справа № 631/816/13-к
провадження № 1-кп/631/49/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2013року Нова
Водолага

Нововодолазький районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

за участю прокурора Смірнова А.О.

обвинуваченого ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні селища Нова Водолага
Нововодолазького району Харківської
області матеріали обвинувального акту
у кримінальному провадженні за ч.1 ст.286
КК України внесеному до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за
№-0000118 від 28.12.2012 року стосовно
обвинуваченого:

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Челябінськ Челябінської області,
Російської Федерації, громадянина
України, маючого середню освіту,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
працюючого охоронцем навчального
центру МНС с Ватутіно Нововодолазького
району Харківської області, холостого,
не судимого, у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч.1 ст.286
КК України

В С Т А Н О В И В:

29.07.2012 року, близько 09 години 40 хвилин,
ОСОБА_2, управляючи автомобілем ВАЗ-2107
д/н НОМЕР_1, що належить йому на праві
власності, рухався по автодорозі смт.
Нова Водолага - м. Валки в напрямку
нерегульованого перехрестя даної
автодороги з автодорогою
Харків-Сімферополь. Під'їхавши до
перехрестя, ОСОБА_2 зупинив автомобіль,
проте потім відновив рух, не
переконавшись в тому, що це буде
безпечно і виїхав на перехрестя, не
поступившись дорогою автомобілю
ЗАЗ-11025 д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4, що під'їжджав до
нерегульованого перехрестя по
головній дорозі, зі сторони м.
Красноград, чим створив небезпеку для
водія ОСОБА_4 внаслідок чого сталося
зіткнення транспортних засобів на
нерівнозначному перехресті.

В результаті зіткнення, пасажир
автомобіля ЗАЗ-11025, ОСОБА_3 згідно
висновку судово-медичної експертизи
№-128-ая/13 від 07.02.2013 року отримала синець
в області правого надпліччя, садна в
епігастральній області,
внутрішньо-суглобовий перелом основи
середньої фаланги 5 пальця лівої стопи
зі зміщенням кісткових відламків з
кровопідтічністю і припухлістю м'яких
тканин лівої стопи, обширну забиту рану
правого колінного суглоба, яка
супроводжувалася порушенням його
функції і призвела до розвитку
розгинальної контрактури суглоба. По
ступеню тяжкості вище вказані тілесні
ушкодження відносяться до ушкоджень
середньої тяжкості, так як спричинили
тривалий розлад здоров'я, (п.2.2.1 Правил
судово-медичного встановлення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень. Наказ № 6
МОЗ України від 17.01.1995р.)

Згідно висновку авто-технічної
експертизи №170/13 від 26.04.2013 року в даній
дорожній ситуації водій ОСОБА_2 повинен
був діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 16.11
Правил дорожнього руху України, де
вказано:

П.10.1. Перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху;

П.16.11. На перехресті нерівнозначних
доріг водій транспортного засобу, що
рухається по другорядній дорозі,
повинен дати дорогу транспортним
засобам, які наближаються до даного
перехрещення проїзних частин по
головній дорозі, незалежно від
напрямку їх подальшого руху.

В даній дорожні ситуації в діях водія
«ВАЗ-2107» ОСОБА_2 вбачаються
невідповідності вимогам п.п.10.1 і 16.11
Правил дорожнього руху України, які з
технічної точки зору, перебували в
причинному зв'язку з настанням даної
події.

В даній дорожні ситуації водій «ВАЗ-2107»
ОСОБА_2 мав технічну можливість
запобігти зіткненню шляхом виконання
вимог п.п.10.1 і 16.11 Правил дорожнього
руху України.

У дорожній ситуації що склалася, в діях
водія автомобіля ЗАЗ-11025 д/н НОМЕР_2,
ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей
вимогам Правил дорожнього руху
України, які з технічної точки зору
перебували б у причинному зв'язку з
виникненням події даної
дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому
засіданні повністю визнав свою вину та
пояснив суду, що він дійсно 29.07.2012 року,
близько 09 години 40 хвилин, управляв
автомобілем ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_1, що
належить йому на праві власності, та
рухався по автодорозі смт. Нова
Водолага - м. Валки в напрямку
нерегульованого перехрестя даної
автодороги з автодорогою
Харків-Сімферополь. Під'їхавши до
перехрестя він зупинив автомобіль,
проте потім відновив рух, не
переконавшись в тому, що це буде
безпечно і виїхав на перехрестя, не
поступившись дорогою автомобілю
ЗАЗ-11025 д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4, що під'їжджав до
нерегульованого перехрестя по
головній дорозі, зі сторони м.
Красноград, внаслідок чого сталося
зіткнення транспортних засобів на
нерівнозначному перехресті.

В результаті зіткнення, пасажир
автомобіля ЗАЗ-11025, ОСОБА_3 отримала
тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості. Сам же ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень не зазнав, як не зазнав травм
і водій автомобілю ЗАЗ-11025 д/н НОМЕР_2,
ОСОБА_4

Обвинувачений визнавши свою провину
розкаюється в скоєному та завірив суд,
що в подальшому не допустить зі свого
боку подібних правопорушень. Крім того
обвинувачений завірив суд, що він з
свого боку зробить усе можливе для
примирення з потерпілою, яка в свою
чергу просить суд не застосовувати до
нього покарання пов'язане з
позбавленням волі а обмежитись
мінімальним покаранням у вигляді
штрафу. В ході досудового слідства
обвинувачений давав аналогічні
пояснення які судом досліджені,
проаналізовані та визнані належним
доказом по справі.

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 найшла своє
повне підтвердження і в показах
очевидців дорожньо-транспортної
пригоди як потерпілої так і свідка.

Так допитана в якості потерпілої
ОСОБА_3 в судовому засіданні
підтвердила повністю пояснення дані
нею в ході досудового слідства та
пояснила суду, що дійсно вона в якості
пасажира знаходилася в автомобілі
ЗАЗ-11025 д/н НОМЕР_2, під керуванням
ОСОБА_4 і 29.07.2012 року, близько 09 години 40
хвилин на автодорозі
Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталася
дорожньо-транспортна пригода в якій
вона постраждала та отримала середньої
тяжкості тілесні ушкодження. Потерпіла
пояснила суду, що на вулиці було видно і
автомобіль в якому вона знаходилася
рухався без будь-яких перешкод коли
раптом попереду перпендикулярно
виїхав автомобіль з яким відбулося
зіткнення. Водій після зіткнення став
допомагати їй. Після приїзду на місце
пригоди швидкої медичної допомоги її
забрали до лікарні де надали
відповідну медичну допомогу. Сама ж
постраждала в судовому засіданні
вказала, що вона довгий час проходила
лікування та й на цей час у неї на
закінчений курс лікування оскільки
наслідки аварії дають про себе знати і
зараз. Крім того потерпіла в судовому
засіданні повністю відмовилася від
позовних вимог та просить суд проявити
до обвинуваченого милосердя і не
застосовувати до нього покарання
пов'язане з позбавленням його волі.
Потерпіла в судовому засіданні
вказала, що вона не має жодних
претензій до обвинуваченого, його
вибачає та надіється, що обвинувачений
зробить для себе позитивні відповідні
висновки.

Крім пояснень потерпілої в судовому
засіданні допитаний в якості свідка
ОСОБА_4, який також підтвердив вину
обвинуваченого вказавши на той факт, що
дійсно 29.07.2012р., близько 9 години на
автодорозі
Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта,
перехрестя Нова Водолага - Валки
сталася дорожньо-транспортна пригода в
якій постраждала та отримала середньої
тяжкості тілесні ушкодження потерпіла
ОСОБА_3 Сідок вказав, що 29.07.2012 року,
близько 09 години 40 хвилин, управляв
автомобілем ЗАЗ-11025 д/н НОМЕР_2, що
належить йому на праві власності, та
рухався по автодорозі
Харків-Сімферополь в напрямку
Красноград - Харків. Рухаючись з
швидкістю близько 80 км/час. Свідок
помітив на перехресті автомобіль
ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_1, який виїхав на
перехрестя, не поступившись дорогою
автомобілю ЗАЗ-11025 д/н НОМЕР_2, під його
керуванням, що під'їжджав до
нерегульованого перехрестя по
головній дорозі, зі сторони м.
Красноград, внаслідок чого сталося
зіткнення транспортних засобів на
нерівнозначному перехресті.

В результаті зіткнення, пасажир
автомобіля ЗАЗ-11025, ОСОБА_3 отримала
тілесні ушкодження середнього ступеня
тяжкості. Сам же ОСОБА_4 тілесних
ушкоджень не зазнав, як не зазнав травм
і водій автомобілю ВАЗ-2107 д/н НОМЕР_1
ОСОБА_2

Обставини на які вказує свідок
повністю найшли своє підтвердження в
сукупності показів учасників процесу
та не викликають сумніву у суду.
Пояснення послідовні, логічні і
повність викривають ОСОБА_2 в скоєнні
відповідного злочину розкриваючи
механізм скоєного ДТП та його
негативні наслідки.

Судом пояснення учасників процесу
визнаються як належні докази по справі.

Судом також досліджені інші докази які
є суттєвими для прийняття законного та
обґрунтованого рішення по справі.

Так згідно проведеного слідчого
експерименту 21 березня 2013 року з участю
свідка ОСОБА_4 та обвинуваченого
ОСОБА_2, в судовому засіданні повністю
найшло своє підтвердження визнання
вини з боку обвинуваченого та
відповідність його пояснень і пояснень
потерпілої та свідка. ОСОБА_2 на місті
скоєння злочину в добровільному
порядку без будь якого примусу показує
як він скоїв дорожньо-транспортну
пригоду, вказуючи на сам механізм ДТП.
Дана слідча дія проведена також з
участю свідка ОСОБА_4 який в совою чергу
повністю підтвердив свої покази. Судом
досліджені та проаналізовані
відповідні дії в своїй сукупності і
визнані як доказ вини ОСОБА_2

Вина обвинуваченого ОСОБА_2 повністю
підтверджується і дослідженими в
судовому засіданні протоколом огляду
місця події від 29 липня 2012 року з
відповідною схемою та додатком, а також
протоколами огляду транспортних
засобів учасників ДТП на місці події 29
липня 2012 року.

Судом також досліджені та визнані як
належні докази по справі експертні
дослідження та відповідні висновки
згідно з якими судом встановлено
наступне:

Згідно висновку авто-технічної
експертизи №-170/13 від 26.04.2013 року
встановлено, що у даній дорожній
ситуації водій ОСОБА_2 повинен був
діяти відповідно до вимог п.п.10.1, 16.11
Правил дорожнього руху України, де
вказано:

П.10.1. Перед початком руху,
перестроюванням та будь-якою зміною
напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху;

П.16.11. На перехресті нерівнозначних
доріг водій транспортного засобу, що
рухається по другорядній дорозі,
повинен дати дорогу транспортним
засобам, які наближаються до даного
перехрещення проїзних частин по
головній дорозі, незалежно від
напрямку їх подальшого руху.

В даній дорожні ситуації в діях водія
«ВАЗ-2107» ОСОБА_2 вбачаються
невідповідності вимогам п.п.10.1 і 16.11
Правил дорожнього руху України, які з
технічної точки зору, перебували в
причинному зв'язку з настанням даної
події.

В даній дорожні ситуації водій «ВАЗ-2107»
ОСОБА_2 мав технічну можливість
запобігти зіткненню шляхом виконання
вимог п.п.10.1 і 16.11 Правил дорожнього
руху України.

У дорожній ситуації що склалася, в діях
водія автомобіля ЗАЗ-11025 д/н НОМЕР_2,
ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей
вимогам Правил дорожнього руху
України, які з технічної точки зору
перебували б у причинному зв'язку з
виникненням події даної
дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи №-128-ая/13 від 07.02.2013 року
ОСОБА_3 в дорожньо-трансортній пригоді
яка мала місце 29 липня 2012 року отримала
синець в області правого надпліччя,
садна в епігастральній області,
внутрішньо-суглобовий перелом основи
середньої фаланги 5 пальця лівої стопи
зі зміщенням кісткових відламків з
кровопідтічністю і припухлістю м'яких
тканин лівої стопи, обширну забиту рану
правого колінного суглоба, яка
супроводжувалася порушенням його
функції і призвела до розвитку
розгинальної контрактури суглоба. По
ступеню тяжкості вище вказані тілесні
ушкодження відносяться до ушкоджень
середньої тяжкості, так як спричинили
тривалий розлад здоров'я, (п.2.2.1 Правил
судово-медичного встановлення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень. Наказ № 6
МОЗ України від 17.01.1995р.)

Суд дослідивши висновки експертиз
оцінює їх як належні докази оскільки
вони дані кваліфікованими
спеціалістами відповідних експертних
установ та не мають протиріч з іншими
матеріалами та доказами по справі.

Суд вважає, що винність обвинуваченого
ОСОБА_2 в інкримінованому йому в вину
злочині повністю підтверджена, а дії
його правильно кваліфіковані за ч.1
ст.286 КК України, тобто порушення
правил безпеки дорожнього руху особою,
яка керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілій ОСОБА_3
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При визначенні міри покарання ОСОБА_2
суд враховуючи характер та ступінь
суспільної небезпеки скоєного, ступінь
його винуватості, а також дані, що
характеризують обвинуваченого як
особу, те що він повністю визнає свою
провину та кається в скоєному,
співпрацював з слідством та судом при
розкритті даного злочину, та
встановленні істини по справі,
одночасно суд не може залишити без
особливої уваги і той факт, що
обвинувачений своїми діями
направленими на примирення дійшов до
згоди з потерпілою, досяг з їх боку
порозуміння і яка в свою чергу просить
суд застосувати до обвинуваченого
покарання не пов'язане з позбавленням
волі, обмежившись по можливості
покаранням у вигляді штрафу. Суд
враховуючи обставини які пом'якшують
відповідальність, каяття, та обіцянку
обвинуваченого добровільно
відшкодувати завдану злочинними діями
шкоду, а також враховуючи відсутність
обставини які обтяжують
відповідальність, вважає за необхідне
призначити обвинуваченому покарання в
виді ШТРАФУ в межах санкції статті,
Кримінального Закону згідно зі ст.53 КК
України, одночасно не застосовувати до
ОСОБА_2 додаткове покарання у вигляді
позбавлення його права керувати всіма
видами транспортних засобів, оскільки
автомобіль для обвинуваченого та його
родини яка складається з пристарілих
батьків ІНФОРМАЦІЯ_4 є єдиним засобом
для пересування та відвідування
лікарні, приймаючи до уваги вкрай
тяжкий стан здоров'я батьків.

Суд дійшов висновку, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_2 можливе без
ізоляції його від суспільства
приймаючи до уваги суспільну небезпеку
його дій, а також дані які вкрай
позитивно характеризують
обвинуваченого як особу та відповідно
працівника служби охорони.

Суд вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС
України в Харківській області понесені
витрати при проведенні судових
експертиз.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 376, КПК
України суд, -

З А С У Д И В

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення за ч.1
ст.286 КК України та застосувавши ст.53 КК
України призначити йому покарання
ШТРАФ в розмірі ДВУХСОТ
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, тобто три тисячі чотириста
гривень, без позбавлення його права
керувати всіма видами транспортних
засобів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при
УМВС України в Харківській області
п'ятсот вісімдесят шість гривень
вісімдесят копійок, понесені витрати
при проведенні судової експертизи.

Копію вироку вручити негайно після
його проголошення учасникам судового
провадження.

Вирок може бути оскаржений через
Нововодолазький районний суд
Харківської області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення з підстав,
передбачених ст.392-395 КПК України.

Суддя Покальчук Ю.М.