Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 2205/1318/12
Провадження № 1/2205/107/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2012 р.

Деражнянський районний суд Хмельницької області, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у складі:

головуючої - судді Лукіянець Т.В.

при секретареві Ясінській М.О.

з участю державного обвинувача Колодій Г.М, розглядаючи кримінальну справу по обвинуваченню,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, працюючої контролером заводу «Нева», проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої:

-

у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Судовим слідством місцевий суд,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2011 року ОСОБА_1 перебуваючи на речовому ринку м. Хмельницького, з метою підробки документів вступила в попередню змову з невставленим слідством чоловіком, якому надала свою фотокартку для виготовлення підробленого пенсійного посвідчення. Того ж дня вказаний чоловік передав ОСОБА_1 підроблене пенсійне посвідчення з заповненими реквізитами:№136576, видане 07.09.1999 року з терміном «довічно» на інваліда дитинства 2 групи, виданого відділом соціального захисту населення Хмельницької міської ради на прізвище ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 з вклеєною фотокарткою ОСОБА_1, завіреною відтиском гербової печатки, яке згідно постанови Кабінету Міністрів України №354 від 17.05.1993 року надає право на безкоштовний проїзд транспортом приміського сполучення.

Після цього, ОСОБА_1 почала зберігати вказане посвідчення при собі з метою використання для безкоштовного проїзду в поїздах приміського сполучення.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1 07.06.2012 року близько 18год. 40хв., слідуючи в електропоїзді №6359, сполученням «Жмеринка-Гречани», при перевірці проїзних документів квитковим касиром на дільниці ст.Комарівці-ст. Деражня, що в Деражнянському районі Хмельницької області, пред»явила як підставу для безкоштовного проїзду підроблене пенсійне посвідчення №136576 на прізвище ОСОБА_2, 1959р.н. зі своєю фотокарткою, згідно якого квитковий касир ОСОБА_3 вибив їй безкоштовний проїзний квиток №054318, після чого засумнівавшись в справжності пенсійного посвідчення повідомив про це працівникам лінійного відділу на ст.Жмеринка, що супроводжували вказаний електропоїзд.

У відповідності до висновку експерта №43 від 14.06.2012 року ознак технічної підробки, зміни реквізитів первинного тексту пенсійного посвідчення №136576, виданого 07.09.1999 року відділом соціального захисту населення Хмельницької міської ради на прізвище ОСОБА_2, який було вилучено у ОСОБА_1 не було.

Відтиски печатки, які наявні в пенсійному посвідченні №136576, виданого 07.09.1999 року відділом соціального захисту населення Хмельницької міської ради на прізвище ОСОБА_2, який було вилучено у Головчук- нанесені не кліше печатки Управління праці, соціального захисту населення та охорони здоров»я Хмельницької міської ради, зразки відбитків, якої надано на дослідження в якості порівняльного матеріалу.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у предявленому обвинуваченні визнала повністю і про обставини та мотиви скоєного дала покази аналогічні описовій частині вироку. При цьому вона вказала, що дійсно в жовтні 2011 року на речовому ринку м.Хмельницького до неї підійшов її раніше невідомий чоловік і запропонував купити у нього пенсійне посвідчення, яке давало б право безоплатного проїзду в транспорті. Того дня у неї в гаманці була її особиста фотокартка, яку вона надала невідомому чоловікові для виготовлення посвідчення. В той день невідомий чоловік повернув їй готове посвідчення, яке було видане на ім»я ОСОБА_2 з вклеєною фотокарткою ОСОБА_1. Після цього, вона його носила із собою, але не використовувала. В червні 2012 року під час проїзду в електропоїзді, сполученням «Жмеринка-Гречани», в силу скрутного матеріального становища, з метою безоплатного проїзду пред»явила вказане посвідчення квитковому касиру, після чого останій повідомив працівників міліції про сумнівне посвідчення.

У звязку з тим, що покази підсудної повністю узгоджуються з доказами стосовно фактичних обставин справи, які були зібрані в ході досудового слідства, і які ні ким з учасників судового розгляду не оспорювались, а також враховуючи клопотання останніх, відповідно до ч.3 ст.299 КПК України, дослідження доказів в судовому засіданні було обмежено допитом підсудної та дослідженням документів, які характеризують особу останньої.

Крім особистого визнання вини підсудною, вина ОСОБА_1 у предявленому обвинуваченні підтверджується і іншими, зібраними під час досудового слідства доказами.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 в жовтні 2011р., за викладених в описовій частині вироку обставин, вступила в попередню змову із невстановленим слідством чоловіком, вчинила підробку посвідчення №136576, виданого 07.09.1999 року відділом соціального захисту населення Хмельницької міської ради на прізвище ОСОБА_2, шляхом надання невідомому особистої фотокартки.

Такі її дії, суд розцінює, як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає відповідні права вчинене за попередньою змовою групою осіб і кваліфікує за ч.3 ст.358 КК України. Дії ОСОБА_1 щодо використання такого посвідчення за ч.4 ст. 358 КК України.

При призначенні підсудній покарання суд приймає до уваги, що ОСОБА_1 вперше скоїла умисний злочин середньої тяжкості. Обставин, що обтяжує її покарання судом не встановлено.

Разом з тим суд враховує, що підсудна в скоєному щиро розкаялася і сприяла органам досудового слідства у розкритті злочину. Останні обставини суд визнає такими, що помякшують покарання підсудної.

З врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, а також всіх даних про особу підсудної, позитивної характеристики по місцю проживання та роботи, обставин, які помякшують покарання, суд приходить до висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 покарання за всіма статтями обвинувачення у вигляді обмеження волі, в межах санкцій статей Особливої частини Кримінального кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 322-324, 333-335 КПК України, місцевий суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.3 та ч.4 ст.358 КК України, на підставі яких призначити їй покарання у вигляді :

- по ст.358 ч.3 КК України - 1 (один) рік 6 місяців обмеження волі;

- по ст.358 ч.4 КК України - 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_1 за сукупністю злочинів, призначити шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим і визначити у вигляді 1 (одного) року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_1 обовязки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись до цієї інспекції та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили:

- речові докази по справі, які зберігаються в матеріалах справи на а.с.50-51 зберігати при матеріалах справи.

- судові витрати по справі повязані з проведенням судово-технічної експертизи в розмірі -343 грн. покласти на засуджену ОСОБА_1 і стягнути з неї в дохід держави.

Запобіжний захід обраний ОСОБА_1 підписка про невиїзд відмінити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_4