В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 жовтня 2013 року Приморський районний
суд м.Одеси у складі:

Судді - Гаєвої Л.В.,

за участю

секретаря - Говорової А.М.,

за участю

прокурора - Суліми С.Ю.,

за участю

потерпілого - ОСОБА_1,

за участю

захисника

обвинувачених

ОСОБА_2,

ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі Приморського
районного суду м.Одеси кримінальне
провадження №0008377, яке було
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань 28.07.2013 року відносно

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився у
с.Курилівці Петриківського району
Дніпропетровської області, не
працюючого, зареєстрованого за адресою
: АДРЕСА_1, тимчасово проживаючого у
АДРЕСА_2, не одруженого, громадянина
України, раніше не засудженого,

- за ч.2 ст.186 КК України,

і

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився у
м.Севастополі , зареєстрованого
проживаючим за адресою : АДРЕСА_3, не
працюючого, громадянина України,
раніше засудженого:

- 12.08.2002 року Нахімовським районним
судом м.Севастополя за ст .15 ч.3 , ч.3 ст.185,
ст.185 ч.3 КК України із застосуванням
ст.70 ч.4 КК України до 5 років
позбавлення волі з іспитовим строком
на 3 роки згідно до ст.75 КК України,

19.02.2004 року постановою Балаклавського
районного суду м.Севастополя
направленого для відбування покарання
згідно до вироку Нахімовського
районного суду м.Севастополя від 12.08.2002
року на 5 років позбавлення волі,
звільненого 14.09.2007 року за постановою
Білозірського районного суду
Херсонської області згідно до ст.82 КК
України із заміною на виправні роботи
на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 13
днів з утриманням 20% заробітної плати
на користь держави, що не відбув
покарання ,

- 25.06.2010 року Галицьким районним судом
м. Львова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.389 КК
України до 4 років 6 місяців
позбавлення волі, 21.05.2013 року
звільненого умовно - достроково на
підставі ст.81 КК України та на підставі
постанови Казанковського районного
суду Миколаївської області від 13.05.2013
року на невідбутий строк 1 рік 4 місяці
позбавлення волі,

- за ч.2 ст.186 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :

28 липня 2013 року приблизно в 1 час ОСОБА_3
спільно з ОСОБА_2 маючи намір,
направлений на відкрите викрадення
чужого майна, знаходячись за адресою:
м.Одеса, пляж «Ланжерон», визначили
предметом свого злочинного наміру
майно, належне ОСОБА_1, а саме, належний
йому , мобільний телефон марки «Самсунг
GT-C 3322». Приступивши до реалізації свого
злочинного наміру , 28.07.2013 року
приблизно в 1 час, попередньо
розподіливши між собою злочинні ролі,
знаходячись за указаною адресою,
ОСОБА_3 разом з ОСОБА_2 вступили у
конфлікт з ОСОБА_1 , у ході цього
конфлікту виникла бійка. Під час бійки
ОСОБА_3, згідно до його ролі у скоєнні
кримінального правопорушення ,
відібрав у ОСОБА_1 мобільний телефон
марки «Самсунг GT-C 3322» вартістю 600 грн.
та гроші у сумі 50 грн.

Заволодівши таким способом майном
потерпілого ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2
залишили місце скоєння злочину.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_3 визнав себе винним у скоєнні
указаного кримінального
правопорушення , щиро розкаявся у
вчиненому та підтвердив обставини
вчинення кримінального
правопорушення, описані у
обвинувальному акті.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 визнав себе винним у скоєнні
указаного кримінального
правопорушення , щиро розкаявся у
вчиненому та підтвердив описані у
обвинувальному акті обставини
вчинення кримінального
правопорушення.

Суд з'ясував, що всі учасники
кримінального провадження правильно
розуміють обставини справи, та
упевнився у добровільності їх позиції,
їм було роз'яснено про те, що якщо
докази не будуть досліджені, то у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржувати фактичні обставини
справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою
учасників кримінального провадження,
які визнали недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, докази у судовому
засіданні не досліджувалися, згідно до
вимог ч.3 ст.349 КПК України / 2012 року/.

Приймаючи до уваги вище указане, суд
вважає, що винність обвинуваченого
ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_2 у
скоєнні указаного кримінального
правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд
кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як
відкрите викрадення чужого майна /
грабіж/, вчинений за попередньою змовою
групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 суд
кваліфікує за ч. 2 ст.186 КК України як
відкрите викрадення чужого майна /
грабіж/, вчинений за попередньою змовою
групою осіб, повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3
покарання суд приймає до уваги ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро
розкаявся у вчиненні кримінального
правопорушення та активно сприяв
розкриттю злочину, раніше не
засуджувався, що матеріальна шкода
була частково відшкодована .

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_3 по справі немає.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_2
покарання суд приймає до уваги ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, особу обвинуваченого.

Обставинами, що пом'якшують покарання
ОСОБА_2 суд вважає те, що він щиро
розкаявся у вчиненні кримінального
правопорушення та активно сприяв
розкриттю злочину, що матеріальна
шкода була частково відшкодована.

Обставиною , що обтяжує покарання
ОСОБА_2 суд вважає вчинення злочину у
стані алкогольного сп'яніння.

Суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3
без ізоляції від суспільства, так як
він раніше не був засуджений.

Суд вважає неможливим виправлення
ОСОБА_2 без ізоляції від суспільства,
так як він обвинувачується у скоєнні
кримінального правопорушення
протягом невідбутої частини покарання
за попереднім вироком Галицького
районного суду м.Львова від 25.06.2010 року.

З урахуванням особи ОСОБА_3, та
приймаючи до уваги те, що є декілька
обставин, що пом'якшують покарання, а
саме те, що він щиро розкаявся у
вчиненні кримінального правопорушення
та активно сприяв розкриттю злочина,
раніше не засуджувався, що матеріальна
шкода була частково відшкодована, суд
вважає можливим при призначенні йому
покарання застосувати ст.69 КК України
та призначити покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої у санкції
статті.

З урахуванням особи ОСОБА_2 ., та
приймаючи до уваги те, що є декілька
обставин, що пом'якшують покарання, а
саме те, що він щиро розкаявся у
вчиненні кримінального правопорушення
та активно сприяв розкриттю злочина, що
матеріальна шкода була частково
відшкодована, суд вважає можливим при
призначенні йому покарання
застосувати ст.69 КК України та
призначити покарання нижче від
найнижчої межі, встановленої у санкції
статті.

З урахуванням перелічених вище
пом'якшучих покарання обставин, суд
вважає можливим при призначенні
покарання ОСОБА_2 за цим вироком не
повністю, а частково приєднати
невідбуту частину покарання за
попереднім вироком Галицького
районного суду м.Львова від 25.06.2010 року
у вигляді 6 / шести/ місяців позбавлення
волі.

Керуючись ст.ст.367-371, 373, 374-376, 395, 532, 337
КПК України / 2012 року/, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України та
призначити йому покарання по указаній
частині цієї статті, застосувавши ст.69
КК України у вигляді 2 / двох/ років
позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України
звільнити ОСОБА_3 від відбування
покарання, якщо він протягом
іспитового строку 2 / два / роки не
вчинить іншого злочину та виконає
покладені на нього обов'язки: не буде
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально -
виконавчої інспекції, буде повідомляти
кримінально - виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.186 КК України та
призначити йому покарання по указаній
частині цієї статті, застосувавши ст.69
КК України - у вигляді 2 / двох/ років
позбавлення волі.

На підставі ст.71,72, 81 КК України до
знову призначеного ОСОБА_2 покарання
частково приєднати невідбуту частину
покарання за попереднім вироком
Галицького районного суду м. Львова від
25.06.2010 року у вигляді 6 / шести/ місяців
позбавлення волі, остаточно
призначивши йому покарання у вигляді 2 /
двох/ років 6 / шести/ місяців
позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3
утримання під вартою в ОСІ відмінити,
звільнивши його з- під варти у залі
суду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2
залишити утримання під вартою .

Іспитовий строк покарання ОСОБА_3
рахувати з дня проголошення вироку
суду.

Строк покарання ОСОБА_2 рахувати з
28.07.2013 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування
покарання термін тримання його під
вартою у період з 28.07.2013 року до 3.10.2013
року.

Речовий доказ - мобільний телефон
«Самсунг GT-C 3322» вважати поверненим
потерпілому ОСОБА_1 за належністю.

Учасники судового провадження мають
право отримати у суді копію вироку,
копія

вироку негайно після його проголошення
вручається обвинуваченому та
прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна
скарга протягом 30 діб з дня
проголошення вироку через Приморський
районний суд м.Одеси у апеляційний суд
Одеської області.

Вирок суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: