№ 1-663/08
ПОСТАНОВА

попереднього розгляду справи

22.08.2008 р.
м. Київ

Cуддя Печерського
районного суду м. Києва Підпалий В.В.,

при секретарі Новіковій
Н.І.,

за участю прокурора
Вавренюка О.С.,

захисника - адвоката
ОСОБА_1

представника потерпілої ОСОБА_2

представника цивільного
позивачОСОБА_3

провівши в приміщенні
суду в м. Києві попередній розгляд кримінальної справи по обвинуваченню
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, у вчиненні злочинів, передбачених ст. 219 ч.
2 КК України 1960 року, ст. 367 ч. 2 КК
України, -

встановив:

Кримінальна
справа по обвинуваченню ОСОБА_4. у вчиненні злочинів, передбачених ст. 219 ч.
2 КК України 1960 року, ст. 367 ч. 2 КК
України надійшла до Печерського районного суду м. Києва 24.07.2008 року.

Прокурор
вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду і викликати в
судове засідання осіб, зазначених у списку, долученому до обвинувального висновку,
вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 237 КПК України.

Представник
цивільного позивача ДК «Укргазвидобування» Сидорченко В.В. підтримав думку
прокурора.

Захисник
ОСОБА_4.- адвокат ОСОБА_1заявили клопотання про направлення справи на прокурору
для усунення виявлених недоліків при направлення справи, що під час досудового
слідства були допущенні істотні порушення кримінально- процесуального закону, у
тому числі право на захист ОСОБА_4., не
притягнуто до відповідальності інших осіб, оскільки окремий розгляд справи щодо
них неможливий, невиконання вказівок судів викладених у попередніх постановах
про направлення зазначеної кримінальної справи на додаткове розслідування, по
справі допущена неповнота досудового слідства, не визнано речовим доказом
будинок, який зберіг на собі сліди злочину.

Потерпіла
ОСОБА_5, заявила клопотання про направлення справи на додаткове розслідування
вважаючи, що під час досудового слідства були допущенні істотні порушення
кримінально- процесуального закону, які істотно обмежили права потерпілих по
справі, не притягнуто до відповідальності інших осіб, оскільки окремий розгляд
справи щодо них неможливий, невиконання вказівок судів викладених у попередніх
постановах про направлення зазначеної кримінальної справи на додаткове
розслідування, по справі допущена неповнота досудового слідства, не визнано
речовим доказом будинок, який зберіг на собі сліди злочину. Досудовим слідством
не встановлені всі особи, причетні до руйнування будинку та не вирішено питання
про їх відповідальність.

Обвинувачений
ОСОБА_4. підтримав клопотання захисника ОСОБА_1

Представник
потерпілої ОСОБА_2потерпілі ОСОБА_6 ОСОБА_7
підтримали клопотання потерпілої ОСОБА_5., зазначивши при цьому, що ними
оскаржені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи щодо інших осіб
відносно яких було, на їх думку, неправомірно відмовлено в порушенні
кримінальної справи по факту руйнування будинку.

Вивчивши
матеріали кримінальної справи, заслухавши думку прокурора, потерпілих,
представника потерпілої, представника цивільного позивача, обвинуваченого та
його захисника суд дійшов до наступного висновку.

Із
матеріалів кримінальної справи вбачається, що постановою Печерського районного
суду м. Києва від 06.11.2006 року в задоволенні постанови слідчого в особливо
важливих справах прокуратури м. Києва від 16.02.2006 року про направлення
кримінальної справи до суду для вирішення питання про звільнення обвинуваченого
ОСОБА_4. від кримінальної відповідальності у зв'язку з застосуванням
Закону України «Про амністію» відмовлено, а кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_4. за ст. 219 ч. 2 КК України 1960 року направлено прокурору міста Києва
для організації досудового слідства. За змістом зазначеної постанови суд
прийшов до висновку про відсутність в матеріалах справи достатньої кількості
доказів наявності вини саме ОСОБА_4. у вчиненні злочину, передбаченого ст. 219
ч. 2 КК України 1960 року.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва зазначену постанову Печерського районного суду від
18.01.2007 року залишено без змін.

Постановою
Печерського районного суду м. Києва від 21.08.2007 року кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_4. за ст. 219 ч. 2 КК України 1960 року направлено
прокурору м. Києва в порядку ст. 249-1 КПК України для усунення виявлених
порушень.

Постановою
Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2008 року кримінальну справу по
обвинуваченню ОСОБА_4. за ст. 219 ч. 2 КК України 1960 року, за ст. 367 ч. 2 КК
України направлено прокурору м. направлено прокурору міста Києва для
організації проведення додаткового розслідування слідства.

Ухвалою
Апеляційного суду м. Києва зазначену постанову Печерського районного суду від
10.07.2008 року постанову Печерського районного суду м. Києва від 05.05.2008
року було скасовано, оскільки наведені в постанові суду підстави для
направлення справи на додаткове розслідування не можна вважати такими, без
усунення яких справу можна призначити до судового розгляду.

Так, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 11.02.2005
року «Про практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове
розслідування» кримінальна справа у будь-якому разі не може бути призначена до
судового розгляду, якщо при провадженні досудового слідства було порушено право
обвинуваченого на захист.

Зокрема, відповідно до ст. 370 ч. 2 п. п. 3, 11 КПК України
порушення право обвинуваченого на захист та вимог кримінально-
процесуального закону про обов'язковість пред'явлення
обвинувачення та порядок пред'явлення, є істотним порушенням кримінально-
процесуального закону.

Відповідно
до п. 9 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2003 року за № 8 «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист
у кримінальному судочинстві», при попередньому розгляді справи суддя зобов'язаний
перевірити, чи забезпечили органи дізнання, досудового слідства реалізацію
права обвинуваченого на захист. Встановивши, що право на захист було порушено і
що це унеможливлює подальше провадження у справі, суддя має повернути її на
додаткове розслідування.

Зокрема, відповідно до вимог до ст. 140 ч. 3 КПК України про пред'явлення
обвинувачення, роз'яснення його суті і вручення копії постанови слідчий складає
протокол із зазначенням години і дати пред'явлення обвинувачення, який
підписується обвинуваченим, слідчим та захисником.

Проте, в порушення вимог ст. 140 КПК України протокол про пред'явлення
обвинувачення ОСОБА_4 від 8.02.2008 року складений
з істотним порушенням вимог кримінально- процесуального закону, а саме не
підписаний захисником ОСОБА_4. - адвокатом ОСОБА_1( т. 17 а.с. 58).

Відповідно
до п. 10 ч. ч. 2, 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2003 року за № 8 «Про застосування
законодавства, яке забезпечує право на захист у
кримінальному судочинстві», суди повинні
вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення в
якості обвинуваченого була конкретною за змістом і недодержання органами
досудового слідства вимог ст. ст. 132, 142 КПК України може бути підставою для
повернення справи на додаткове розслідування.

Так,
відповідно до вимог ст. 132 КПК України
пред'явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним, а саме: у постанові
про притягнення в якості обвинуваченого повинно бути зазначено час, місце, спосіб, мета, мотив та інші
ознаки злочину, наскільки вони відомі слідчому.

Відповідно до
вимог ст. 21 КПК України слідчий зобов'язаний
надати обвинуваченому можливість захищатися встановленими законом засобами від
пред'явленого обвинувачення.

Так,
постановою слідчого від 30.11.2005 року було відмовлено в порушенні
кримінальної справи щодоОСОБА_8за ст. 6 п. 8 КПК України.

Разом
з тим відмовляючи в порушенні кримінальної справи щодоОСОБА_8слідчим зазначено,
що настання тяжких наслідків стало не тільки через вину ТОВ «Рембуд», яке
провело роботи, що призвели до руйнування, а також через службову недбалість
головного інженера ЖЕО № 608 ОСОБА_8(т.
1 а.с а.с. 29- 37).

Проте,
зазначені обставини не знайшли свого відображення у обвинуваченні ОСОБА_4, а
саме ступені його винуватості у інкримінованих йому злочинів.

Крім
того, в обвинуваченні та в
обвинувальному висновку зазначено, що ОСОБА_4. діяв в порушення ст. 21
ч. 2 Закону України «Про охорону праці», а саме що не допускається будівництво,
реконструкція, технічне переоснащення тощо виробничих об'єктів, інженерних інфраструктур
об'єктів соціально-культурного призначення, виготовлення і впровадження нових
для даного підприємства технологій і зазначених засобів без попередньої
експертизи робочого проекту або робочої документації на їх відповідність
нормативно-правовим актам з охорони праці.

Проте, в обвинуваченні не зазначено які саме були виробничі об'єкти,
інженерні інфраструктури об'єктів соціально-культурного призначення, які нові
для даного підприємства технологій і зазначені засоби виготовлялись та
впроваджувались.

Вивченням
матеріалів кримінальної справи встановлено, що слідчим при проведенні
додаткового досудового слідства не виконано вказівки Постановою Печерського
районного суду м. Києва від 21.08.2007 року кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_4. за ст. 219 ч. 2 КК України 1960 року направлено прокурору м. Києва в
порядку ст. 249-1 КПК України для усунення виявлених порушень.

Так,
в обвинувальному висновку слідчим приводиться посилання як на доказ вини
ОСОБА_4. у вчиненні злочину, що йому інкримінується, на висновки судових
будівельно- техничних експертиз, об'єктом проведення яких був житловий будинок
НОМЕР_1 протоколи огляду зазначеного будинку, який за версією слідства зберігає
на собі сліди злочину.

Проте,
всупереч вимогам ст.cт. 78,79 КПК України будинок речовим доказом не визнаний.

Крім
того, необхідність визнання зазначеного будинку речовим доказом була підставою
для подовження строку досудового слідства.

Враховуючи
зазначені обставини, суд позбавлений можливості всебічно і об'єктивно
розглянути справу та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Тому,
клопотання захисника ОСОБА_4.- адвоката ОСОБА_1 про направлення справи
прокурору для усунення порушень вимог КПК України слід задовольнити частково,
клопотання потерпілої ОСОБА_5., представника потерпілої ОСОБА_2 про
направлення кримінальної справи за
обвинуваченням ОСОБА_4., у вчиненні злочинів, передбачених ст. 219 ч. 2 КК України 1960 року, ст. 367 ч. 2 КК України для організації проведення додаткового
розслідування слід задовольнити, а кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_4., у вчиненні злочинів, передбачених ст. 219 ч. 2 КК України 1960 року, ст. 367 ч. 2 КК України
направити прокурору м. Києва для організації проведення додаткового
розслідування.

Під час
додаткового розслідування з дотриманням вимог КПК України необхідно усунути
зазначені порушення, виконати вказівки викладені у постановах Печерського районного
суду від 06.11.2006 року та 21.08.2007 року, ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 18.01.2007
року та за потребою здійснити інші необхідні слідчі дії.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 237, 240-244, 246 КПК України,

постановив:

Кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, у вчиненні злочинів,
передбачених ст. 219 ч. 2 КК України
1960 року, ст. 367 ч. 2 КК України направити прокурору м. Києва для організації
проведення додаткового розслідування.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд залишити без змін.

Постанова може
бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 діб з дня її винесення.

Суддя
В.В. Підпалий