Провадження 1-кп/127/222/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницьої області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
неповнолітнього: ОСОБА_4 ,
законного представника неповнолітнього: ОСОБА_5 ,
захисника неповнолітнього: ОСОБА_6 ,
потерпілого: ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання по кримінальному провадженню №0007748 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2014 року про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, українця, громадянина України, освіта незакінчена неповна середня, учня 9 класу ЗШ І-ІІІ ступенів № 1 Вінницької міської ради, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.10.2014 року приблизно о 16.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи на території медичного коледжу, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 57, побачив неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до нього та почав вести з ним розмову, яка переросла в словесну суперечку, в ході якої ОСОБА_4 наніс декілька ударів в різні частини тіла ОСОБА_7 .
Згідно з висновком експерта № 1775 від 27.10.2014 року, у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження - синці на обличчі. Вказані тілесні ушкодження ОСОБА_7 належать до легких тілесних ушкоджень та виникли від дії тупого твердого предмету.
В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , свою винуватість визнав частково, і пояснив, що тільки захищався і наніс тілесні ушкодження ненавмисно. Суду пояснив, що з потерпілим особисто до події не був знайомий, а декілька разів бачив в автобусі. 23.10.2014 року приблизно о 16.00 годині він разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прийшли на стадіон медичного коледжу. Він підійшов до ОСОБА_11 і між ними виник словесний конфлікт, який переріс в бійку, а саме він декілька разів вдарив ОСОБА_11 на свій захист. Хто перший наніс удар він не пам`ятає. Також зазначив, що ще до бійки, він мав розмову зі ОСОБА_11 з приводу смс, які потерпілий надсилав його дівчині ОСОБА_12 .
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 пояснила, що конфлікт між хлопцями виник після того, як ОСОБА_13 підійшов до її онука, який стояв з ОСОБА_14 та запитав: «Хто такий борзий біля тебе?», та повідомила, що у її онука також внаслідок бійки була зламана рука, однак вони в правоохоронні органи не зверталися з приводу цього, оскільки вважали, що хлопці побились, потім помиряться.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 , в присутності законного представника ОСОБА_8 суду пояснив, що з ОСОБА_4 особисто до події не був знайомий. В жовтні 2014 року ОСОБА_15 надіслала смс, в якій повідомила, що він дратує ОСОБА_16 . Щоб з`ясувати дані обставини, він зустрівся з ОСОБА_16 в районі ОСОБА_17 , де вони мали розмову. В подальшому вони домовились зустрітись 23.10.2014 року приблизно о 16:00 годині на стадіоні медичного коледжу. Прийшовши на визначене місце разом з товаришем ОСОБА_18 , на них відразу напало по троє хлопців на кожного, які повалили їх на землю та почали бити. Коли його підняли, то підійшов ОСОБА_4 , який повідомив, що він винен йому три ящики пива чи 300 грн. В подальшому ОСОБА_4 наніс йому перший удар в ліву брову, а потім ще декілька ударів по обличчі.
Також зазначив, що ОСОБА_4 йому пізніше написав: «Я об твою голову руку зломав».
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її однокласником. 23.10.2014 року вона з ним повертаючись зі школи, зайшли за ОСОБА_10 і пішли на стадіон, де хлопці мали грати в футбол. Крищук ОСОБА_20 пішов переодягатись, а до ОСОБА_4 подзвонили і він відійшов. Повертаючись назад, вона побачила, як троє хлопців, один з яких був ОСОБА_21 , підійшли до ОСОБА_22 і у них почалась суперечка. ОСОБА_13 замахнувся на ОСОБА_22 , який підставив руку, а вона побачивши це відвернулася.
На наступний день вони з ОСОБА_22 пішли в медпункт, де останньому повідомили, що у нього перелом руки.
Конфлікт виник з приводу того, що ОСОБА_11 не сподобався ОСОБА_23 , про що вона повідомила останнього.
Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні суду пояснив, що ОСОБА_7 його одногрупник, який зателефонував до нього та попросив прийти на стадіон битися, по дорозі зустріли друга ОСОБА_25 . Прийшовши на стадіон, він відвернувся і в цей час ОСОБА_11 почали били хлопці, яких було більше трьох. Потім його вдарили і він впав. Коли він встав, то ОСОБА_13 говорив з ОСОБА_22 , після чого він з останнім пішов додому. Де був ОСОБА_25 йому невідомо. Біля виходу зі стадіону їх наздогнали, після чого ОСОБА_13 з ОСОБА_22 вийшли один на один, де він бачив як ОСОБА_4 наніс удар в голову ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні суду пояснив, що він разом навчається з ОСОБА_19 та ОСОБА_4 23.10.2014 року вони всі разом пішли на стадіон по вул. Заболотного. Коли він пішов переодягатися, прибігла ОСОБА_14 . Він побачив трьох хлопців, а ОСОБА_7 вдарив рукою в обличчя ОСОБА_4 від чого останній прикрився та наніс удар у відповідь. Він хотів прийти на допомогу, однак хлопці розійшлися, а він особисто після цього пішов додому.
З приводу чого була бійка йому невідомо, потім ОСОБА_4 ходив з гіпсовою пов`язкою на руці.
Законний представник неповнолітнього ОСОБА_27 в судовому засіданні суду пояснила, що вона з сином є друзями, оскільки він завжди прислухається до неї. Вважає, що він не винний, однак якщо суд вирішить, то вона не заперечує щодо застосування примусових заходів виховного характеру та передачі їй його під нагляд.
Також зазначила, що її син ОСОБА_22 не конфліктний, протягом тривалого часу товаришує з одними і тими ж друзями, закінчив художню школу, де не було ніяких нарікань, крім того завжди прийде на допомогу. ОСОБА_22 виховується в нормальній сім`ї, тому вона впевнена, що має вплив на свого сина.
Експерт ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що механізм нанесення тілесних ушкодження не досліджувався, було встановленого, що нанесено тілесне ушкодження за допомогою тупого твердого предмету. Питання за допомоги якої руки правої чи лівої було нанесено тілесне ушкодження не ставилось. Відбулося тільки освідування потерпілого, матеріали кримінального провадження не вивчалися. Було виявлено два синці в лівій пара орбітальній ділянці і на підборідді справа. Довідка, яка була надана потерпілим з дитячої лікарні про струс головного мозку при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не оцінюється. Експерти оцінюють струс головного мозку коли надходять додаткові медичні документи, які їм не були надані, а по одній тільки довідці не можна встановити ступінь тяжкості струсу головного мозку. На питання якою рукою було нанесено тілесне ушкодження, потрібно проводити додаткову експертизу і вивчати матеріали кримінального провадження, але з його професійного досвіду, такі тілесні ушкодження могли нанести і лівша і правша.
Крім показів неповнолітнього ОСОБА_4 , потерпілого, свідків, судом також досліджено інші докази зібрані в справі, а саме:
- роздруківкою переписки між ОСОБА_29 ( ОСОБА_19 ) та ОСОБА_30 з соціальної сітки ВКонтакті (а.с. 63-71);
- протоколом слідчого експерименту від 27.11.2014 року та фото-таблицями до протоколу слідчого експерименту від 27.11.2014 року, де потерпілий ОСОБА_7 за допомогою статиста показав як саме ОСОБА_4 наніс йому тілесні ушкодження (а.с. 49- 53);
- висновком судово-медичної експертизи №1775 від 27.10.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження - синці на обличчі, які належать до легких тілесних ушкоджень та виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 23.10.2014 року (а.с. 48).
Суд критично оцінює показання неповнолітнього ОСОБА_4 стосовно того, що він не вчиняв злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вони спростовуються показаннями самого неповнолітнього ОСОБА_4 , потерпілого та свідків, допитаних в судовому засіданні. Неповнолітній ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив факту зустрічі з потерпілим ОСОБА_7 , в результаті конфлікту та штовханини, яка переросла в бійку між ними, вони нанесли один одному тілесні ушкодження. Хоча хто перший наніс тілесні ушкодження він не пам`ятає. Посилання захисника неповнолітнього ОСОБА_4 на те що він лівша та не міг нанести такі тілесні ушкодження, не найшли свого підтвердження в ході судового слідства, оскільки вони спростовуються висновком експерта, в якому зазначається, що тілесні ушкодження у потерпілого були виявлені як з правої сторони так і з лівої сторони.. А про будь яких інших осіб, які могли нанести тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 як на досудовому так і в судовому слідстві встановлено не було. Також дані обставини підтверджують потерпілий і свідки, які зазначили, що між неповнолітнім ОСОБА_4 та потерпілим виник конфлікт на ґрунті неприязних відносив, який почався після написання смс в мережі інтернет потерпілим, та які зазначили, що між ними виникла бійка, в результаті чого і було нанесено тілесні ушкодження, і після чого у неповнолітнього ОСОБА_4 була зламана рука.
Проаналізувавши показання неповнолітнього ОСОБА_4 , потерпілого, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні знайшло місце суспільно небезпечне діяння, яке кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто нанесення легких тілесних ушкоджень.
Заслухавши прокурора, яка просила застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру та передати його під нагляд матері ОСОБА_27 строком на один рік та послалась на те що під час досудового слідства неповнолітній ОСОБА_4 не заперечував, щодо цього, пояснення інших учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 497 КПК України, якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.
Відповідно до ст. 12 КК України - злочин, передбачений ст. 125 ч. 1 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості.
Згідно зі ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 являється неповнолітньою особою, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 19.11.1999 року, вчинив суспільно-небезпечне діяння у віці 15-ти років, відповідно до цього не досяг віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, проживає в придатних для навчання та проживання умовах, про що свідчить акт обстеження житлово-побутових умов від 27.11.2014 року та довідка про склад сім`ї, раніше не судимий, не перебуває на обліку в КЗ ВОНД «Соціотерапія» та КЗ «ВОПЛ ім. А.Ющенка», його матір спроможна забезпечити позитивний виховний вплив.
Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що клопотання ст. слідчого СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області підлягає задоволенню, а саме слід застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері строком на один рік, оскільки виправлення ОСОБА_4 та його перевиховання можливе без застосування до нього кримінального покарання.
На підставі викладеного та керуючись ст. 105 КК України, ст. ст. 498-501 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_27 строком на 1 (один) рік.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя :