АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
представника власника майна ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на вилучені 26.06.2014 року в Київському відділенні №5 ПАТ «Укркомунбанк» (МФО 304988) грошові кошти в сумі 1273000 грн., 80577 доларів США, 2900 рублів, 4875 доларів США, 70000 гривень.
Ухвала слідчого судді мотивована тим, що вказані грошові кошти призначались для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та матеріального кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, у зв`язку з чим надане клопотання і було задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції адвокат ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09.07.2014 року, вилучені грошові кошти повернути власникам.
Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що слідчим суддею належним чином не обґрунтовано підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Твердження слідчого судді про те, що вилучені грошові кошти здобуті злочинним шляхом, призначались для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення є безпідставними та ґрунтуються лише на припущеннях, оскільки не наведено жодного переконливого доказу останньому. Зазначені грошові кошти були передані для оформлення депозиту, тому жодних підстав для накладення на них арешту не має. Крім того, розгляд клопотання проводився за відсутності власників грошових коштів, у зв`язку з чим і був пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не було пропущено, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання слідчого було розглянуто слідчим суддею 09 липня 2014 року без повідомлення і участі власника майно або його представника. Копія ухвали слідчого судді була отримана представником власника майна лише 26.12.2014 року.
Таким чином, власником майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.
Що стосується безпосередньо поданої апеляційної скарги, то колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.
Як вбачається з ухвали суду, слідчим суддею встановлено, що в провадженні Генеральної прокуратури України перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000069 від 06.03.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно ст. 171 КПК України, слідчий має право, за погодженням з прокурором, в межах кримінального провадження звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у виді речей, документів або грошей, в якому повинно зазначатись підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання слідчого про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та дійшов обґрунтованого висновку, з яким погоджується і колегія суддів, про те, що зазначені грошові кошти здобуті злочинним шляхом (одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є доходами від них), призначались для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України.
Крім цього, санкція ч. 3 ст. 209 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у вигляді конфіскації коштів або іншого майна, одержаного злочинним шляхом.
У висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про арешт майна порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного судом першої інстанції виявлено не було. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 09 липня 2014 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , про накладення арешту на майно та накладено арешт на вилучені 26.06.2014 року в Київському відділенні №5 ПАТ «Укркомунбанк» (МФО 304988) грошові кошти в сумі 1273000 грн., 80577 доларів США, 2900 рублів, 4875 доларів США, 70000 гривень, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду м. Києва оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/796/73/2015 Категорія ст. 172 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11

Доповідач: ОСОБА_1