20.07.2015 Справа № 756/8287/15-к
№ 756/8287/15-к
№ 1-кп/756/599/15

В И Р О К
Іменем України
20 липня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фергана Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27 травня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
13 лютого 2015 року приблизно о 22-ій годині 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні розважального закладу «Зіон Клуб», що по вул. Полярній, 10-В, м. Києва, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, та скориставшись неуважністю ОСОБА_4 , яка поклавши на стіл належний їй мобільний телефон марки «iPhone 5S», відволіклася, таємно викрав належне ОСОБА_4 майно, а саме мобільний телефон марки «iPhone 5S», вартістю 10 000 грн. Після вчиненого ОСОБА_7 з місця злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У судовому засіданні ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав, розкаявся, підтвердивши обставини вчиненого. Зокрема, показав, що 13 лютого 2015 року приблизно о 22-ій годині 30 хвилин він разом зі своїм знайомим прийшов до розважального закладу «Зіон Клуб», що по вул. Полярній, 10-В м. Києва. У зазначеному закладі святкували також корпоративний вечір його знайомі. Знаходячись у розважальному закладі він познайомився з ОСОБА_4 , яка також була учасницею даного корпоративну. Під час бесіди ОСОБА_4 попрохала його здійснити виклик служби таксі з її мобільного телефону. Після розмови, він повернув ОСОБА_4 мобільний телефон і остання поклала його на стіл поруч із собою та відійшла. Він вирішив викрасти зазначений мобільний телефон. З цією метою він, скориставшись, що за столом нікого не було, та за його діями ніхто не спостерігає, взяв зі столу мобільний телефон марки «iPhone 5S», поклав його собі до кишені куртки. Після цього він з місця вчинення злочину пішов, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, а саме продав. У вчиненому кається й просить його суворо не карати. Цивільний позов визнає у повному обсязі та готовий відшкодовувати.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро розкаявся.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, однак займається суспільно-корисною працею, раніше судимий.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та даних про особу винного, його перевиховання та виправлення можливі лише в умовах ізоляції від суспільства, однак, можуть бути досягнуті при призначенні покарання не в максимальних межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин під час встановленого йому іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України.
Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд ураховує положення ст. 129 КПК України.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 27 травня 2013 року, й остаточно ОСОБА_7 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Змінити ОСОБА_7 запобіжній захід з домашнього арешту на тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 20 липня 2015 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. у рахунок відшкодування завданої злочином шкоди.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, з дня отримання ним копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя