Справа № 145/ 2010 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2010 року Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О.В.

при секретарі Бондаренко Л.С.

з участю прокурора Тарасюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володарка кримінальну справу про

обвинувачення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

Київської області, українця, громадянина України,

військовозобовязаного, ІНФОРМАЦІЯ_3,

неодруженого, не працює, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4

Київської області, має на утриманні двох неповнолітніх дітей,

не судимий,

у вчиненні злочину , що передбачає відповідальність за ст. 164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано та доведено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно рішення Сквирського районного суду, Київської області від 14.04.2000 року зобовязаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до повноліття дітей, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину.

Будучи попередженим ВДВС Володарського району управління юстиції Київської області про кримінальну відповідальність за несплату аліментів гр-н ОСОБА_1, належних висновків не зробив та з 01.08.2008 року по 01.04.2010 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей. На обліку в Володарському районному центрі зайнятості не перебуває, офіційно не працює, а живе на випадкові заробітки які приховує від державного виконавця, матеріальну допомогу не надає, участі в вихованні дітей не приймає. Заборгованість по аліментах з 01.08.2008 року по 01.04.2010 року становить 12 692 гривні.

В судовому засіданні підсудний визнав вину повністю за предявленим звинуваченням. Згідно ст. 263 КПК України ОСОБА_1 давати покази по суті справи відмовився.

Допитавши в судовому засіданні потерпілу, свідків та оголосивши документи, що є доказами в справі, суд дійшов висновку, що факт злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів) мав місце і підсудний винен у його вчинені.

Так, факт злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітніх дітей (аліментів) підтверджений показами підсудного даними під час досудового слідства де він визнав вину повністю у скоєнні даного злочину.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду ствердила, що у 1993 році вона одружилась з ОСОБА_1. Під час спільного проживання у них народилась донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, та син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_8 У 2000 році через постійні сварки, вони почали проживати окремо. Згідно виконавчого листа № 2-292 від 24.04.2000 року Сквирський районний суд постановив стягнення з ОСОБА_1, аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_9, в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку до повноліття дітей, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на кожну дитину. З 2000 по 2007 рік її колишній чоловік частково сплачував аліменти. У липні 2007 року він перестав сплачувати встановлені ліменти. До 2007 року ОСОБА_1 до дітей приїздив дуже рідко, грошей не давав, подарунків дітям не привозив. Після розлучення і до теперішнього часу, колишній чоловік до дітей не приїздив взагалі. Матеріально не допомагав, участі у вихованні дітей не приймав.

Свідок ОСОБА_6 суду ствердила, що в даний час вона працює старшим державним виконавцем відділу ДВС Володарського РУЮ, і в неї на виконанні находиться виконавчий лист № 2-292 від 24.04.2000 року про стягнення аліментів з громадянина ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6. Рішення боржником не виконується, на виклики державного виконавця не зявляється. Заходів цодо погашення заборгованості боржником не вжито.

Свідок ОСОБА_7 суду ствердив, що ОСОБА_1 знає добре, так як тривалий час проживають в одному селі. За місцем проживання гр. ОСОБА_1, характеризується з позитивної сторони, із сусідами перебуває в добрих відносинах. По даний час останній їздить на заробітки, але куди пояснити не може так як незнає. Час від часу приїздить до співмешканки в с. Рубченки.

Покази свідка ОСОБА_8 оголошено в судовому засіданні за клопотанням прокурора в звязку з неявкою свідка до суду. В показах свідка зазначено, що ОСОБА_1 знає добре, так як тривалий час проживають в одному селі по сусідству. За місцем проживання останній характеризується з позитивної сторони, із сусідами перебуває в добрих відносинах. Починаючи з осені 2009 року і по даний час гр. ОСОБА_9, їздить на заробітки, куди не відомо. Час від часу останній приїздить в с.Рубченки до своєї співмешканки.

Свідок ОСОБА_10 суду ствердила, що на даний час проживає разом із співмешканцем ОСОБА_1 Дійсно у 2000 році її співмешканцю присудили аліменти на утримання неповнолітніх дітей. До серпня 2008 року ОСОБА_1, частково сплочував аліменти. З серпня 2008 року її співмешканець ОСОБА_1, перестав сплачувати дані аліменти в зв'язку з тим, що працював неофіційно і заробітню плату не віддавали. Потім із середини 2009 року він почав підробляти в м. Києві на будівництві не офіційно, так як офіційної роботи не знайшов. Дані кошти, які заробляв віддавав останній. Участі у вихованні своїх законних дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає.

Винність підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи , зокрема:

- заявою гр-ки ОСОБА_2 (а.с. 14);

- поданням відділу державної виконавчої служби, Володарського РУЮ, про притягнення

до кримінальної відповідальності, за злісне ухилення від сплати аліментів гр-на

ОСОБА_1, та матеріалами до нього (а.с. 8);

- виконавчим листом Сквирського районного суду Київської області № 2-292, від 24.04.2000

року (а.с. 12);

- контрольним листом стягнення аліментів (а.с.9-10);

- пропозицією-попередженням гр-на ОСОБА_1, про погашення ним

заборгованості по аліментах (а.с. 11);

- довідкою-розрахунком про заборгованість гр-на ОСОБА_1, згідно

виконавчого листа № 2-292, від 24.04.2000 року, (а.с. 11);

- довідкою Сквирського та Володарського РЦЗ про те, що гр-н ОСОБА_1,

на обліку в центрі зайнятості не перебуває, (а.с.39, 42);

- довідкою Сквирської ДПІ про те, що гр-н ОСОБА_11 ,ІНФОРМАЦІЯ_10, на

обліку, як платник податків не перебуває (а.с. 40-41);

- копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.28);

- постановою Сквирського районного суду (а.с.27).

Оцінюючи всі встановленні та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_1, у скоєні інкримінованого йому досудовим слідством злочині доведена повністю в судовому засіданні.

Дії підсудного ОСОБА_1, суд кваліфікує по ст. 164 ч. 1 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, особу винного та обставини справи що помякшують та обтяжують покарання.

· ОСОБА_1, по місцю проживання характеризується позитивно, злочин вчинив невеликої тяжкості, раніше не судимий.

Обставин, що помякшують покарання підсудному ОСОБА_1, судом не встановлено.

Обставин що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1, судом не встановлено.

З врахуванням особи ОСОБА_1, суд вважає, що міра покарання повинна бути призначена у виді обмеження волі, як передбачено санкцією статті кодексу за яким кваліфіковано його дії, враховуючи думку потерпілої.

Так, керуючись ст. 75 КК України ОСОБА_1 можна виправити без відбування покарання з випробуванням, надати можливість стати на шлях виправлення в умовах суспільства, визначивши в силу ст. 75 КК України іспитовий строк.

Судових витрат по справі не має.

КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 323 , 324 КПК УКРАЇНИ , СУД , -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1, у вчиненні злочину передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України.

Призначити ОСОБА_1, покарання по ст. 164 ч. 1 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1, від призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.

В силу ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1, обовязок періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речові докази по справі відсутні.

Строк відбування покарання засудженому, обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд , протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

СУДДЯ О.В. ТКАЧЕНКО