 15 ч.1,3, 185 ч.3 КК України та ст.185 ч.3 КК України і призначити покарання:

- за ст. 15 ч.1,3, 185 ч.3 КК України застосувавши ст.69 КК України - 2 (два) місяці арешту;

- за ст.185 ч.3 КК України застосувавши ст.69 КК України - 3 (три) місяці арешту.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання - 3 місяці арешту.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту із зали суду та помістити в СІЗО м. Івано-Франківська.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу взяття під варту- 08 червня 2015 р. з 16 год. 45 хв.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, а в решті відмовити.

Речові докази: 6 (шість) металевих конструкцій довжиною 1,28 см., шириною 12 см. ,діаметром 5 мм., кожна та одну пару металевих завіс на ворота б/в, чавунну муфту для з"єднання труб діаметром 100 мм б/в, повернути власнику - потерпілій ОСОБА_4 ; матерчату шапку чорного кольору повернути власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Коломийський міськрайонний суд, а обвинуваченим ОСОБА_5 з часу отримання копії вироку.

Суддя ОСОБА_1