ВИРОК
Іменем України
Дата документу 28.11.2014
Октябрський районний суд м. Полтава у складі:
судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4

ОСОБА_5 30.09.1985 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, українця, гр. України, позапартійного, військовозобов`язаного, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення
передбаченого ст.260 ч.2 КК України,
в с т а н о в и в :
На початку квітня 2014 року на території Донецької області невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої "Донецької народної республіки" (надалі ДНР) створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну. Воєнізовані групи озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. У зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби. Діяльність не передбаченого законом збройного формування полягає у здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються у різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мають загальну координацію керівництва.
На початку квітня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Слов`янську Донецької області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, добровільно надав згоду на участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування ДНР, яке діяло на території міста . Ознайомившись із встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного не передбаченого законом збройного формування, обвинувачений ОСОБА_5 надав свою згоду на їх дотримання та виконання, чим підтвердив свої наміри на участь у ньому та виконання його цілей і завдань.
На початку травня 2014 року, обвинувачений ОСОБА_5 , у приміщенні Слов`янської міської лікарні, розташованої за адресою м. Слов`янськ вул.. Юн.Комунарів, 85 отримав від невстановленої досудовим слідством особи на прізвисько « ОСОБА_6 » автоматичну зброю автомат Калашникова (АК) з набоями до нього в кількості 60 штук.
Впродовж травня 2014 року ОСОБА_5 приймаючи участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, будучи озброєним, здійснював чергування у приміщеннях вказаного медичного закладу та незаконно захопленої будівлі СБУ в АДРЕСА_2 .
На початку червня 2014 року ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність приймаючи участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, здійснював будівництво фортифікаційних укріплень на околицях міста Слов`янська Донецької області, які використовувалися бойовиками у протистоянні Збройним Силам України.
Окрім того, у період з 20 серпня 2014 року по 22 вересня 2014 року ОСОБА_5 приймаючи участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, за допомогою телефонного зв`язку повідомляв членам останнього інформацію щодо діяльності, переміщення і дислокації військових підрозділів Збройних Сил України.
26 листопада 2014 року під час досудового розслідування між старшим прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ, державної митної служби та державної прикордонної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з якою обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 2 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст. 260 ч. 2 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням ст.ст. 75 КК України з іспитовим строком.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим є тяжким, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України суд,
Визнати ОСОБА_5 винуватим за ст. 260 ч. 2 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді 4 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов?язки.
На підставі ст. 76 КК України зобов?язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та навчання періодично з?являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
Міру запобіжного заходу утримання під вартою скасувати звільнивши його з під варти негайно в залі суду.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1