Номер провадження: 11-кп/785/1006/15
Номер справи місцевого суду: 497/866/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляцію прокурора на вирок Болградського районного суду Одеської області від 20.05.2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Болградського району Одеської області, громадянин України, болгарин, з середньою освітою, учень Державного навчального закладу «Суворовський професійний аграрний ліцей», житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

визнаний винним та призначено покарання за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 850 грн; за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 510 грн.

На підставі до ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_8 призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу розмірі 850 грн.

Відповідно до вимог ст. 104 ч. 4 КК України покладено на матір неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_9 обов`язок наглядати за обвинуваченим та проведення з ним виховної роботи.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , апеляцій відносно яких на вирок не подано.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_10 разом і за попередньою змовою із ОСОБА_11 приблизно в середині січня 2015 року у вечірній час з корисливою метою шляхом пошкодження вікна проникли до приміщення навчального корпусу № 2 Болградської загальноосвітньої школи № 3 по вул. Леніна 75 у м. Болграді Одеської області 13 електродвигунів на суму 1300 грн.

Він же за попередньою змовою з ОСОБА_11 наприкінці січня 2015 року близько 2 години з корисливих мотивів проникли до приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_12 , звідки викрали майно потерпілого на загальну суму 1 360.00 гривен.

Приблизно в двадцятих числах січня 2015 року, близько 17 години, неповнолітній ОСОБА_8 , з корисливою метою проник через вікно до навчального корпусу №2 Болградської загальноосвітньої школи №3 по вул. Леніна №75 у м. Болграді Одеської області, звідки таємно викрав майно цієї школи на суму 206.00 грн.

Він же, наприкінці січня 2015 року близько 13 години, знову з метою крадіжки чужого майна проник через вікно до приміщення навчального корпусу №2 Болградської загальноосвітньої школи №3 по вул. Леніна №75 у м. Болграді Одеської області, звідки таємно викрав майно цієї школи на суму 206.00 грн.

Близько 14 години 14.02.2015 року, продовжуючи свою злочинну діяльність, неповнолітній ОСОБА_8 , з корисливих мотивів проник на огороджену територію Білгород-Дністровської квартирно-експлуатаційної частини району по АДРЕСА_2 , де переконавшись у відсутності сторонніх осіб, зламав замок на дверях складу №14, проник до його приміщення, звідки виніс ящик з майном на суму 390 грн., перемістив його до огорожі вказаної території і приготував до викрадення. Усвідомлюючи необхідність допомоги в перенесенні ящика з майном, звернувся до ОСОБА_10 , запропонувавши йому співучасть у скоєнні крадіжки та отримав на це згоду. Після цього ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , продовжуючи єдиний злочинний намір, спрямований на викрадення вказаного майна, прибули до вище зазначеної території Білгород-Дністровської КЕЧ, де розподілили ролі при вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_10 проник на вказану територію, підійшов до підготовленого для викрадення ОСОБА_8 ящика з майном, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки вони були виявлені з викраденим на місці події охоронцем вказаної території, в результаті чого з місця пригоди обидва зникли.

В апеляції прокурор не оскаржує доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, кваліфікацію його дій, однак вважає вирок суду незаконним в частині призначеного судом обвинуваченому покарання. Так, на думку прокурора, судом не враховано, що неповнолітнім ОСОБА_8 вчинено 2 епізоди крадіжок та 1 епізод замаху на крадіжку чужого майна, по якому він втягнув ОСОБА_10 у вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим просить вирок скасувати, постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначити йому покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Також апелянт зазначає, що судом не розписано по кожному епізоду злочину наявність обставин, які суттєво знижували б ступінь вини ОСОБА_8 в обґрунтування застосування по кожному епізоду дії ст. 69 КК України. Крім того, прокурор зазначає, що суд при обранні покарання неповнолітньому ОСОБА_8 у вигляді штрафу необґрунтовано поклав на його матір обов`язок щодо нагляду за ним та проведення з ним виховної роботи, оскільки такий обов`язок може бути покладено на особу відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України тільки в разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням.

Вислухавши доповідача, прокурора про часткове задоволення апеляції, обвинуваченого, його захисника та законного представника, які погодились з думкою прокурора про часткове задоволення апеляції, вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду - зміні з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів за обставин, зазначених у вироку і правильність кваліфікації його дій в апеляції прокурором не оскаржується.

При призначенні обвинуваченому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого, дані про особу винного, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, зокрема те, що ОСОБА_8 вчинив злочини у неповнолітньому віці, визнав свою провину в повному обсязі, розкаявся у вчиненому, активно сприяв органам досудового розслідування в розкритті злочинів, частково відшкодував завдану шкоду, являється учнем ліцею, характеризується виключно позитивно, та обґрунтовано визнав, що наявні обставини пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, на підставі чого перейшов до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції ч. 3 ст. 185 КК України - штрафу. При цьому суд перевірив можливість обвинуваченого, який навчається і має стипендію, сплатити штраф.

За таких обставин колегія суддів не може погодитись з доводами апеляції прокурора в частині необхідності призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Також надуманими є доводи апеляції прокурора щодо недостатності обґрунтування судом застосування дії ч. 1 ст. 69 КК України, в тому числі і за окремими епізодами злочинів, адже судом чітко вмотивовано необхідність застосування цього закону з посиланням на норми законодавства та керівні роз`яснення суду касаційної інстанції.

Разом з тим, доводи апеляції прокурора щодо необгрунтованості покладення на ОСОБА_9 - матір обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язку щодо нагляду за ним та проведення з ним виховної роботи підлягають задоволенню, а вирок суду - зміні з виключенням цієї вказівки з мотивувальної та резолютивної частин вироку, оскільки такий обов`язок може бути покладено відповідно до ч. 4 ст. 104 КК України на окрему особу за її згодою або на її прохання лише у разі звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням. В разі ж призначення неповнолітньому покарання у вигляді штрафу, покладення такого обов`язку на його матір законом не передбачено.

За таких обставин апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду - зміні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора частково задовольнити, вирок Болградського районного суду Одеської області від 20.05.2015 року відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України змінити; виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку вказівку суду про покладення на матір неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 . ОСОБА_9 на підставі ч. 4 ст. 104 КК України обов`язку щодо нагляду за ним та проведення з ним виховної роботи.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з дня проголошення.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2