УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року колегія суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного суду
Автономної Республіки Крим у складі:

Головуючого
- Капустіної Л.П.

Суддів -
Балахонова Б.Л., Бордачьова В.М. за
участю прокурора - Сулейманової
Д.Н.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Сімферополі апеляцію прокурора на
постанову Ялтинського міського суду Автономної Республіки Крим від 19 лютого
2007 року, якою відмовлено в задоволенні подання органа дізнання в обрані

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженцю м. Ялти, громадянину України, з середньою
освітою, який поживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимому,

обвинуваченому
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, запобіжного західу в
виді взяття під варту.

встановила:

Органом
досудового слідства ОСОБА_1
звинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а
саме в тому, що 27 січня 2007 р.,
приблизно в 20.30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
знаходився біля магазина «Магістраль», розташованного по вул. Свердлова, буд.
61, м. Ялти, де також перебували неповнолітні ОСОБА_2 і ОСОБА_3 Побачивши у
ОСОБА_2. мобільний телефон, ОСОБА_1
вчинив напад на неповнолітніх ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та став вимагати передати
йому яки вони мали при собі гроші, а від ОСОБА_2 вимагав передати його
мобільний телефон. При цьому ОСОБА_1,
погрожуючи життю, здоров'ю ОСОБА_2 і ОСОБА_3, застосував до них фізичне
насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я, завдавши декілька
ударів по різним частинам тіла, подавивши у неповнолітніх волю до опору і завдав їм фізичну біль. За таких
обставин, явної фізичної переваги, боязні того, що ОСОБА_1 застосує
насильство, небезпечне для життя та здоров'я, ОСОБА_2 вимушений був передати ОСОБА_1у свій мобільний
телефон «Соні Еріксон К 7001»,
вартістю 1500 грн. З викраденим мобільним
телефоном ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник.

Постановою
Ялтинського міського суду АР Крим від 19 лютого 2007 р. відмовлено у
задоволенні подання органа дізнання в обрані відносно ОСОБА_1а міри запобіжного
заходу в виді взяття під варту з тих підстав, що він має постійне місце
проживання, де характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку в
Ялтинському психоневрологічному діспансері не перебуває. Також суд першої
інстанції послався на те, що ступінь тяжкості вчиненого злочину не є єдиною підставою для обрання міри

Справа № 10-49

2

запобіжного
заходу в виді взяття під варту. В матеріалах кримінальної справи і матеріалах подання відсутні данні про те, що ОСОБА_1, перебуваючи на волі, може ухилитися від слідства та суду, перешкодити встановленню істини у справі або
продовжити злочинну діяльність.

В апеляційному поданні прокурор просить постанову суду відносно ОСОБА_1а скасувати та змінити йому запобіжний захід на взяття під
варту. Свої доводи мотивує тим, що зличин, у вчиненні якого
обвинувачується ОСОБА_1, є тяжким, а санкцією статті, яка
передбачає покарання за його вчинення, передбачено покарання в виді позбавлення
волі строком понад трьох років. Також посилається на те, що ОСОБА_1 вчинив злочин в стані алкогольного сп'яніння відносно неповнолітніх ОСОБА_2. і ОСОБА_3

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який підтримував апеляційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
задоволенню не підлягає за наступних підстав.

Згідно ст. 148 КПК України запобіжний захід застосовується до
обвинуваченого з метою попередити спроби ухилитися
від слідства і суду, перешкодити встановленню істини у спараві або продовжити злочинну діяльність, а також для
забезпепечення виконання процесуальних рішень.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 раніше не судимий, має постійне
місце проживання, де позитивно характеризується, дає показання відносно
обставин справи, з'являється за викликом в
правоохоронні органи. Суду не надані відомості про те, що ОСОБА_1 має намір перешкодити встановленню істини по справі або
продовжити злочинну діяльність.

За таких
обставин колегія суддів вважає таким, що є обґрунтованим і не суперечить вимогам ст.ст. 148, 149, 150, 155 КПК
України рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні подання про
обрання відносно ОСОБА_1а міри запобіжного заходу в виді
взяття під варту, а тому задоволенню апеляція прокурора не підлягає.

Керуючись ст.ст. 148, 149, 150, 155, 362, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційне подання прокурора залишити без задоволення, а постанову

Ялтинського міського АР Крим від 19 лютого 2007 р. про відмову слідчому СО 1-го

відділу ЯГУ ГУ МВС України в АР Крим про відмову в
задоволенні подання про обрання

ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без
змін.