АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія:ч. 1 ст.122; с.т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2014 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр.. України , з середньою освітою , уродженця с. Михайлівка Машівського району Полтавської області , мешканця АДРЕСА_1 , не судимого

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

ВСТАНОВИЛА:

До Апеляційного суду Полтавської області надійшла апеляційна скарга захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2014 року, яким останнього засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України до 1 року 3 місяців обмеження волі; частково задоволено цивільний позов , стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 2016 грн. матеріальної та 20 000 грн. моральної шкоди.

В апеляції захисник в інтересах обвинуваченого просить оскаржуваний вирок скасувати та ухвалити новий , застосувавши положення ст.. 75 КК України.

Апеляцію обґрунтовує тим, що не допитавши свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 і не дослідивши обставини того, хто із учасників бійки ініціював зустріч , судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду , а не забезпечивши право обвинуваченого на кваліфіковану правову допомогу , що вплинуло на його процесуальну поведінку істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону. Зазначені обставини та неврахування судом першої інстанції особи обвинуваченого , потягло ухвалення незаконного , необґрунтованого та явно несправедливого через суворість призначеного покарання , судового рішення. Крім того вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 на даний час вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнає у повному обсязі, щиро розкаюється , повністю відшкодував матеріальну та частково моральну шкоду на загальну суму 3 000 грн.

В ході апеляційного розгляду захисник обвинуваченого уточнив апеляційну скаргу та просив вирок суду змінити застосувавши положення статті 75 КК України.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржували.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те , що він 14 травня 2014 року, приблизно о 12 год. 00 хв. перебуваючи неподалік від Полтавського національного технічного університету імені Юрія Кондратюка, що по проспекту Першотравневому в м. Полтаві, на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_9 по одному удару кулаком в область правої скроні та в область губ зліва, два удари в область лівого ока та область носа, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з забоєм м`яких тканин обличчя зліва, забійної рани та гематоми м`яких тканин з субкон`юнктивальним крововиливом лівого ока, закритого перелому носових кісток з обох боків без зміщення фрагментів, закритого перелому внутрішньої стінки лівої лобної порожнини, закритого багатоосколкового, так званого «вибухового» перелому нижньої медіальної та латеральної стінок лівої орбіти з розвитком двостороннього гемосинусу, які згідно висновку судово-медичного експерта № 762 від 2 липня 2014 року кваліфікуються тільки у своїй сукупності як ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я, тобто не є небезпечними для життя.

Заслухавши суддю - доповідача , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану апеляцію з наведених у ній підстав , прокурора , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим , провівши судові дебати , заслухавши останнє слово обвинуваченого , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції , колегія суддів приходить до висновку , що вона підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так , винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за наведених у вироку обставин підтверджена наведеними у вироку доказами , яким суд дав належну оцінку і ніким із учасників судового розгляду не оспорюється.

Протиправні дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України. Покарання обвинуваченому призначено із дотриманням правил ст.ст. 50, 65 КК України і , також, ніким не оспорюється.

Разом з тим , доводи апеляції захисника обвинуваченого про можливість застосування до обвинуваченого положень ст..75 КК України та його звільнення від відбування покарання з випробуванням , колегія суддів вважає обґрунтованими.

Так приймаючи рішення про неможливість застосування інституту звільнення від відбування покарання , суд першої інстанції не в повній мірі вмотивував своє рішення виходячи із положень ст..75 КК України з посиланням на встановлені обставини і дані , що характеризують особу обвинуваченого.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За змістом частини 1 статті 75 КК України , якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт , службового обмеження для військовослужбовців , обмеження волі , а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років , враховуючи тяжкість злочину , особу винного та інші обставини справи , дійне висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання , він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Разом з тим обмежившись відмовою у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею на поруки (ст..47 КК) , суд першої інстанції взагалі не вмотивував і не навів жодної обставини , яка б перешкоджала йому застосувати інститут звільнення від відбування покарання (ст..75 КК).

Із матеріалів справи вбачається , що обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості , він вперше взагалі притягується до кримінальної відповідальності , є студентом вищого навчального закладу , позитивно характеризується за місцем навчання (а.с. 121), про що , зокрема, свідчіть і клопотання голови студентського самоврядування про передачу його на поруки (а.с.138) , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває , (а.с.122-124) , є досить молодою людиною.

В ході судового розгляду судом першої інстанції встановлено і з цим погоджується колегія суддів ,що від вчиненого кримінального правопорушення не настало тяжких наслідків.

Крім того, як встановлено у ході апеляційного розгляду, обвинуваченим повністю відшкодовано матеріальну та частково моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням , на загальну суму 3000 грн. (а.с. 162) , в межах наявних у нього можливостей та на даний час він свою провину визнає у повному обсязі та щиро кається у вчиненому.

Аналізуючи встановлені обставини колегія суддів вважає , що відбування реального покарання в умовах ізоляції від суспільства , жодним чином не буде сприяти становленню обвинуваченого як законослухняного члена суспільства , зашкодить його майбутньому життю , докорінно змінить його можливість отримання належної освіти , яка в майбутньому може принести тільки користь суспільству і жодним чином не буде сприяти відновленню порушених прав потерпілого.

Таким чином , беручи до уваги наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання на підставі статті 75 КК України , з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків передбачених пунктами 3,4 статті 76 КК України.

Керуючись ст..ст.405,407,408,419 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області , -

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити ;

Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 змінити;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік ;

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи;

В іншій частині вирок суду залишити без змін;

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку в колегію суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_12