Справа № 750/4912/14
Провадження № 1-кс/750/834/14
У Х В А Л А

20 травня 2014 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , іншого власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого слідчого відділу Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 18.05.2014 р., -

в с т а н о в и в :

19.05.2014 р. слідчий слідчого відділу Чернігівського районного відділу УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням від 18.05.2014 р., погодженим зі старшим прокурором прокуратури Чернігівського району ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно ОСОБА_6 , а саме мікроавтобус марки «RENAULT» моделі «Master» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить тому, дві пластикові ємності об`ємом по 250 літрів кожна з рідиною, одну металеву ємність об`ємом приблизно 80 літрів з рідиною, одну каністру об`ємом 40 літрів з рідиною, одну каністру ємністю 5 літрів з рідиною, одну пластикову ємність об`ємом 5 літрів з рідиною, мотивуючи це тим, що 17.05.2014 р., у вечірній час, в районі АЗС «УКРНАФТА» поблизу с. Новоселівка, вул. Шевченка, 21, Чернігівського району, Чернігівської області співробітниками УСБУ спільно з співробітниками ДАІ УМВС України в Чернігівській області був зупинений вказаний вище мікроавтобус, який належить ОСОБА_5 , а зазначені вище речі були виявлені в салоні, вилучені та доставлені до Чернігівського РВ УМВС України в Чернігівській області.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна обґрунтовується тим, що таке потрібно з метою забезпечення збереження вказаного майна, запобігання його втраті або пошкодженню, а також проведення відповідних судових експертиз.
При цьому у клопотанні відсутнє посилання щодо наявності у кримінальному провадженні такої сторони як підозрюваний, більш того, зазначаючи на необхідності арешту майна, як належного ОСОБА_5 , ні слідчий, ні прокурор не визначає статус того, відповідно до приписів ч. 1 ст. 172 КПК України, котра передбачає розгляд клопотання слідчим суддею за участю такої сторони.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав. Слідчий пояснив, що він вважає ОСОБА_5 таким учасником кримінального провадження, як «інший власник майна», в рамках цього кримінального провадження нікого не було повідомлено про підозру. Прокурор вважає, що має місце вчинення кримінального правопорушення, таке вчинене невстановленими особами, за відсутністю достатнього часу ці особи ще не встановлені, як і не встановлено, що відсутні взагалі документи, котрі б свідчили про легальність існування цього вантажу, його перевезення, тощо. Також прокурор вважає, що слідчий та він припустились помилки щодо визнання ОСОБА_5 належним учасником процесу.
ОСОБА_5 , який, як визначився в судовому засіданні слідчий, є «іншим власником майна», в судовому засіданні заперечував щодо задоволення такого, зазначивши, що він не є власником даного автомобіля, оскільки такий належить якомусь інваліду з м. Обухова ОСОБА_7 , при чому це не заперечувало і саме слідство, оскільки до клопотання дійсно було додано копію свідоцтва по реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT» моделі «Master» д.н.з. НОМЕР_1 у котрому власником дійсно зазначений ОСОБА_7 , разом з тим питання про виклик того до суду, а рівно повні анкетні дані того і адресу суду слідство не надало. Заперечував у судовому засіданні ОСОБА_5 і належність йому вилученого у автомобілі вантажу, пояснив, що перевозив такий на прохання свого сусіда ОСОБА_8 , котрий попросив здійснити таке до м. Чернігова, пояснивши, що у ємностях знаходиться пальне, та який разом із якимось своїми знайомими завантажили таке у машину, ці особи були в машині на час її затримання працівниками міліції.
Як слідує із положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Разом з тим, з тексту даного клопотання жодним чином не слідує, що у означеному кримінальному проваджені є така сторона кримінального провадження, виключний перелік котрих передбачений зазначеною вище ч. 1 ст. 170 КПК України, стосовно якої є допустимим застосування існуючого виду заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, оскільки правовий статус ОСОБА_5 щодо даного кримінального провадження, саме як такий, ні слідчим, ні прокурором на цей час не визначений.
Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Але клопотання слідчого не зазначає жодного із положень ч. 2 ст. 167 КПК України, що свідчить про повну відсутність правового обґрунтування такого клопотання.
Враховуючи, що слідчим під час звернення до суду порушені норми процесуального закону, котрі стосуються вирішення питань пов`язаних із заходами забезпечення кримінального провадження (ст. ст. 2, 9, 40, 170, 171, КПК України) зазначені вище, таке клопотання є безпідставним та немотивованим, а за умови відсутності такої сторони кримінального процесу, як підозрюваний і передчасним, що виключає його задоволення, а в діяннях прокурора, котрий погодив дане клопотання, однак повинен ще і здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування та виявляти такі порушення, суд вбачає невиконання старшим прокурором прокуратури Чернігівського району своїх обов`язків відповідно до вимог ст. 36 КПК України. Враховуючи викладені вище грубі порушення закону, маючи на меті не допущення порушення прав інших учасників кримінального провадження, суд не знаходить підстав і для застосування у цьому випадку положень ч. 3 ст. 172 КПК України.
Керуючись ст. ст. 9, 22, 26, 167, 170-173, 175 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання слідчого залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1