№ l-13/2007p.; № l-46/2006p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

11 січня 2007 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого - судді Глушкової В.Ф.

при секретарі Баденюк О.І.

з участю прокурора Зянько Н. Г.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Крижопіль справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки та жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, освіта середня,
неодруженої, непрацюючої, згідно ст. 88 КК України раніше не судима, в
скоєні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27
жовтня 2005 року біля п'ятої години ранку з метою крадіжки на автомобілі "Москвич - 412" під'їхала до житлових
будинків, які розташовані біля залізничного
переїзду № 2 по вулиці Піонерській в смт. Крижопіль і шляхом вільного доступу зайшла у двір, що знаходиться у
загальному користуванні, де біля хліва, що
належить потерпілому ОСОБА_2 викрала задню ресору
до грузового
автомобіля ГАЗ-53 вартістю 618 гривень, підресорник до задньої ресори вартістю 300 гривень, стрем'янки задньої ресори
з гайками вартістю 36 гривень та стрем'янчасту подушку вартістю 11 гривень 40 копійок, а всього на
загальну суму 965 гривень 40 копійок.

Викрадене майно ОСОБА_1 завезла на пункт прийому металобрухту і здала.

В судовому засіданні підсудна вину не визнала і пояснила, що тривалий час проживала в одному із будинків по вулиці Піонерській з
ОСОБА_3 і 27.10.2005 року заїхала у двір з метою
відремонтувати колесо автомобіля, на якому їхала в АДРЕСА_2. Побачивши у дворі автозапчастини до автомобіля ГАЗ-53, вирішила, що вони належать її покійному співмешканцю і погрузила в
автомобіль, де відвезла їх на пункт прийому металобрухту, за
отримані кошти придбала бензин.

Крім пояснень підсудної, її вина підтверджується показами потерпілого, показами
свідків, іншими матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що біля сарая зберігав запчастини до автомобіля ГАЗ-53. 27.10.2005 року виявив, що вони зникли і коли
звернувся на пункт прийому металобрухту, то
встановив, що ресори та інші запчастини підсудна здала як
металобрухт. Про крадіжку повідомив в міліцію.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 27.10.2005 року разом з підсудною автомобілем
"Москвич" їхав в АДРЕСА_2. По дорозі, в Крижополі підсудна

2

запропонувала заїхати до будинку
колишнього чоловіка, забрати металобрухт, здати його і отримати гроші. В дворі він допоміг підсудній погрузите в автомобіль ресору і разом здали в прийомний
пункт. Гроші отримала підсудна. При цьому ОСОБА_1 запевнила його, що ресора належить її покійному чоловіку.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду показали, що в їх присутності підсудна при відтворенні добровільно показувала та
розказувала як погрузила і вивезла
автомобілем ресору.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що його дядько ОСОБА_3 з підсудною не проживав, вона деколи його провідувала. Біля двох років
як дядько помер і тепер він доглядає за будинком і жодні речі на подвір'ї він
не зберігає.

З показів на досудовому слідстві свідка ОСОБА_8 (а.с. 69) видно, що 27.10.2005 року підсудна привезла і здала на
пункт прийому металобрухту ресору від грузового автомобіля ГАЗ-53 в комплекті, за що їй було виплачено 150 гривень.

Згідно акту добровільної видачі (а.с. 6) ОСОБА_9 добровільно видав у зборі ресору.

До матеріалів справи в якості речових доказів приєднано задню ресору автомобіля
ГАЗ-53 в комплекті.

При відтворенні обставин та обстановки події підсудна показала місце, де знаходилася ресора на подвір'ї, як перевозила на
прийомний пункт для здачі в якості металобрухту.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх совокупности суд вважає, що вина ОСОБА_1 в
скоєному злочині доказана, а не визнання нею вини в скоєному - як спосіб
захисту.

Дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати по ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна.

При призначенні покарання підсудній суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують підсудну з
негативної сторони по місцю проживання, як обставину, що
пом'якшує покарання - стан здоров'я і вважає, що покарання ОСОБА_1 слід призначити у вигляді
позбавлення волі з випробуванням, поскільки
підсудна може бути перевихована без ізоляції від суспільства.
Запобіжний захід змінити.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винною ОСОБА_1в скоєнні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання
один рік шість місяців позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнити від
відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком один рік шість місяців і на підставі ст. 76 КК України зобов'язати її
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи та проживання.

Міру запобіжного заходу змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд до вступу вироку в законну силу, звільнивши з-під
варти негайно в залі суду.

Речові докази повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляція в строк 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя (підпис)