Справа № 731/326/15-к
Провадження № 1-кп/731/36/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2015 року с.м.т.Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5

свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

секретаря ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.м.т. Варва кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 19 травня 2015 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , маючу повну загальну середню освіту, на утриманні неповнолітніх дітей не маючу, не працюючу, раніше не судиму

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
18 травня 2015 року, близько 12 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: вул. Рудянська, 6, в смт. Варва, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин з ОСОБА_3 , умисно нанесла останній близько 3-х ударів дерев`яною палицею, яку тримала в руці по правому плечовому суглобу, в нижню частину третього лівого передпліччя та в нижню частину правого стегна, завдаючи травми, які згідно висновку судово-медичного експерта №155 від 20 травня 2015 року, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України визнала частково і пояснила, що 18 травня 2015 року, близько 12 години, до неї зателефонувала її сестра ОСОБА_9 , та повідомила, що між нею та ОСОБА_3 виник конфлікт. Після чого, ОСОБА_15 прийшла за місцем проживання ОСОБА_6 де у неї з потерпілою ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, свідками якого були ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та в ході якого вона нанесла потерпілій жадановій один удар у праву частину тіла лозиною, яку принесла разом із собою. Згодом, у конфлікт втрутився ОСОБА_8 , припинивши його, а ОСОБА_5 пішла за місцем свого проживання. Цивільний позов потерпілої про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, не визнала. Після дослідження матеріалів справи та у останньому слові обвинувачена вину у скоєнні злочину визнала повністю.

Незважаючи на визнання обвинуваченою ОСОБА_5 своєї вини, її винність повністю доведена сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що 18 травня 2015 року, близько 11 години 20 хвилин, вона їхала з дому по АДРЕСА_2 , вирішивши по дорозі заїхати до своєї сестри ОСОБА_6 , яка проживає в буд. АДРЕСА_3 по зазначеній вулиці. Доїхавши по вказаній адресі вона побачила сестру ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які вели велосипеди по стежці, де у ОСОБА_3 виник словесний конфлікт з ОСОБА_9 з приводу велосипеда. В ході цього конфлікту ОСОБА_9 зателефонувала своїй сестрі ОСОБА_5 , яка підійшла приблизно через 5-7 хвилин. На цей час ОСОБА_3 ведучи 2 велосипеда рухалась до дороги, та відчула удар у верхню праву частину спини, палицею, повернувшись побачила ОСОБА_5 , яка наносила другий удар по голові, тому вона захищаючи голову закрила її рукою, і ОСОБА_5 завдала їй другий удар по зап`ястку лівої руки, після чого бросивши один велосипед, та тримаючи в руках інший, ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_15 третій удар по правому стегну. Після цього в конфлікт втрутився її батько, якого покликала ОСОБА_6 (сестра потерпілої) ОСОБА_8 , він зробив зауваження і ОСОБА_5 залишила місце події. Наступного дня потерпіла звернулась до міліції, а 20 травня 2015 року зробивши рентгенограму пройшла СМЕ у м.Прилуки. Повідомила, що під час проведення слідчого експерименту за її участі, були присутні слідчий ОСОБА_11 , в ролі статиста ОСОБА_10 та дві жінки поняті. Вона добровільно розповіла, а статист допомагав зобразити механізм нанесення ударів, що перший удар був нанесений в плече ззаду, другий по руці третій по нозі. Цивільний позов про відшкодування на її користь 5000 гривень моральної шкоди підтримала в повному обсязі. Просила суворого покарання для обвинуваченої.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою обвинуваченої, підтримує з нею добрі стосунки, втім має конфлікт з потерпілою ОСОБА_3 18 травня 2015 року прийшовши за адресою АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 з метою позичити велосипед, у неї виник конфлікт з потерпілою ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_16 нанесла їй декілька ударів. Конфлікт тривав близько 15 хвилин, і в його середині, вона зателефонувала своїй сестрі ОСОБА_5 та повідомила про це, з метою, щоб сестра захистила її. Після чого, ОСОБА_3 забрала у неї велосипед, і згодом, приблизно через 5-7 хвилин від початку даного конфлікту прийшла її сестра ОСОБА_5 , в руках у неї нічого не було, і між нею та потерпілою ОСОБА_3 відбувся словесний конфлікт, під час якого обвинувачена ОСОБА_5 не наносила ОСОБА_3 жодного удару. Після чого батько ОСОБА_8 , вийшовши із двору зробив зауваження. Пояснила, що кінця конфлікту вона не бачила.

Свідок ОСОБА_8 , батько потерпілої, в судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченою та потерпілою підтримує однакові стосунки, неприязні до них не має, 18 травня 2015 року перебуваючи по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_3 , де проживає і ОСОБА_6 (його дочка) бачив, що між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_9 відбувався конфлікт через велосипед, втім, до нього він не втручався та не звертав на нього уваги. Після чого, почувши крики вийшов із двору, та побачив, що коло дороги відбувається конфлікт між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_3 . Як зазначає свідок він вийшов у кінці конфлікту, та на власні очі бачив один удар, який завдала обвинувачена ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_3 палицею, яка в діаметрі була декілька сантиметрів. Після чого зробив зауваження та пішов, кінця конфлікту він не бачив.

Свідок ОСОБА_7 мати обвинуваченої, пояснила, що у травні 2015 року вона перебувала за адресою АДРЕСА_3 , та допомагала на городі ОСОБА_6 . Бачила, що між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_9 відбувся конфлікт, після чого прийшла обвинувачена ОСОБА_5 і між нею та ОСОБА_3 відбувся словесний конфлікт, у руках обвинувачена ОСОБА_5 нічого не тримала. Чи завдавала обвинувачена удари потерпілій вона з упевненістю сказати не може, оскільки пішла до магазину, та закінчення конфлікту не бачила.

Свідок ОСОБА_6 , рідна сестра потерпілої ОСОБА_3 , повідомила, що з обвинуваченою підтримує дружні стосунки та має неприязні щодо потерпілої ОСОБА_3 . Зазначила, що навесні 2015 року, точну дату пригадати не може, вона перебувала за своїм місцем проживання. В обідній час до неї прийшла ОСОБА_17 та попросила позичити велосипед, на що вона погодилась. В цей час підійшла її сестра потерпіла ОСОБА_3 та вчинила з ОСОБА_18 конфлікт з цього приводу, який тривав близько 15 хвилин. ОСОБА_19 зателефонувала своїй сестрі обвинуваченій ОСОБА_5 та повідомила про конфлікт. Мати Ані ОСОБА_20 ОСОБА_7 знаходилась на огороді та це бачила, після чого вона, ОСОБА_6 , пішла до хати за батьком. Вийшовши за двір побачила, що між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_3 відбувається словесний конфлікт, при собі Коробкіна мала палку, яку принесла з собою, чи завдавала обвинувачена ОСОБА_5 удари ОСОБА_3 пояснити не змогла. Зазначила, що протокол допиту в якості свідка та протокол слідчого експерименту підписувала не знайомлячись з його змістом.

Свідок ОСОБА_11 , слідчий, що здійснювала досудове розслідування по даному кримінальному провадженню, пояснила, що потерпіла та обвинувачена відомі їй у зв`язку з її трудовою діяльністю, неприязних стосунків з ними вона не має. Вказала, що свідки по даному кримінальному провадженню давали показання добровільно, крім того, нею було проведено 2 слідчі експерименти. Перший слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_3 , в ході якого ОСОБА_3 пояснила механізм нанесення їй трьох ударів. Статистом на даному експерименті був ОСОБА_10 , понятими гр. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вказала, що помилково вказала у фототаблиці до першого слідчого експерименту перше фото, оскільки робила декілька знімків, і перший фотознімок повинен виглядати аналогічно першому знімку із другого слідчого експерименту, оскільки перший удар був нанесений ззаду у плече, як пояснювала потерпіла ОСОБА_3 . У другому слідчому експерименті брали участь свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які добровільно та аналогічно пояснювали механізм нанесення обвинуваченою трьох ударів, були присутні поняті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Слідчий експеримент проводився неподалік від відділу міліції.

Свідок ОСОБА_10 , пояснив, що потерпіла відома йому оскільки він брав участь у слідчій дії за її участю, неприязних стосунків з потерпілою та обвинуваченою не має. Вказав, що він брав участь у двох слідчих експериментах по даному кримінальному провадженні під час досудового слідства. Обидва слідчі експерименти проводились біля відділу міліції. Під час першого слідчого експерименту він був статистом (зображував нанесення ударів), а потерпіла ОСОБА_3 показувала механізм нанесення їй ударів, були присутні поняті ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . Механізм нанесення першого удару потерпіла ОСОБА_21 пояснювала, як нанесення удару палицею у плече ззаду. Під час другого слідчого експерименту були присутні гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_22 , які в ході слідчого експерименту добровільно розповідали механізм нанесення ударів, їх пояснення були ідентичні першому слідчому експерименту та відповідають протоколу слідчої дії.

Свідок ОСОБА_12 , пояснила, що потерпіла відома їй оскільки вона брала участь у слідчій дії за участю ОСОБА_21 , неприязних стосунків з потерпілою та обвинуваченою не має. Вказала, що вона була запрошена слідчим ОСОБА_11 для участі у слідчих експериментах за участю потерпілої ОСОБА_3 та згодом за участю гр. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . У першому слідчих експериментах брав участь статист ОСОБА_10 а у другому ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Були присутні в якості понятих вона та ОСОБА_13 . Слідчі експерименти проводились поблизу райвідділу міліції. У ході проведення слідчого експерименту за участю потерпілої, вона показувала нанесення їй ударів у плече, руку та стегно. Хід проведення другого слідчого експерименту пам`ятає погано. Вказує, що статистами були ОСОБА_10 та гр. ОСОБА_24 . Гр. ОСОБА_24 зображував особу, що наносила удар, статист ОСОБА_23 потерпілу, стояв з двома велосипедами в руках. Слідча говорила статистам як зображувати завдання ударів, фотографувала, понятим показувала фотографії.

Свідок ОСОБА_13 , пояснила, що потерпіла відома їй оскільки вона брала участь у слідчій дії за участю ОСОБА_21 , неприязних стосунків з потерпілою та обвинуваченою не має. Пояснила, що вона була запрошена в якості понятої для проведення слідчих експериментів слідчим ОСОБА_11 . У одному із слідчих експериментів брали участь ОСОБА_23 та ОСОБА_24 . Так, гр. ОСОБА_23 стояв а ОСОБА_24 зображував нанесення ударів. Перший удар наносився по правому плечу, другий по руці, третій по нозі. При цьому були присутні гр. ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , понята ОСОБА_12 .. Слідча ОСОБА_11 ставила питання ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , розказувала статистам як наносити удари, фотографувала. Вказала, що події слідчих експериментів пам`ятає погано.

З висновку судового-медичного експерта № 155 від 20.05.2015 року слідує, що у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають місце наступні тілесні ушкодження: синець в проекції лівого плечового суглобу (розміром 3*3,5 см), синець в нижній третині лівого передпліччя по задньо-внутрішній поверхні (розміром 6*8 см), синець в нижній третині правого стегна по передньо-внутрішній поверхні (розміром 2*2,5 см). Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів, по давності можуть відповідати 18.05.2015 року та, як у своїй сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. На тілі ОСОБА_3 виявлено ознаки не менше трьох травматичних впливів. В морфологічних властивостях виявлених у ОСОБА_3 ушкоджень не відобразилися конструкційні особливості травмую чого предмета.

З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 15 червня 2015 року слідує, що потерпіла ОСОБА_3 показала та розказала яким чином їй були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченою ОСОБА_5 18 травня 2015 року, а саме: перший удар по правому плечовому суглобі, другий удар по лівій руці від кисті до ліктьового суглобу, третій удар в праве стегно; перший удар було нанесено, коли потерпіла ОСОБА_3 тримала в руках два велосипеда і повернута спиною до ОСОБА_5 ; два інші удари було нанесено, коли ОСОБА_3 повернулась до ОСОБА_5 обличчям, відстань між ними складала близько пів метра. Три удари були нанесені дерев`яною палицею діаметром, близько 15-20 мм, довжиною близько 1 м 20 см. Після останнього удару палка розлетілась на друзки. Досліджуючи даний доказ суд бере до уваги зміст самого протоколу, пояснення слідчого ОСОБА_11 щодо першої фотографії у фото таблиці, свідчення потерпілої ОСОБА_3 , статиста ОСОБА_23 та понятих, в частині показів ОСОБА_3 щодо нанесення першого удару в плече ззаду.

З протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями до нього від 16 червня 2015 року слідує, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 показали та розказали яким чином потерпілій ОСОБА_3 були нанесені тілесні ушкодження обвинуваченою ОСОБА_5 18 травня 2015 року, а саме: було нанесено три удари, перший по правому плечовому суглобу, другий по лівій руці від кисті до ліктьового суглобу, третій удар в праве стегно. Перший удар було нанесено, коли потерпіла ОСОБА_3 тримала в руках два велосипеда і повернута спиною до ОСОБА_5 ; два інші удари було нанесено, коли ОСОБА_3 повернулась до ОСОБА_5 обличчям, відстань між ними складала близько пів метра. Три удари були нанесені дерев`яною палицею діаметром, близько 15-20 мм, довжиною близько 1 м 20 см. Після останнього удару палка розлетілась на друзки. (а.с. 19-24).

Оцінюючи вищенаведені письмові докази, суд доходить висновку про їх достовірність, приймаючи до уваги, що вони є логічними і послідовними, доповнюють одне одного, узгоджуються між собою та іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких досліджена в судовому засіданні.

Суд не приймає до уваги покази обвинуваченої ОСОБА_5 про те, що вона завдала потерпілій лише одного удару «лозиною» в праву частину тіла, оскільки досліджувані в судовому засіданні докази, дають суду достатні підстави для висновку про те, що ці покази дані обвинуваченою з метою уникнути кримінальної відповідальності, і не відповідають дійсності, оскільки спростовуються сукупністю наведених вище доказів, які узгоджуються між собою та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, покази обвинуваченої ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підтверджують та узгоджуються між собою в частині причину конфлікту раніше виниклого конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з приводу велосипеда, що обумовило в подальшому конфлікт між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_3 , та пояснює причини їх неприязних стосунків одна до одної, вказують на час та місце виникнення цього конфлікту, підтверджують, що вказані свідки були очевидцями тих подій, що відбувались, підтверджують припинення конфлікту після появи свідка ОСОБА_8 . Свідчення ОСОБА_8 підтверджують, що обвинувачена не тільки мала словесний конфлікт з потерпілою, але й завдала при ньому удар палкою. Наявність у обвинуваченої при конфлікті з потерпілою палки підтвердила і свідок ОСОБА_6 .

Покази свідка ОСОБА_9 про те, що обвинувачена ОСОБА_5 не мала при собі палки та не завдавала ударів потерпілій суд розцінює критично, оскільки свідок повідомила про дружні стосунки з обвинуваченою, а свідчення дала аби обвинувачена уникла справедливого покарання за вчинений злочин. Аналогічно суд не бере до уваги показів матері обвинуваченої свідка ОСОБА_7 , в частині відсутності в руках у обвинуваченої палки, та свідчень, що вона не бачила, чи наносила удари обвинувачена потерпілій, оскільки ці свідчення на думку суду зумовлені бажанням уникнення притягнення до відповідальності обвинуваченої ОСОБА_5 . Більш того ці свідчення в частині наявності у ОСОБА_5 при конфлікті з потерпілою палки спростовуються свідченнями самої обвинуваченої, свідченнями потерпілої, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . Аналогічно, покази свідка ОСОБА_6 в частині того, що вона не бачила, чи наносила ОСОБА_5 удари потерпілій ОСОБА_3 обумовлені, на думку суду її особистими стосунками з обвинуваченою та потерпілою, та спростовуються її показами при проведенні слідчого експерименту від 16.06.2015 року та свідченнями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Проаналізувавши всі досліджені докази в їх сукупності, суд знаходить доведеною винність обвинуваченної ОСОБА_5 .

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченій, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

При обранні виду і міри покарання суд враховує те, що обвинувачена раніше несудима, вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання негативно не характеризується, вину визнавала частково, згодом у повному обсязі, намагалась примиритись з потерпілою, потерпіла наполягала на суворому покаранні обвинуваченої, а тому суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у вигляді громадських робіт, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Розглядаючи позовні вимоги потерпілої ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, та визнаючи розмір моральної шкоди суд виходить з положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Так, суд не бере до уваги надані потерпілою ОСОБА_3 письмові докази на підтвердження свого позову, як от довідку про склад сім`ї (а.с.80) та талон повідомлення про злочин за заявою ОСОБА_27 (а.с.81), які жодним чином не обґрунтовують розмір нанесених моральних збитків, або є підтвердженням їх завдання.

Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілих, свідків, обвинуваченої, висновок судово-медичної експертизи, враховуючи те, що моральна шкода заподіяна шляхом вчинення обвинуваченим злочину із спричиненням шкоди здоров`ю потерпілої, оцінюючи матеріальний стан обвинуваченої, яка ніде не працює, реальну можливість відшкодування обвинуваченою заподіяної моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 та про достатність відшкодування розміру моральної шкоди в сумі 400 гривень.

Судові витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у вигляді 90 (дев`яносто) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 в задоволення заявленого цивільного позову 400 (чотириста) гривень моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1