Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/4/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 186 (82, 86-1, 141) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2015 м.Кіровоград

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0002838 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України за апеляційною скаргою прокурора на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23 травня 1994 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ст.94, ч.2 ст.140, ст.42 КК України до 12 років позбавлення волі,

- 17 січня 2008 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого згідно постанови Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 29 квітня 2011 року умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 24 дні,

визнано винним та засуджено за ч.2 ст.186 КК України до покарання 4 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 588 грн.Речовий доказ мобільний телефон «Nokia 1616-2» залишити за належністю потерпілому ОСОБА_7

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6 .

У апеляції:
Прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій засудженого, просить вирок районного суду скасувати в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. На думку апелянта, судом першої інстанції не вірно було застосовано до обвинуваченого при призначенні покарання ст.ст.75, 76 КК України, таким чином призначивши покарання з іспитовим терміном. Свої доводи мотивує тим, що щире каяття не може визнаватись, як пом`якшуюча обставина, оскільки обвинувачений вину в інкримінованому злочині не визнав, добровільно заподіяну шкоду не відшкодував, а лише в наслідок проведення слідчо-оперативних заходів. Крім того на думку прокурора наявна обтяжуюча обставина, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння не надає підстав для застосування ст.75,76 КК України.

Просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання. Визнати ОСОБА_6 винним та призначити покарання за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
Вироком районного суду 18 липня 2013 року, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, близько 01 год. 20 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння і перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , що належить його знайомому ОСОБА_7 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи повторно, відкрито заволодів мобільним телефоном «Nokia 1616-2» вартістю 50 грн., вихопивши його з рук потерпілої ОСОБА_10 дружини ОСОБА_7 , а потім, продовжуючи свої протиправні дії, в присутності ОСОБА_7 і ОСОБА_10 відкрито викрав та заволодів з холодильника потерпілих продуктами харчування на суму 19 грн.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану ним апеляцію, обвинуваченого ОСОБА_6 який заперечив, щодо апеляції прокурора, та в судових дебатах та останньому слові просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого, який заперечив щодо задоволення апеляції прокурора, потерпілого ОСОБА_7 , який заперечив проти апеляції прокурора та не наполягав на суворому покаранні. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, досудове і судове слідство по ній проведені з дотриманням вимог ст.22 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновки про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні правопорушення суд зробив на підставі показань обвинуваченого. Кондратько визнав свою вину повністю і підтвердив факт вчинення ним відкритого викрадення чужого майна (грабіжа), вчиненого повторно, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України докази про вчинення ним цього правопорушення у судовому засіданні не досліджувалися. Кваліфікація інкримінованого правопорушення обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України правильна, та нікім з учасників судового розгляду не оспорюється.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не працює, за місцем проживання міська рада відносно нього компрометуючими відомостями не володіє, не одружений. Обставиною, яка пом`якшує покарання судом визнано, щире каяття в скоєному, потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_10 будь-яких вимог позовного характеру до обвинуваченого не мають, викрадений телефон повернуто потерпілому, на суворому покарнні не наполягали, виходячі з висновку судово-наркологічної експертизи обвинувачений страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання. Обставиною, яка обтяжує покарання, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

На думку колегії суддів, призначене судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі є обґрунтованим, необхідним для можливого перевиховання обвинуваченого, профілактики та попередження вчинення нових злочинів, що відповідає тяжкості злочину.

Звільняючи обвинуваченого ОСОБА_6 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, місцевий суд, на переконання судової колегії, врахував те, що ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого правопорушення визнав, щиро розкаявся, потерпілі не мають до обвинуваченого жодних претензій та не наполягали на суворому покаранні, розмір спричиненої шкоди є незначним.
Колегія суддів не погоджується з апеляційними ствердженнями прокурора з приводу безпідставного звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, так як ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення та щиро розкаявся, потрепілі претензій до обвинуваченого не мають та суворому покарнні не наполягали, суму шкоди, завданої кримінальним правопорушенням є малозначною, до того ж телефон було повернено потерпілим.
За вказаних обставин, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.03.2014 року стосовно ОСОБА_6 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задовольнення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2014 року року стосовно ОСОБА_6 без зміни.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді (підписи)
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2