Провадження № 1-кп/752/739/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2013 року
м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в
складі:

головуючого судді - Дмитрук Н.Ю.,

при секретарі - Веселовському Д.П.,

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
кримінальне провадження №0012628
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Києва, українки,
громадянки України, із вищою освітою,
не одруженої, не працюючої,
зареєстрованої та проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1, п/б, раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.
358 КК України,

з участю сторін кримінального
провадження:

прокурора Опанасенка В.І.

обвинуваченої ОСОБА_1, суд -

в с т а н о в и в :

У обвинуваченої ОСОБА_1 у
невстановленому слідством місці, у
невстановлений слідством час, виник
умисел направлений на пособництво у
підробленні офіційного документу, а
саме диплому про вищу освіту, з метою
його подальшого використання. У
невстановлений слідством час, у
невстановленому слідством місці
ОСОБА_1, реалізуючи свій злочинний
умисел, надала невстановленій
слідством особі свої паспортні дані, з
метою отримання диплому про вищу
освіту, зміст якого не відповідав
дійсності.

Так, у невстановленому слідством місці,
у невстановлений слідством час,
невстановлена слідством особа
підробила та збула підроблений
офіційний документ, а саме диплом
бакалавра серії НОМЕР_1 від 30 червня 2007
року та додаток до диплому ( НОМЕР_1 від
30 червня 2007 року) бланк серії 12 КТ № 744042
виданий на ім'я ОСОБА_1 в якому
зазначалось, що вона закінчила у 2007
році Національний авіаційний
університет, і отримала базову вищу
освіту за напрямом підготовки «Право»,
та здобула кваліфікацію бакалавра з
права, що не відповідало дійсності.

Крім того, у невстановлений слідством
час, у невстановленому слідством місці
у ОСОБА_1 виник злочинний умисел
направлений на використання за відомо
підробленого документу, який складений
та виданий установою, який має право
видавати та посвідчувати такі
документи і який надає права. У
невстановлений слідством час, у ОСОБА_1
виникла необхідність в отриманні
повної вищої освіти. Тому ОСОБА_1
вирішила надати документи для вступу
до Київського Національного
торговельно-економічного
університету. Для вступу до вище
вказаного університету потрібно
надати певний перелік документів
зокрема диплом про отримання вищої
освіти. Тому ОСОБА_1 надала до КНТЕУ
завідомо підроблений диплом бакалавра
серії НОМЕР_1 від 30 червня 2007 р. та
додаток до диплому ( НОМЕР_1 від 30 червня
2007 року) бланк серії 12 КТ № 744042 від
30.06.2007р. 07 лютого 2011 року ОСОБА_1 була
зарахована на навчання до Київського
національного
торгівельно-економічного
університету. 23 лютого 2012 року ОСОБА_1
закінчила КНТЕУ і отримала повну вищу
освіту за спеціальністю
«Правознавство» та здобула
кваліфікацію магістра з правознавства,
на підставі чого їй було видано диплом
магістра серія КВ № 41929508 та додаток
серії 12 КВ № 101525.

Крім того, у невстановлений слідством
місці, у невстановлений слідством час,
у ОСОБА_1 виник злочинний умисел на
використання завідомо підробленого
документу а саме диплому про вищу
освіту. Приблизно на початку липня 2013
року ОСОБА_1 вирішила влаштуватись на
роботу до Міністерства юстиції України
на посаду провідного спеціаліста
відділу взаємодії з державними
органами Департаменту взаємодії з
органами державної влади. Тому ОСОБА_1
потрібно було подати до відділу кадрів
Міністерства юстиції України певний
пакет документів зокрема диплом про
вищу освіту. Так у невстановлений
слідством час, ОСОБА_1 надала до відділу
кадрів Міністерства юстиції України
завідомо підроблений документ а саме
диплом бакалавра серії НОМЕР_1 від 30
червня 2007 р. та додаток до диплому (
НОМЕР_1 від 30 червня 2007 року) бланк серії
12 КТ № 744042 від 30.06.2007р.

Таким чином, ОСОБА_1 визнається
винуватою у вчиненні кримінальних
правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1
ст. 358 ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у
пособництві у підробленні офіційного
документа, який складений та виданий
установою, яка має право видавати та
посвідчувати такі документи і який
надає права, з метою його використання,
та використанні завідомо підробленого
офіційного документа.

30.10.2013 року між прокурором прокуратури
Голосіївського району м. Києва та
підозрюваною ОСОБА_1 укладено угоду
про визнання винуватості, згідно якої
ОСОБА_1 беззастережно визнала свою
винуватість за підозрою у вчиненні
кримінальних правопорушень
передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 ч. 4 ст. 358
КК України.

Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 358
КК України у виді штрафу у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян що становить 1700 грн., за ч. 4 ст.
358 КК України у виді штрафу у розмірі 50
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян що становить 850 грн., на
підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначивши
ОСОБА_1 покарання у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян що становить 1700 грн., та
ОСОБА_1, який роз'яснено наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені ст. 473 КПК України, та
наслідки невиконання угоди, дала згоду
на його призначення.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України
угода про визнання винуватості між
прокурором і підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.

В ст.ст. 470, 472 КПК України визначені
обставини, що враховуються прокурором
при укладенні угоди про визнання
винуватості та основні вимоги до
змісту.

Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо
угоду досягнуто обвинувальний акт із
підписаною між сторонами угодою
невідкладно надсилається до суду.
Розгляд щодо угоди проводиться судом
під час підготовчого судового
засідання за обов'язкової участі
сторін угоди з повідомленням інших
учасників судового провадження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши
думку учасників кримінального
провадження, які просили затвердити
угоду про визнання винуватості,
вивчивши обвинувальний акт,
перевіривши угоду про визнання
винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4
ст. 469, ст. 472 КПК України, з'ясувавши у
обвинуваченої ОСОБА_1, що вона розуміє
викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України
обставини, зокрема те, що вона має право
на судовий розгляд, під час якого
прокурор зобов'язаний довести кожну
обставину щодо кримінального
правопорушення, у вчиненні якого її
обвинувачують та має права: мовчати, і
факт мовчання не матиме для суду
жодного доказового значення, мати
захисника, у тому числі на отримання
правової допомоги безоплатно у порядку
та випадах, передбачених законом, або
захищатись самостійно, допитати під
час судового розгляду свідків
обвинувачення, подати клопотання про
виклик свідків і подати докази, що
свідчать на його користь; наслідки
укладення та затвердження угоди,
передбачені ст. 473 КПК України; характер
обвинувачення, щодо якого вона визнає
себе винуватою; вид покарання, а також
інші заходи, які будуть застосовані до
неї у разі затвердження угоди судом, та
переконавшись, що укладення даної
угоди сторонами є добровільним, суд
вважає за необхідне винести у даному
провадженні вирок відносно ОСОБА_1 яким
затвердити угоду про визнання
винуватості, визнати ОСОБА_1 винуватою
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.
27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за
викладених у вироку обставин, та
призначити узгоджену сторонами міру
покарання, яка відповідає загальним
засадам призначення покарання,
передбаченим ст. 65 КК України.

Долю речових доказів вирішити у
відповідності до вимог ст. 100 КПК
України.

Витрати у кримінальному провадженні
вирішити у відповідності до вимог ст. 124
КПК України. Керуючись ст.ст. 314, 368, 475
КПК України, суд -

засудив:

затвердити угоду про визнання
винуватості, укладену 30 жовтня 2013 року
між прокурором прокуратури
Голосіївського району м. Києва та
ОСОБА_1

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.
358 КК України, та призначити їй
покарання:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у
розмірі ста неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що
становить 1700 грн.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у
розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян що становить 850 грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно призначити
ОСОБА_1 покарання у розмірі ста
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 1700 гривень.

Речові докази по справі:

- диплом бакалавра серії НОМЕР_1 від 30
червня 2007 р. та додаток до диплому (
НОМЕР_1 від 30 червня 2007 року) бланк серії
12 КТ № 744042 від 30.06.2007р., що знаходяться в
матеріалах кримінального провадження
(т. 1 а.с. 47), - залишити при матеріалах
кримінального провадження.

Витрати на залучення експертів у
кримінальному провадженні за
проведення технічної експертизи
документів від 23.10.2013 р. № 445тдд - 809,05
гривень, стягнути з ОСОБА_1 на корить
держави.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду м. Києва через
Голосіївський районний суд м. Києва
протягом 30 діб з моменту проголошення
обвинуваченим з підстав призначення
судом покарання, суворішого, ніж
узгоджене сторонами угоди, ухвалення
вироку без його згоди на призначення
покарання, невиконання судом вимог,
встановлених частинами четвертою,
шостою, сьомою статті 474 КПК України, в
тому числі не роз'яснення йому
наслідків укладення угоди, прокурором -
виключно з підстав призначення судом
покарання, менш суворого, ніж узгоджене
сторонами угоди, затвердження судом
угоди у провадженні, в якому згідно з
частиною четвертою статті 469 КПК
України угода не може бути укладена.

Суддя
Н.Ю. Дмитрук