Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області

Справа № 483/2854/14-к
Провадження № 1-кп/483/17/2015
ВИРОК
Іменем України
13 лютого 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції з Миколаївського слідчого ізолятора в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000896 від 16 серпня 2014 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Смоленськ Російської Федерації, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не працює, не одружений, дітей не має, є судимим 25 листопада 2013 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 12 грудня 2014 року Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із призначенням, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, остаточного покарання у виді 3 років 4 місяців позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України,
В С Т А Н О В И В:
16 серпня 2014 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, повторно, знаходячись в роздягальні аквапарку «АТИКА», який розташований по вулиці Приморській 68/1 в селі Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, шляхом вільного доступу з шафи для зберігання речей № 234 таємно викрав шкіряну чоловічу сумку, належну ОСОБА_6 , вартістю 250 грн. та майно, яке перебувало в ній, а саме: грошові кошти в розмірі 2500 гривень, мобільний телефон марки «Fly-4430» вартістю 1000 гривень, який перебував у шкіряному чохлі вартістю 50 гривень, сім карти операторів мобільного зв`язку «life» та «МТС» вартістю по 15 гривень кожна, флеш-карту пам`яті на 8 Гб вартістю 60 гривень, що знаходились у вищезазначеному мобільному телефоні, а всього на загальну суму 3890 гривень.
Крім того, ОСОБА_5 за вищеописаних обставин, реалізувавши свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в роздягальні аквапарку «АТИКА», який розташований по вулиці Приморській 68/1 в селі Чорноморка Очаківського району Миколаївської області, оглянувши викрадену ним сумку з майном ОСОБА_6 , та виявивши паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданий Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області 15.12.1998 р., довідку про присвоєння ОСОБА_6 ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 01.08.2012 р., паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 , виданий Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області від 28.12.1998 р., довідку про присвоєння ОСОБА_7 ідентифікаційного номеру НОМЕР_5 , закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_6 від 23.12.2006 р., посвідчення водія серії НОМЕР_7 , видане Миколаївським ВРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області 04.02.2009 р. на ім`я ОСОБА_6 , посвідчення водія серії НОМЕР_8 , видане Миколаївським МРЕВ 19.05.2001 р. на ім`я ОСОБА_7 , технічний паспорт на автомобіль ВАЗ - 21070 серії НОМЕР_9 , виданий ВРЕР №9 ГУМВСУ у Харківській області, технічний паспорт на причіп фургон легковий В серії НОМЕР_10 , виданий ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС в Миколаївській області, заволодів паспортами та іншими важливими документами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ..
Після цього ОСОБА_5 з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочинів визнав частково та дав показання, що влітку 2014 року (точну дату не пам`ятає) він, знаходячись в роздягальні аквапарку «АТИКА» в Очаківському районі Миколаївської області, побачив не щільно зачинену шафу для речей. Тоді у нього і виник умисел на вчинення крадіжки. Побачивши в шафі чорну шкіряну сумку розміром приблизно 20 см. на 30 см., ОСОБА_5 викрав її з метою викрадення грошей, оскільки батьки проживають в зоні проведення антитерористичної операції і мають труднощі із грошима. При цьому, сумку він не відкривав і про наявність там документів не знав. Прийшовши додому, він відчинив сумку і, побачивши, крім іншого, документи, вирішив залишити їх у себе.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї провини у скоєних злочинах, його вина повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.
Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 дав показання, що в жовтні 2014 року працював охоронцем в аквапарку «АТИКА». Тоді ж на території аквапарку співробітники міліції проводили слідчий експеримент за участю обвинуваченого. Останній добровільно все показував і розповідав. Показав, як відчинив шафу для речей та взяв звідти сумку. Детально все, що показував тоді ОСОБА_5 , свідок вже не пам`ятає, але протокол проведення слідчого експерименту складався у його присутності і перед тим, як підписати протокол, ОСОБА_8 його прочитав.
Свідок ОСОБА_9 під час допиту в судовому засіданні показав, що в жовтні 2014 року він був понятим при проведенні слідчого експерименту за участю обвинуваченого. Останній показав, як відкрив шафу, взяв звідти сумку чорного кольору, відкрив її, подивився всередину, а потім поклав у свою сумку.
Окрім показань свідків, вина ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в судовому засіданні зібраними по справі в порядку ст. ст.84-86, 91-93 КПК України письмовими доказами, а саме:

· протоколом проведення слідчого експерименту від 19 листопада 2014 року, під час якого ОСОБА_5 в присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 показав та розповів, як пройшов до роздягальні в аквапарку «АТИКА», помітив з лівого боку привідкриту шафу, відчинив її, взяв шкіряну сумку чорного кольору, відкрив її, побачив всередині сумки різноманітні документи та поклав у свою спортивну сумку, потім направився до виходу з аквапарку; зауважень та доповнень від присутніх під час проведення слідчої дії не надходило;

· протоколом огляду речей від 06 листопада 2014 року, а саме: паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 , виданого Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області 15.12.1998 р., довідки про присвоєння ОСОБА_6 ідентифікаційного номеру НОМЕР_2 , паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_4 , виданого Очаківським МРВ УМВС України в Миколаївській області від 28.12.1998 р., довідки про присвоєння ОСОБА_7 ідентифікаційного номеру НОМЕР_5 , закордонного паспорту на ім`я ОСОБА_6 серії НОМЕР_3 від 01.08.2012 р., закордонного паспорту на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_6 від 23.12.2006 р., посвідчення водія серії НОМЕР_7 , виданого Миколаївським ВРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області 04.02.2009 р. на ім`я ОСОБА_6 та талону БКД 012577 до нього, посвідчення водія серії НОМЕР_8 , виданого Миколаївським МРЕВ 19.05.2001 р. на ім`я ОСОБА_7 та талону до нього, технічного паспорту на автомобіль ВАЗ - 21070 серії НОМЕР_9 , виданого ВРЕР №9 ГУМВСУ у Харківській області, технічного паспорту на причіп фургон легковий В серії НОМЕР_10 , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС в Миколаївській області, довіреності ВРК 651988, довіреності ВРН 050464 (а.с. 80);

· заявою ОСОБА_5 про добровільну видачу речей (а.с. 76).

Досліджені під час судового розгляду письмові докази та показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті, з огляду на що суд вважає ці обставини встановленими, а докази кладе в основу вироку.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого про те, що свідка ОСОБА_8 він під час проведення слідчого експерименту не бачив, оскільки протокол слідчого експерименту, підписаний обвинуваченим та свідком ОСОБА_8 , не містить жодних зауважень, застережень чи скарг.

Свідок ОСОБА_9 під час допиту показав, що ОСОБА_8 був його напарником, обидва вони працювали в аквапарку «АТИКА» охоронцями і в день проведення слідчого експерименту була їх зміна.

До показань свідків суд ставиться як до правдивих, оскільки жодних підстав чи мотивів давати неправдиві свідчення в судовому засіданні не встановлено.

Показання ОСОБА_5 про те, що під час підпису ним протоколу проведення слідчого експерименту було темно і він міг не побачити слово «відчиняв», спростовуються змістом самого протоколу, де детально викладені обставини, за яких «… витягнувши чорну сумку ОСОБА_5 вирішив переглянути, що знаходиться в ній, відкривши сумку, останній побачив в ній різноманітні паспорти та гроші».

Крім того, за змістом протоколу, останній складався у денну пору доби, а саме з 13 години 30 хвилин по 16 годину 00 хвилин, а тому показання ОСОБА_5 в частині спростування викладених в протоколі проведення слідчого експерименту обставин суд сприймає як обраний ним спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З обсягу досліджених доказів суд виключає показання потерпілого ОСОБА_6 , надані ним під час досудового розслідування і зафіксовані в протоколі допиту потерпілого від 18 серпня 2014 року та в протоколі додаткового допиту потерпілого від 25 листопада 2014 року, а також показання ОСОБА_5 , надані під час допиту на стадії досудового розслідування та зафіксовані у протоколі допиту підозрюваного від 05 листопада 2014 року, оскільки, відповідно до ст.ст. 23, 95 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо і може обґрунтовувати свої висновки на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні під час розгляду справи.

Аналізуючи викладене, суд знаходить доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинів і кваліфікує його дії:
- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами.
Дослідивши дані про особистість обвинуваченого, суд встановив, що за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує, що ОСОБА_5 вчинив злочини середньої та невеликої тяжкості, його особистість, зокрема те, що він є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів та вчинив новий в період проходження іспитового стоку, щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжує, а тому вважає, що призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України відповідатиме принципу справедливості та закладеному в теорії кримінального права принципу невідворотності покарання.
Враховуючи, що вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до трьох років позбавлення волі, вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, а злочини, передбачені ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України, у вчиненні яких він обвинувачується, скоєні ОСОБА_5 до постановлення вказаних вироків, а саме 16 серпня 2014 року, суд застосовує спочатку ч. 1 ст. 70 КК України призначає покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 357 КК України.
Вирішуючи питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд враховує кількість злочинів, що входять до сукупності, мотиви вчинення кожного з них, вид сукупності, а саме те, що вона є ідеальною.
Після цього на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2014 року та ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2015 року призначає покарання шляхом часткового їх складання, після чого на підставі ст. 71 КК України частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 25 листопада 2013 року та остаточно призначає покарання, в строк якого зараховує покарання, частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2014 року.
Згідно з вказаним вироком, строк відбування покарання ОСОБА_5 рахується з моменту набрання вироком законної сили та фактичного його затримання.
Оскільки на момент набрання вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2014 року законної сили, тобто станом на 13 січня 2015 року, ОСОБА_5 вже перебував у Миколаївському СІЗО, в строк остаточно призначеного за цим вироком покарання суд зараховує покарання, відбуте обвинуваченим з 13 січня 2015 року по день проголошення судом цього вироку 13 лютого 2015 року.
Цивільний позов у справі не заявлено.
У порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави 294 грн 84 коп. в рахунок відшкодування витрат на проведення дактилоскопічної експертизи, що стосується кримінального провадження.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 357 КК України у виді двох років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 грудня 2014 року шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вище вказаних злочинів та за ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 03 лютого 2015 року шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 25 листопада 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 (трьох) років 9 (дев`яти) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 24 жовтня 2014 року.
В строк остаточно призначеного покарання зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_5 за вироком Ленінського районного суду міста Миколаєва від 12 грудня 2014 року з 13 січня 2015 року по 13 лютого 2015 року.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави 294 (двісті дев`яносто чотири) гривень 84 коп..

Речові докази:

· замок з камери сховищ, що знаходиться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів при Очаківському МВ УМВС України в Миколаївській області, - повернути власнику, аквапарку «АТИКА»;

· паспорт громадянина України, закордонний паспорт, посвідчення водія та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України, закордонний паспорт, посвідчення водія та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера на ім`я ОСОБА_7 ; технічний паспорт на автомобіль ВАЗ 21070, технічний паспорт на причіп-фургон, довіреності, що, згідно з розпискою, передані потерпілому ОСОБА_6 , - вважати повернутими за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: