Справа №487/7629/14-к 02.02.2015 02.02.2015 02.02.2015
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0002206, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.05.2014 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду Миколаївської області від 27.11.2014 року.

Обвинувачений:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Южноукраїнська Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає в цьому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 . Обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_5

Просить вирок суду змінити, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням.

_________________________________________________________________

Провадження 11-кп/784/85/15 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.11.2014 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.ч. 2,3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України і призначено йому покарання :

· за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік;
· за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
· за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді 3 років позбавлення волі.

Узагальнені доводи захисника ОСОБА_5 .

Зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не визнав пом`якшуючими покарання обставинами наявність на утриманні неповнолітнього сина та безробітну дружину.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 вчинив злочини не в період іспитового строку, що на її думку вказує на те, що до обвинуваченого можливо застосувати ст. 75 КК України.

Вказує, що потерпіла ОСОБА_9 , яка є тещою обвинуваченого, звернулася до суду з заявою, в якій вказала, що претензій до обвинуваченого не має.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

02.05.2014 року ОСОБА_6 , знаходячись в салоні автомобіля ОСОБА_10 , на якому він разом з потерпілим під`їхали до будинку, розташованого в АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю в автомобілі потерпілого викрав мобільний телефон з картою пам`яті, спричинивши останньому матеріальні збитки на 1 150 грн.

Крім того, ОСОБА_6 03.05; 05.05; та 07.05.2014 року з метою таємного викрадення майна, проникав через огорожу на територію домоволодіння АДРЕСА_4 , а потім пошкодивши скло фрамуги - в приміщення будинку, звідки таємно викрадав побутові та господарські товари, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на суму 1750 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 08.06.2014 року о 12 годині ОСОБА_6 , знаходячись на кладовищі в смт. Велика Корениха м. Миколаєва зі своїм знайомим ОСОБА_12 будучи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись відсутністю уваги останнього викрав кредитну картку відділу «Приватбанк», яка належала потерпілому та зняв з неї гроші в розмірі 1020 грн., чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Окрім того, 04.08.2014 року близько 8 години, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою ОСОБА_13 , за згодою останньої зняв паровий котел та виніс його з дому, а потім продав ОСОБА_14 за 300 грн. Вказаними діями обвинувачений заподіяв ОСОБА_15 матеріальні збитки на суму 10 000 гривень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 в інкримінованих йому злочинах, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтом не оспорюється.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, що відносяться до категорії середньої тяжкості ( ч.2 ст. 185 і ч.2 ст. 190 КК України) та тяжкого злочину ( ч.3 ст. 185 КК України), даних про особу винного, який раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючу покарання обставину - скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_6 покарання: за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, що не є максимальним розміром; за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, що є мінімальним розміром.

Остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів суд першої інстанції призначив з дотриманням вимог ст. 70 КК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник ОСОБА_5 надала свідоцтво про народження неповнолітнього ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та пояснила, що обвинувачений ОСОБА_6 є його батьком..

Але, як вбачається з наданого свідоцтва, батьком неповнолітнього є ОСОБА_17

Свідоцтва про укладення шлюбу, а також будь-яких інших документів які б підтверджували зміну прізвища обвинуваченого ОСОБА_6 на ОСОБА_18 захисник суду не надала.

Зазначене вказує на те, що ОСОБА_6 не перебуває в шлюбі та на утриманні в нього немає неповнолітніх дітей.

З огляду на наведене, доводи захисника про те, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання не визнав пом`якшуючими покарання обставинами наявність на утриманні неповнолітнього сина та дружини є необґрунтованими.

Той факт, що потерпіла ОСОБА_15 подала до суду заяву про відсутність претензій до обвинуваченого та про відшкодування ним збитків, на який посилається захисник, не знижують ступеню тяжкості вчиненого злочину.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_6 скоїв злочини не в період іспитового строку не можуть бути прийняті з огляду на наведене.

Як видно з матеріалів провадження, обвинувачений 05.03.2009 року був засуджений Заводським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ст. ст. 187, 357,70 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання. Незважаючи на звільнення від покарання з випробувальним терміном, ОСОБА_6 не став на шлях виправлення, належних висновків для себе не зробив і невдовзі знову продовжував скоювати корисні злочини. На підставі чого він був повторно засуджений та йому було призначено покарання за сукупністю вироків.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави для застосування ст. 75 КК України, оскільки як свідчать матеріали справи, ОСОБА_6 скоїв злочини, які відносяться до тяжких та середньої тяжкості, не працює, живе за рахунок тимчасових заробітків, за місцем проживання характеризується негативно, від мешканців смт. В. Корениха в його адресу неодноразово надходили скарги, зловживає спиртними напоями, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, має емоційно нестійкі розлади особистості, пограничного типу, в стані нестійкої компенсації, ускладнений синдромом залежності від алкоголю. Окрім того, ОСОБА_6 є підозрюваним в іншому кримінальному провадженні, яке на теперішній час розслідується. Ці обставини свідчать про неможливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, що спростовує доводи апелянта в цій частині.

Суд першої інстанції належним чином вмотивував свій вирок та призначив ОСОБА_6 відповідне і справедливе покарання, яке на думку колегії суддів, є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Тому відсутні підстави для зміни даного вироку та задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Миколаєва відносно ОСОБА_6 від 27.11.2014 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: