Провадження № 11-кп/792/96/15
Справа № 671/2334/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала про повернення
обвинувального акту Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.01.2015 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Волочиського районного суду від 27 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою за наслідками підготовчого судового засідання обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000011 щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, повернуто прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам пункту 5 частини 2 ст.291 КПК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що у викладі в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення не зазначено обставин і часу отримання обвинуваченим постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення боргу та немає посилання на те, що дії, передбачені у ч.1 ст.382 КК України, обвинувачений вчиняв умисно, хоча у формулюванні обвинувачення вказано, що він діяв умисно, крім того, у викладі фактичних обставин злочину зазначено, що обвинувачений не виконував судове рішення і перешкоджав його виконанню, а у формулюванні обвинувачення вказано лише те, що він умисно його не виконував.

В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та на істотні порушення кримінального процесуального закону, прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі. При цьому вважає, що в обвинувальному акті викладено фактичні обставини, які сторона обвинувачення вважає доведеними, зокрема й усі обставини, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню. Наголошує на тому, що обвинувачений був обізнаний про наявність судового рішення та відкриття щодо нього виконавчого провадження у цивільній справі, оскільки він брав участь у її розгляді, подавав апеляційну скаргу та був присутній при винесенні остаточного рішення, знав про наявність порушеної щодо державного виконавця справи про адміністративне корупційне правопорушення. На його думку, зазначення в обвинувальному акті мети вчинення певних дій свідчить про те, що обвинувачений діяв умисно. Прокурор також уважає, що ухвала містить елементи розгляду справи по суті, і звертає увагу на те, що в ній не зазначено строків усунення недоліків обвинувального акту.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з посиланням на зазначені у ній доводи, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили доводи апелянта, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України, крім іншого, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, а за приписами ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, аналогічні відомості мають бути зазначені у мотивувальній частині вироку, зокрема при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

У зв`язку з цим, за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України, фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення в обвинувальному акті повинні бути викладені з обов`язковим урахуванням наведених вимог ст.ст. 91 і 374 КПК України, при цьому фактичні обставини та формулювання обвинувачення не повинні суперечити один одному.

Виходячи з наведених вимог кримінального процесуального закону та змісту диспозиції ч.1 ст.382 КК України у викладі фактичних обставин передбаченого у ній кримінального правопорушення в обвинувальному акті, крім іншого, повинно бути зазначено: коли та у який спосіб безпосередньо обвинуваченому було вручено копію постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов`язання його виконати судове рішення у певний строк, а також форму вини обвинуваченого щодо його відповідних дій чи бездіяльності. Адже відповідно до ч.3 п.1 ст.42 КПК України обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, а згідно з ч.3 п.а ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна людина, обвинувачена у вчиненні кримінального злочину, має якнайменше право бути детально поінформованою зрозумілою для неї мовою про характер і причину обвинувачення проти неї.

Однак, як видно з обвинувального акту, виклад у ньому фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, є неповним та суперечить формулюванню обвинувачення, оскільки у ньому не зазначено ні часу, ні обставин вручення обвинуваченому копії постанови державного виконавця, ні форми вини, яку прокурор уважав встановленою.

Більше того у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення зазначено, що обвинувачений і не виконував судове рішення і перешкоджав його виконанню, а у формулюванні обвинувачення вказано, що він лише умисно його не виконував.

Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а висунуте ОСОБА_9 обвинувачення є неконкретним, що позбавляє його можливості ефективно захищатися від нього в суді.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокуророві з підстав, визначених у п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

Те, що обвинувачений був обізнаний про наявність судового рішення та постанови державного виконавця про відкриття щодо нього виконавчого провадження, оскільки він був присутній в судових засіданнях, подавав апеляційну скаргу та знав про наявність порушеної щодо державного виконавця справи про корупційне адміністративне правопорушення, на що посилається прокурор, саме по собі не дає підстав для висновку, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення є конкретним, а обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Можливість уточнити (змінити чи доповнити) обвинувачення в судовому засіданні, по-перше, стосується випадків, коли під час судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення або отримані відомості про можливе вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, щодо якого обвинувачення не висувалося і яке тісно пов`язане з первісним та їх окремий розгляд неможливий, по-друге, не звільняє прокурора, слідчого від встановленого ч.2 ст.9 КПК України їх обов`язку всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, зокрема й ті, що визначені у ст.91 цього Кодексу. Тому доводи прокурора з посиланням на ці обставини є безпідставними.

Що стосується не встановлення судом строку для усунення недоліків обвинувального акту, то це на правильність рішення суду не впливає. До того ж встановлення такого строку статтею 314 КПК України не передбачене, а лист Вищого спеціалізованого суду України з цього приводу має лише рекомендаційний характер.

Доводи ж прокурора з посиланням на наявність в судовому рішенні, прийнятому за наслідками підготовчого засідання, елементів судового розгляду є надуманими, такими, що не відповідають дійсності.

Отже колегія суддів уважає доводи прокурора необґрунтованими і підстав для скасування ухвали суду в межах апеляційної скарги не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія

суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Волочиського районного суду від 27 листопада 2014 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000011 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, - без зміни.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2