У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2015 м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження № 1-кп/308/491/15, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001303 від 21.04.2015 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини пп НОМЕР_1 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, неодруженого.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 07.04.2011 року ККУ редакції 2001 року), ч . 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
07 травня 2015 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/491/15, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001303 від 21.04.2015 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 07.04.2011 року ККУ редакції 2001 року), ч . 1 ст. 190 Кримінального кодексу України.
За ухвалою від 12.05.2015 судом було призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 1-кп/308/491/15 на 11 год. 00 хв. 25 травня 2015 року.
В ході з`ясування судом наявності/відсутності підстав для прийняття рішення, передбаченого ч. 3 ст. 314 КПК та ч. 2 ст. 315 КПК, у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про закриття провадження у справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із спливом строку притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, встановленого ст. 49 КК України.
Судом встановлено особу обвинуваченого, його ставлення до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 зазначив, що вину у скоєному визнає повністю, проте деталі пояснити не може через контузію та сплив тривалого проміжку часу, клопотання прокурора підтримує, просить закрити кримінальне провадження відносно нього.
Представник потерпілої юридичної особи (цивільний позивач) також підтримав клопотання прокурора.

Як встановлено п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:
1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Передбачений ст. 49 вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків; невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; неухилення особи від слідства або суду.
Відповідно до роз`яснень, даних у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. N 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлене (ухвалене) відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку. При цьому ухвалити рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності можна лише за наявності її згоди на закриття справи з відповідної підстави.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив у лютому 2011 року злочини, передбачені:
ч. 3 ст. 358 (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 07.04.2011 року у ККУ редакції 2001 року), тобто використання завідомо підробленого документа, який карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;
ч . 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), який карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Отже, з дня вчинення злочинів минуло більше п`яти років, у зв`язку з чим, в силу п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК України).
Обвинуваченому ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочинів за ч. 3 ст. 358 (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 07.04.2011 року у ККУ редакції 2001 року), який є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, тобто встановлений дворічний строк притягнення його до кримінальної відповідальності та за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, який є злочином невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, тобто встановлений трирічний строк притягнення його до кримінальної відповідальності.
Тобто строк притягнення до кримінальної відповідальності сплинув за обома злочинами.
Таким чином, заслухавши думку обвинуваченого, який підтримав клопотання прокурора, думку представника потерпілої юридичної особи (цивільного позивача) котрий не заперечив щодо заявленого клопотання, враховуючи те, що відповідно до вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчились, невчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості; неухилення особи від слідства або суду, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 07.04.2011 року ККУ редакції 2001 року), ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрити, оскільки строк притягнення його до кримінальної відповідальності сплив.
За ухвалою від 22.04.2015 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Як зазначено у ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З огляду на викладене суд, вважає за необхідне скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Як визначено у п. 7 постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди У цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Тому суд приходить до висновку про необхідність залишити без розгляду цивільний позов заявлений Державним навчальним закладом «Ужгородський центральний професійний технікум освіти» на суму 5 364,00 грн. та роз`яснити цивільному позивачеві, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Речові докази - довідку від 28 березня 2011 року №б/н, з відтиском печатки ТзОВ «Унгвайер», слід залишити при кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 44, п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285 ч. 3 ст. 286, 287, 288, 318, 350, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 (в редакції статті, яка діяла до внесення змін 07.04.2011 року ККУ редакції 2001 року), ч . 1 ст. 190 Кримінального кодексу України, кримінальне провадження щодо нього закрити.
Залишити без розгляду цивільний позов заявлений Державним навчальним закладом «Ужгородський центральний професійний технікум освіти» на суму 5 364,00 грн.

Скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.
Речові докази - довідку від 28 березня 2011 року №б/н, з відтиском печатки ТзОВ «Унгвайер», слід залишити при кримінальному провадженні.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив рішення, протягом семи днів з дня проголошення зазначеної ухвали.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1