overthelex/edrsr-kpk huggingface dataset:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня
2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

суддів: Гриновецького
Б.М. ,

Флісака Р.Й.,

Кривобокової
Н.М. ,

з
участю прокурора: Дяченка Л.М.
,

адвоката: ОСОБА_1
,

скаржника: ОСОБА_2,

розглянувши
матеріали щодо ОСОБА_2

за його
апеляцією

на постанову
судді Івано-Франківського міського суду від 13.07.2007 року, -

встановила:

Вказаною
постановою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого
прокуратури м. Івано-Франківська від 21.06.07р. про порушення кримінальної
справи щодо ОСОБА_2 за ст. 365 ч.2 КК
України за те, що він, як працівник міліції наніс побої
неповнолітньому ОСОБА_3.

Суд
мотивував свою позицію тим, що для
порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 було достатньо приводів і підстав.

В
апеляції ОСОБА_2 оспорює законність й обгрунтованість постанови судді, вважає,
що для порушення справи не було приводів і підстав. Просить скасувати
постанови судді і слідчого.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про
залишення постанови судді без змін,
пояснення ОСОБА_2 та його захисника,
які підтримали апеляцію і ствердили,
що нема даних про те, що ОСОБА_2
наносив побої потерпілому, впізнання
проведено з порушенням КПК, просять
скасувати постанову суду і слідчого,
перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає.

Справа
10-123/2007 рік Головуючий
1 інстанції Коновалова Н.І.

Доповідач:
Гриновецький Б.М.

Висновок
суду про обгрунтованість порушення щодо ОСОБА_2 кримінальної справи грунтується
на зібраних матеріалах.

З
перевірених судом матеріалів слідує, що
на час порушення справи у слідчих органів були привід і підстави для її
порушення, як цього вимагає ст. 94 КПК України. Порядок її порушення
також не порушено.

Як
слідує із матеріалів справи приводом для порушення кримінальної справи була
заява матері неповнолітнього ОСОБА_3.

Підставою
такого порушення є дані, які вказують на
наявність ознак злочину, зокрема, показання потерпілого співпадають з даними
висновку його судмедогляду, він впізнав
ОСОБА_2, за даними службової перевірки
підтверджується його причетність до протиправних дій.

Доводи
апелянта та його захисника про те, що
ОСОБА_2 не вчиняв протиправних дій, його
впізнання було незаконним, не можуть
бути підставою для скасування постанови суду,
оскільки можуть бути перевірені лише на досудовому слідстві.

За таких
обставин, колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення апеляції.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію ОСОБА_2
залишити без задоволення, постанову
судді Івано-Франківського міського суду від 13.07.2007 року щодо нього - без
змін.
Справа
№1-п-84/2008
ПОСТАНОВА

13 жовтня 2008 року Снігурівський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Устіченко К.І.

при секретарі -Корсаковій І.С.,

з
участю прокурора - Гамери Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду
в м.Снігурівка Миколаївської області матеріали кримінальної справи за
фактом викрадення товаро - матеріальних
цінностей зі складу радгоспу «Зоря», розташованого в с. Тамарино Снігурівського
району Миколаївської області,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2008 року до суду надійшли матеріали
кримінальної справи №93230409 та постанова начальника СВ Снігурівського РВ УМВС
України Миколаївської області про закриття кримінальної справи за фактом викрадення
товаро - матеріальних цінностей зі складу радгоспу «Зоря», розташованого в с.
Тамарино Снігурівського району Миколаївської області у зв'язку із закінченням
строків давності.

Вивчивши матеріали кримінальної справи, вислухавши думку
прокурора, яка вважала, що справа підлягає закриттю, у зв'язку із закінченням
строків давності, суд вважає, що постанова є обґрунтованою і підлягає
задоволенню на підставі наступного.

Як свідчить постанова (а.с.1) від 20 вересня 1993 року,
в ніч на 15 вересня 1993 року в с. Тамарино Снігурівського району Миколаївської
області невідомі особи проникли в приміщення складу радгоспу «Зоря», звідки
таємно викрали запасні частини на загальну суму 100000 карбованців.

За даним фактом порушено кримінальну справу за ст.81
ч.3 КК України (в редакції 1960 року).

25 жовтня 1993 року досудове слідство у кримінальній
справі було зупинено на підставі п.3. ст.206 КПК України, у зв'язку з тим, що
особу, яка вчинила злочин, не встановлено.

25 вересня 2008
року постановою (а.с.09) начальника СВ Снігурівського РВ УМВС України ст. 81
ч.3 КК України (в редакції 1960 року) перекваліфіковано на ст.185 ч.3 КК
України (в редакції 2001 року).

Таким чином, з дня вчинення злочину пройшло більше 15
років. Особу, яка вчинила вказаний злочин, не встановлено.

Згідно ч.3 ст.11-1 КПК України, якщо вході досудового
слідства протягом строків, зазначених у ч.1 ст.49 КК України, не встановлено
особу, яка вчинила злочин, прокурор або слідчий за згодою прокурора направляє
кримінальну справу до суду, для вирішення питання про її закриття за підставою,
передбаченою ч.2 цієї статті.

Суд закриває провадження по справі у зв'язку з тим, що
строки передбачені у ч.1 ст.49 КК України минули, а особу, яка вчинила злочин,
не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.49 КК України, ст. 11-1 КПК України
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу №93230409 порушену 20 вересня 1993 року
за фактом викрадення товаро - матеріальних цінностей зі складу радгоспу
«Зоря», розташованого в с. Тамарино Снігурівського району Миколаївської області
за ст.185 ч.3 КК України (в редакції
2001 року), провадженням закрити у зв'язку з закінченням строків давності.

На постанову суду може бути подано апеляцію протягом
7-ми днів з моменту її проголошення через Снігурівський районний суд.

СУДДЯ:
Справа № 10-134 2007р. Головуючий у 1-й інстанції - Риков В.В.
- запобіжний захід Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року серпня 16 дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Лугового М. Г.,

суддів -
Лантушенка Ю.Ф., Крамаренка В.І.,

з участю

прокурора - Мурашка СІ.,

обвинуваченого -
ОСОБА_1,

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією
прокурора Мовчан Н.І., яка брала участь
у розгляді справи судом 1-ї інстанції,
на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 липня
2007р.

про
відмову в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_1, обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченому
ст. 296 ч.4 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До
Ковпаківського районного суду м. Суми з поданням, погодженим з заступником прокурора
Ковпаківського району м. Суми, звернувся
заступник начальника СВ Ковпаківського ВМ СМВ УМВС України в Сумській області
Корощенко Р.Л. про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту
ОСОБА_1, обвинуваченого у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 296 ч.4 КК України.

За
результатами розгляду вказаного подання,
постановою судді від 30 липня 2007р. відмовлено в обранні запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту обвинуваченому ОСОБА_1

В
апеляції прокурор Мовчан Н.І. доводить про незаконність постанови судді, оскільки ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі, в матеріалах
кримінальної справи наявні достатні дані,
які свідчать, що перебуваючи на
волі, ОСОБА_1 може ухилитися від
слідства, чим перешкодити встановленню
істини в справі, та прохає скасувати
постанову судді як незаконну.

Вислухавши
доповідь судді, виступ прокурора Мурашка
С. І., який підтримав апеляцію і прохав
її задовольнити, виступ обвинуваченого
ОСОБА_1, який прохав постанову судді
залишити без змін, перевіривши матеріали
справи і обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення.

Колегія
суддів вважає, що висновок постанови
судді про відмову в обранні ОСОБА_1 запобіжного заходу у виляді взяття під
варту відповідає вимогам ст. ст.
148, 150, 165-2 КПК України, оскільки,
крім ступеню тяжкості злочину, у
вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1,
враховано його сімейний стан,
наявність постійного місця проживання,
та інші обставини, які вказують
на відсутність намірів у ОСОБА_1 ухилятися від слідства та суду.

При
цьому у апеляції не наведено жодних підстав щодо ухилення ОСОБА_1 від слідства
та суду, а також про перешкодження з
боку ОСОБА_1 встановленню істини в справі.

При
винесенні постанови щодо ОСОБА_1 за результатами розгляду подання, суддею не допущено порушень вимог КПК
України, тому у колегії суддів немає
підстав для скасування постанови судді з наведених у апеляції мотивів і
доводів.

Керуючись ст.
ст. 362, 366,
382 КПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Постанову
судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 липня 2007р. про відмову в
обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_1 залишити без
змін, а апеляцію прокурора Мовчан
Н.І., - без задоволення.
Дело № 11 - 1452 2007 г. Председательствующий
Категория: ч.2 ст. 186 УК Украины Докладчик:
8 августа 2007 года апелляционный суд Харьковской
председательствующего судьи - Олефир
с участием прокурора - Сотниковой
предварительно рассмотрев в открытом судебном заседании уголовное дело по апелляциям
помощника прокурора Нововодолажского района Харьковской области,
защитника осужденного ОСОБА_1 ОСОБА_2, осужденного ОСОБА_1 на
приговор Нововодолажского районного суда г.Харькова от 25 мая 2007 года, -
На вышеуказанный приговор
защитником осужденного ОСОБА_2 была подана апелляция, в которой он просит об
изменении приговора и освобождении осужденного ОСОБА_1 от отбывания наказания с
Из апелляции следует, что
подсудимому было предоставлено право обратиться к суду с последним словом,
которым тот воспользовался. Однако, вопреки требованиям ст.320 УПК Украины,
после этого судья не удалился в совещательную комнату, а объявил перерыв в
судебном заседании, которое было продолжено 25.05.2007 г., и подсудимому вновь было
предоставлено последнее слово.
Как усматривается из
протокола судебного заседания от 18.05.2007 г.,
в нем отсутствуют сведения относительно предоставления подсудимому ОСОБА_1
права обращаться к суду с последним словом. Из протокола судебного заседания
следует, что такое право ему было предоставлено 25.05.2007 г., после чего судья удалился в
совещательную комнату, по выходу из которой провозгласил приговор.
образом, апелляция защитника ОСОБА_2 фактически содержит замечаниями
на протокол судебного
заседания, которые
подлежат рассмотрению
судом первой инстанции в порядке ст.88
Осужденный ОСОБА_1 в своей
апелляции также просит изменить приговор в части назначенного наказания,
применив ст.75 УК Украины.
. На данный приговор
подана апелляция прокурором, участвовавшим в деле, в которой, ссылаясь на
мягкость приговора, ставится вопрос о его отмене и, вопреки требованиям ст.375
УПК Украины, о направлении уголовного дела на новое рассмотрение, в связи с чем
в этой части указанная апелляция не соответствует требованиям ст.350 УПК
Кроме того, как следует
из материалов уголовного дела, 12.03.2007 г.
по делу проведено предварительное судебное заседание, однако, в нарушение
требований ч.4 ст.240 УПК Украины, протокол предварительного судебного
заседания от 12.03.2007 г.
в материалах дела отсутствует.
С учётом вышеизложенных
недостатков, препятствующих апелляционному рассмотрению, дело подлежит
направлению в суд первой инстанции для выполнения требований ст.ст. 87, 881,352 УПК Украины.
Руководствуясь п. 4 ч. 4 ст. 357 УПК Украины,
дело в отношении ОСОБА_1, осужденного по ч.2 ст. 186 УК Украины, - возвратить в Нововодолажский районный
суд Харьковской области для выполнения требований ст.ст. 87, 881,352 УПК Украины.
Справа
№ 11-595/07 Головуючий
Категорія ст. 186 ч. 2 по 1
інстанції Щербіна С.В.
КК України Доповідач Салтовська І. Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 серпня 2007
року колегія суддів судової
палати у кримінальних

справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі

головуючого Карпія
В.М.

суддів Гулого
В.П., Салтовської І.Б.

за участю прокурора
Кириленка Є.В.

розглянув у
відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11
червня 2007 року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, раніше судимого

22 січня 2003
року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 309 ч. 1 КК України до 1
року позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком на
1 рік; 7 серпня 2003 року постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва
випробування за вироком від 22.01.2003 р. скасовано, ОСОБА_1 направлений в
місця позбавлення волі. Даних про виконання постанови немає

засуджено за ч.
2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

2

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за
вироком від 22.01.2003 р. та остаточно визначено 4 роки 3 міс. позбавлення
волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь потерпілого ОСОБА_2 70 грн.
в відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно з вироком, 29 грудня 2006 року близько 15 год. ОСОБА_1 на рогу вул. Скороходова та 1
Слободській в м. Миколаєві зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_2 З метою заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_1 наніс
ОСОБА_2 удар рукою в обличчя, від якого потерпілий впав, удар ногою в коліно,
після чого заволодів майном потерпілого - грошима в сумі 70 грн. та дублянкою вартістю 330 грн., яку зняв с потерпілого. З місця злочину скрився, майном
розпорядився на свій розсуд.

Засуджений ОСОБА_1 в апеляції просить вирок суду
пом'якшити. Він посилається на те, що суд при призначенні покарання не врахував
його щире каяття, поганий стан здоров'я,
часткове відшкодування шкоди та наявність у нього роботи.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність та обґрунтованість
вироку, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція
засудженого задоволенню не підлягає.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчинені злочину за обставин, викладених у вироку,
підтверджений доказами, дослідженими в судовому
засіданні. Встановленим по справі обставинам та зібраним доказам
судом першої інстанції дана належна оцінка, дії ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно і в апеляції не оскаржуються.

3

Покарання
засудженому ОСОБА_1 призначено з дотриманням вимог ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину,
особи засудженого, а також з урахуванням обставин,
що пом'якшуються покарання, в тому числі і тих, на
які є посилання в апеляції.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення. Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 11
червня 2007 року по відношенню до ОСОБА_1 - залишити
без змін.
справа №
і 1-674 Головуючии
у 1 інстанщ:хрмоленко І.Л.
125ч. КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27червня 2007р.
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Апеляційного
суду Київської обл. в складі:

Головуючого -
Левчука О.Д.

Суддів -Нагорного A.M.,
Шолової Т.С. ,

з участю
адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за

апеляцією
потерпілої ОСОБА_2на постанову судді Володарського районного

суду Київської обл. від 16.04.2007р.

Цією постановою
скарга про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_3 за ст.
125 КК України залишена без розгляду.

Заявниця ОСОБА_2, головний бухгалтер ПП „Оксамит", звернулась до Володарського районного суду зі
скаргою приватного обвинувачення, в якій
вказала, що 12.02.2007р., близько Ібгод. в приміщенні податкової
інспекції на неї напав гр. ОСОБА_3, який
працює в державній податковій інспекції Володарсь­кого р-ну, і в результаті нападу їй були завдані тілесні
ушкодження. Ці дії ОСОБА_3 були визнані органами дослідчої перевірки
такими, що підпадають під ознаки
злочину, передбаченого ст.
125 КК України.

Суд, пославшись на те, що скарга не відповідає вимогам ст. 223, 224 КПК України, - залишив її без
розгляду.

В поданій апеляції
заявниця не згодна з прийнятим судом рішенням,
вона вказує, що при складенні
заяви нею були дотримані всі,
передбачені законом вимоги, а те
що вона не вказала на частину статті, за
якою обвинувачувала, - за­явниця вважає
несуттєвим недоліком, вважає що суд сам
вправі був визначити­сь з частиною
ст. 125 КК України, за якою вона обвинувачувала гр. ОСОБА_3

Потерпіла
просить постанову суду скасувати і справу повернути на новий розгляд.

Заслухавши
доповідача, представника потерпілої-
адвоката ОСОБА_4 і потерпілу, які
підтримали апеляцію і просили постанову суду скасувати, переві­ривши постанову суду і доводи
апеляції, колегія суддів не знаходить
підстав для її задоволення.

Приймаючи
рішення по суті поданої ОСОБА_2. заяви,
суд обгрунтовано виходив з вимог
ст. 251 КПК України, згідно якої
скарга потерпілого, подана ним в
порядку ст. 27 КПК України, має відповідати вимогам, які встановлені щодо обвинувального висновку.
Одним з найголовніших вимог закону при складенні обвинувального висновку є
конкретність обвинувачення в злочині,
який на думку досудового слідства вчинив обвинувачений, в цьому,
зокрема, полягають права
обвинуваченого на захист, і тому така
вимога є однією з найбільш важливих. Заявницею ця вимога закону не дотримана.

При таких
обставинах рішення суду про залишення скарги без розгляду є обгрунтованим і
законним.

Керуючись ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію ОСОБА_2
залишити без задоволення, а поста­нову
Володарського районного суду Київської обл.
від 16.04.2007р. про залишен­ня її скарги про порушення кримінальної справи
стосовно ОСОБА_3 - без зміни.
Дело № 10-330-07 г. Председательствующий
1 УК Украины Докладчик: Гришин Г.А.
8 июня 2007 года коллегия судей палаты по
уголовным делам Апелляционного суда
Донецкой области в составе:
председательствующего судьи Масло
судей Гришина
Г.А., Стародуба О.Г.,
с участием прокурора Верховец И.А.,
рассмотрев в открытом судебном
заседании в городе Донецке уголовное дело по апелля­ции защитника ОСОБА_1 на
постановление судьи Шахтерского горраионного суда Донецкой области от 26 мая 2007 г. об избрании меры пресечения в виде
содержания под стражей в отношении
ОСОБА_2 , 1971 года рож­дения, не судимого,
обвиняемого поч.1 ст. 115, ч.1
ст. 185 УК Украины,
Постановлением Шахтерского
межрайонного прокурора Донецкой области от 12 мая 2007 г. возбуждено уголовное дело по
признакам преступления, предусмотренного
Украины, по факту совершения умышленного
г. в порядке ст. 115 УПК Украины ОСОБА_2 был задержан по подоз­рению в
совершении умышленного убийства ОСОБА_3
Постановлением судьи Шахтерского
горраионного суда Донецкой области от 19 мая 2007 г.
срок задержания ОСОБА_2 продлен до 10 суток.
25 мая 2007 г. в отношении ОСОБА_2 вынесено
постановление о привлече­нии его в качестве обвиняемого по ч.1 ст. 115,
Постановлением судьи Шахтерского
горраионного суда Донецкой области от 26 мая 2007 г.
в отношении ОСОБА_2 избрана мера пресечения в виде содержания под стражей.
В апелляции защитник ставит вопрос об
отмене как необоснованного постановле­ния судьи от 26.05.07 г. об избрании меры пресечения в виде
содержания под стражей в отношении ОСОБА_2
Заслушав докладчика, прокурора,
считавшего обжалуемое постановление закон­ным, проверив материалы дела и обсудив доводы
апелляции, коллегия судей палаты по
уголовным делам Апелляционного суда Донецкой области считает, что апелляция не подлежит удовлетворению по
следующим основаниям:
Органом досудебного следствия ОСОБА_2
предъявлено обвинение в совер­шении преступления, которое в силу ст. 12 УК Украины отнесено к категории особо
тяжких, за которое предусмотрено
наказание в виде лишения свободы от 7 до 15 лет.
Подозрение в совершении преступлений
является обоснованным, так как в распо­ряжении
следователя имеются добытые в установленном законом порядке достаточные
данные, указывающие на наличие признаков
преступления, инкриминируемого органом
досудебного следствия.
Коллегия судей считает, что при решении вопроса об избрании меры
пресечения суд 1 -й
инстанции надлежащим образом учел характер и степень общественной опасности
деяния, в совершении которого обвиняется
ОСОБА_2, характер ответственности, предусмотренного законом за это деяние. То
есть, судом соблюдены требования ст.
148, 150, 155 УПК Украины.
На основании изложенного, руководствуясь ст. 366 УПК Украины, коллегия судей
Апелляцию оставить без удовлетворения.
Постановление судьи Шахтерского
горрайонного суда Донецкой области от 26 мая 2007 г.
об избрании меры пресечения в виде содержания под стражей в отношении ОСОБА_2
обвиняемого, по ч.1 ст. 115, ч.1 ст.
185 УК Украины оставить без изменений.
Справа №11 а - 715 Головуючий
у суді І інстанції Драний В.ВІ '
187 ч. 2 КК Доповідач
у суді II інстанції Лещенко Р.М
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28
серпня 2007 року. Суддя Апеляційного суду Кіровоградської області Лещенко P.M., за участі прокурора Голубенко Т.Н., під час попереднього розгляду апеляцій
прокурора та засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_2на вирок КІровського районного суду м.
Кіровограда від 10 липня 2007 року стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Відповідно
до ч. 4 ст. 349 КПК України протягом строку на апеляційне
оскарження-вироку суд зобов'язаний надати сторонам за їх клопотанням можливість
ознайомитися з матеріалами справи.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи засуджений ОСОБА_2 відповідно до свого письмового
клопотання, був ознайомлений лише з
40-ка аркушами справи 24.07.2007року, а
з іншими матеріалами справи так і не був ознайомлений.

За таких
обставин зазначена кримінальна справа підлягає поверненню в суд першої інстанції
для ознайомлення останнього з усіма матеріалами кримінальної справи належних
умовах в залі судового засідання, тобто
для виконання вимог, передбачених ст.
349 КПК України.

Керуючись ст.
ст. 357, 359 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу стосовно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повернути Кіровському районному суду м. Кіровограда для виконання вимог, передбачених
ст. 349 КПК України.