АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 193/2270/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/306/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кривому Розі апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого щодо застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року стосовно

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кропивне Хмельницького району Вінницької області,

українця, громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІ-ї групи,

раніше засудженого:

- 17.09.2012 року Солонянським районним судом Дніпропетровської області

за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки,

з випробуванням строком на 1 рік;

- 06.11.2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська

за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки

1 місяць,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

представник Софіївської ВК № 45 ОСОБА_8

засуджений ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі засуджений просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року, враховуючи те, що він був засуджений за злочини лише середньої тяжкості, відбув встановлений вимогами закону строк покарання та має на утриманні матір, яка є інвалідом І-ї групи.

Так, ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року було відмовлено у застосуванні Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

Відмовляючи засудженому у застосуванні до нього акту амністії, суд першої інстанції зазначив про наявність у ОСОБА_6 двох непогашених судимостей за злочини, які відносяться до категорії тяжких умисних злочинів, на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році», а саме, за вироками: від 17.09.2002 року Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України; від 06.11.2013 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 71 КК України. Таким чином, суд зробив висновок, що засуджений є особою, до якої відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» та п. в) ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор та представник Софіївської ВК № 45 заперечували проти апеляційної скарги та вважали оскаржуване судове рішення законним та обґрунтованим, засуджений підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду.

Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу учасниками апеляційного розгляду подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Розглядаючи апеляційну скаргу засудженого, зважаючи на існування застережень до застосування акту амністії, колегія суддів звертає увагу на наявність у ОСОБА_6 двох судимостей за вчинення умисних тяжких злочинів за вироками:

від 17.09.2012 року Солонянського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України;

від 06.11.2013 року Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 71 КК України.

Доводи в апеляції засудженого стосовно того, що ст. 263ч.1 КК України належить до злочинів середньої тяжкості необґрунтовані, оскільки відповідно до змін до Кримінального Кодексу України від 05.07.2012 року, які набрали чинності з 12.08.2012р. санкцією зазначеної статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років. Тому відповідно до ст. 12 КК України з 12.08.2012р. зазначений злочин вважається тяжким.

Таким чином, акт амністії не може бути застосований до ОСОБА_6 , оскільки згідно ст. 8 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», а саме, у пункті в) частини першої зазначеної статті осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, а ухвала Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання щодо застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4