Справа № 473/1914/14-к
ВИРОК
іменем України
"19" травня 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого за призначенням адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №003405 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Вознесенська Миколаївської області, не працює, не одружений, з середньою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 та ч.4 ст.187, ч.4 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2013 року у вечірній час, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у м.Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_6 зустрівся з трьома не встановленими досудовим розслідуванням чоловіками, які між собою домовились про вчинення на території міста Вознесенська Миколаївської області розбійного нападу з корисливих мотивів.

25 грудня 2013 року ОСОБА_6 з двома не встановленими особами на автомобілі невстановленої досудовим розслідуванням марки, приїхали до будинку АДРЕСА_2 , а інша невстановлена особа залишилися чекати вдома у ОСОБА_6 на вищезазначених осіб. Розподіливши між собою ролі, одна невстановлена особа залишилась чекати у автомобілі, а ОСОБА_6 з іншою не встановленою особою зайшли у під`їзд №2 та піднялись на четвертий поверх п`ятиповерхового будинку. Реалізуючи злочинний умисел з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном і грошовими коштами ОСОБА_6 із однією невстановленою особою замаскувавши свої обличчя, шляхом вільного доступу під приводом ремонту квартири, проникли до квартири АДРЕСА_3 , де з застосуванням психічного та фізичного насильства здійснили напад на потерпілу ОСОБА_11 , що виразилось у погрозі вбивством та нанесенні ударів руками, ногами по різним частинам тіла та за допомогою ножа спричинення колото-різаних ран тулуба, нижніх кінцівок і відрізання вушних раковин, п`ятого пальця правої стопи. В результаті чого ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді переламу кісток носу, струсу головного мозку, кровоотіків в області голови, які в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та тілесні ушкодження у вигляді травматичної ампутації вушних раковин, п`ятого пальця правої стопи, численних колотих ран тулуба і нижніх кінцівок, що супроводжувались травматичним шоком, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких потерпіла ОСОБА_11 свідомість не втрачала. При цьому ОСОБА_6 з не встановленою досудовим розслідуванням особою, відкрито заволоділи майном, грошовими коштами та золотими і срібними виробами потерпілої ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефоном марки «Samsung E-1202 DUOS» вартістю 245 грн. та сім-карткою оператора «МТС» вартістю 10 грн. на рахунку якої були грошові кошти в сумі 40 грн., мобільним телефоном марки «Samsung GT-E-1200» вартістю 200 грн. та сім-карткою оператора «МТС» вартістю 10 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 40 грн., жіночою золотою весільною обручкою 585 проби вагою 12 грамів вартістю 4320 грн., жіночими золотими сережками у вигляді овального кільця вагою 3 грами 583 проби вартістю 1020 грн., золотим жіночим ланцюжком у вигляді якірного плетіння вагою 3 грами 585 проби вартістю 1080 грн., жіночою золотою обручкою 585 проби з рубіном вагою 5 грамів вартістю 2000 грн., жіночою золотою обручкою 585 проби вагою 5 грамів вартістю 2000 грн., жіночою золотою обручкою 585 проби з цирконієм у вигляді «вісімки» вагою 2 грами вартістю 750 грн., жіночим золотим кулоном-підвіскою у вигляді серця з жовто-білим сплетінням золота вагою 2 грами 585 проби вартістю 750 грн., срібними виробами 925 проби двома жіночими обручками з цирконієм вагою по 3 грами кожна вартістю 30 грн. кожна на загальну суму 60 грн., двома жіночими обручками без цирконію вагою по 3 грами кожна вартістю 30 грн. кожна на загальну суму 60 грн., жіночою підвіскою у вигляді зірки «Ерцгамі» вагою 5 грамів вартістю 200 грн., жіночою підвіскою у формі кола із зображенням знаків зодіаку вагою 5 грамів вартістю 220 грн., жіночою підвіскою у вигляді серця вагою 4 грами вартістю 180 грн., трьома парами жіночих сережок з камінням цирконію вагою по 3 грами кожні, вартістю 120 грн. кожна на загальну суму 360 грн., грошовими коштами в сумі 300 грн., а також грошовими коштами в сумі 1050 грн., які знаходились на рахунку пенсійної карти ОСОБА_11 в «Укрсиббанку», чим заподіяли потерпілій ОСОБА_11 матеріальні збитки на загальну суму 14 895 грн.

Крім того, 26 січня 2014 року приблизно о 19 год. 20 хв. у м.Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном і грошовими коштами, прибули до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_4 , де із застосуванням психічного насильства та предметів зовні схожих на пістолет, здійснили напад на продавця магазину ОСОБА_12 , що виразилось у погрозі фізичною розправою та вбивством за допомогою предметів зовні схожих на пістолет. В результаті чого відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 2225 грн., які належать власнику магазина ОСОБА_14 , та мобільним телефоном марки «NOKIA-308» вартістю 1500 грн. з телефонною флеш-картою об`ємом пам`яті 1 Гб вартістю 100 грн. та двома сім-картами: оператора «Київстар» вартістю 20 грн. на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 30 грн. і оператора «МТС» вартістю 20 грн. на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 40 грн., який належить ОСОБА_12 , чим заподіяли матеріальні збитки власнику магазину ОСОБА_14 на суму 2225 грн. та продавцю ОСОБА_12 на загальну суму 1710 грн.

28 січня 2014 року приблизно о 21 год. 55 хв. у м.Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном і грошовими коштами, прибули до магазину «Везунчик-73», розташованого по АДРЕСА_5 , де із застосування психічного насильства та предметів зовні схожих на пістолет, здійснили напад на продавця магазину ОСОБА_15 , що виразилось у погрозі фізичною розправою та вбивством за допомогою вищевказаних предметів зовні схожих на пістолет. В результаті чого відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 2626,03 грн. та картками поповнення мобільного оператора «Лайф» - дев`ять карток поповнення рахунку на суму 100 грн., вартістю 102 грн. кожна, на загальну суму 918 грн., дві картки поповнення рахунку на суму 25 грн. вартістю 27 грн. кожна на загальну суму 54 грн., одна картка поповнення рахунку на 10 грн. вартістю 12 грн., які належать власнику магазина ОСОБА_16 та мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy Ace 3 S7272 White» вартістю - 1799 грн. з сім-картою «МТС» вартістю 10 грн. на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 9 грн., який належить ОСОБА_15 , чим заподіяли матеріальні збитки власнику магазину ОСОБА_16 на загальну суму 3610,03 грн., та продавщиці ОСОБА_15 на загальну суму 1818 грн.

31 січня 2014 року приблизно о 21 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у м.Вознесенську Миколаївської області, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні кафе-бару «Тет-А-Тет», розташованого по вул.Леніна, 9, та почав ламати майно закладу у санвузлі, що побачив директор закладу ОСОБА_17 , з яким ОСОБА_6 , використавши незначний привід, вчинив сварку, в ході якої грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинив бійку з ОСОБА_17 , яка проходила нетривалий час у приміщенні вказаного кафе. Під час бійки ОСОБА_6 почав наносити ОСОБА_17 удари руками по різним частинам тіла від яких той падав на столи. В цей час до вказаних осіб підбіг ОСОБА_18 , який намагався припинити хуліганські дії ОСОБА_6 , але останній в свою чергу, перебуваючи в громадському місці, почав стріляти з предмета зовні схожого на пістолет, в результаті чого тимчасово була порушена нормальна діяльність кафе-бару «Тет-А-Тет» в період часу з 22 год. 00 хв. 31 січня 2014 року до 00 год. 30 хв. 01 лютого 2014 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочинів, за якими йому пред`явлено обвинувачення не визнав та суду пояснив, що вказані злочини він не вчиняв, оскільки не було потреби в їх вчиненні, оскільки він мав місце роботи і достатньо заробляв. Вказав на те, що жоден із доказів прямо не доводять його вину, а показання, надані ним під час слідчого експерименту, пояснював застосуванням до нього незаконних методів слідства та заподіянням йому тілесних ушкоджень співробітниками правоохоронних органів.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 , надані ним в судовому засіданні, суд розцінює як його прагнення уникнути кримінальної відповідальності та спосіб захисту, доводи обвинуваченого спростовуються дослідженими та перевіреними в ході судового розгляду доказами. Досліджені докази суд визнає достовірними, допустимими та належними, вони не мають суттєвих протиріч, отримані з різних джерел та у передбаченому законом процесуальному порядку, об`єктивно відтворюють фактичні обставини правопорушення та узгоджуються між собою.

Так, за епізодом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_11 вина обвинуваченого підтверджується поясненнями потерпілої, свідків та фактичними даними, які містяться в документах, що отримані за результатами проведення гласних і негласних слідчих дій та висновках експертиз.

Так, потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що 25.12.13 року приблизно о 8-9 годині ранку, в двері її квартири подзвонили і запитали, чи може вона поклеїти шпалери. Вона подивилась у вічко та відкрила двері - в обличчя їй бризнули з балончику. Заштовхнувши її в квартиру - до квартири зайшли дві невідомі особи чоловічої статі. Закривши їй обличчя капюшоном її халату, ці особи стали бити її, погрожувати, вимагали віддати гроші, оскільки їм хтось повідомив, що вона продала будинок. Окрім того, нападники погрожували, що якщо вона не віддасть гроші, вбити та зґвалтувати її доньку. Як зазначила потерпіла, один з нападників картавив. Вимагаючи видати гроші, нападники видавлювали їй очі руками, які були в перчатках, штрикали ножем. Близько чотирьох годин нападники її мучили. Той, що картавив, казав: «Ти нам набридла, я тобі твоїм ножем відріжу вуха» і відрізав вуха і палець. Вимагали повідомити де лежить золото і вона стала казати про золото, бо грошей не було. Нападники забрали лише ті гроші, які були в квартирі. Крім того, вона повідомила їм пін-код від картки на отримання пенсії, яку вони забрали, а гроші з картки зняли.

Весь цей час один з нападників утримував її, сидячи на ній, а інший шукав гроші, перевертаючи все довкола. Між собою нападники розмовляли російською мовою, називали один одного «брат», були тверезі. Обличчя нападників потерпіла не бачила. Весь час нападники вимагали повідомити де знаходяться гроші та золото. Потім знизу прийшла сусідка і почала дзвонити у двері, оскільки їй (сусідці) зателефонувала донька потерпілої, щоб з`ясувати що трапилося з матір`ю, бо не може до неї додзвонитись. Після того, як сусідка подзвонила у двері, нападники затягли потерпілу до зали і зачинили двері. Запхали щось їй до роту, а руки та ноги зв`язали скотчем. Після чого залишили квартиру, закривши вхідні двері. Потерпіла змогла відкрити вхідні двері і в під`їзді її побачили сусіди, які викликали швидку та міліцію. Потерпіла зазначила, що обвинувачений ОСОБА_6 є саме цією особою, що відрізав їй вуха та палець і його вона впізнала по голосу, оскільки він картавив. Після скоєного потерпіла 5 днів перебувала в реанімаційному відділенні лікарні, гроші на її лікування надавали родичі. Після того що трапилося, продовжує лікуватися та не може працювати та потребує стороннього дозволу.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що з потерпілою ОСОБА_11 проживає в одному будинку, але в різних під`їздах. Ні самого злочину, ні його наслідків вона особисто не бачила, в квартиру до потерпілої не заходила, бачила лише співробітників міліції, після того, як стався злочин.

Свідок ОСОБА_20 дала аналогічні показання. Проте пояснила, що в дворі бачила двох невідомих чоловіків незадовго перед тим, як було вчинено напад на Прийму.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що проживає в одному під`їзді з потерпілою ОСОБА_11 . В той день, коли стався розбійний напад на потерпілу - вона була у власній квартирі. Приблизно о 09-00 год. ранку вона почула якийсь гуркіт в квартирі зверху, що належить потерпілій, і вирішила, що та пересуває речі або робить ремонт. Приблизно об 11-50 год. свідкові зателефонувала донька потерпілої ОСОБА_11 ОСОБА_22 , яка сказала, що не може додзвонитись до матері та просить піти подивитись, чи не стало матері зле. Вона піднялась поверхом вище, дзвонила в двері потерпілої, проте ніхто не відчиняв, спустившись до себе в квартиру, вона зателефонувала доньці потерпілої і повідомила, що мати двері не відчинила. Перебуваючи в своїй квартирі, свідок почула, як в під`їзді хтось побіг.

Свідок ОСОБА_23 дала аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснив, що про подію злочину йому відомо з чужих слів, особисто нічого не бачив. Йому було лише відомо, що потерпіла продала будинок.

Свідок ОСОБА_25 суду пояснила, що в той день, коли сталася подія відносно потерпілої ОСОБА_11 (у грудні 2013 року), після 8-9 години ранку крізь вікно кухні бачила, що в під`їзд їхнього будинку піднімались 2 чоловіки, молодших 50-ти років. Куди вони піднялись - не бачила.

Свідок ОСОБА_26 , яка є донькою потерпілої ОСОБА_11 , суду пояснила, що в той день, коли були вчинені протиправні дії відносно її матері вдома вона не перебувала, оскільки була на навчанні. Їй зателефонувала сестра, сказала, що не може додзвонитись до матері. Свідок спробувала також - але був відсутній зв`язок. Коли вона приїхала, то мати вже знаходилась в реанімації. В квартирі все було в крові, перевернуті речі та зникли телефони, прикраси, а також банківська картка з пенсією матері, гроші з якої були зняті, оскільки пін-код був разом з карткою. Також були зняті з матері сережки. Мати була повністю порізана, побита, відрізаний мізинець на правій нозі, два вуха. Мати їй повідомила, що били її двоє осіб, погрожували їй самій, а також розправою над сім`єю та вимагали гроші від продажу будинку.

Свідок ОСОБА_27 суду пояснив, що є зятем потерпілої ОСОБА_11 , самої події злочину не бачив, був повідомлений про те що сталося дружиною по телефону. Відразу після того що сталося на місці події були його дружина та син.

Свідок ОСОБА_28 , допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції 17.03.2015 року за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_6 суду пояснив, що під час утримання в СІЗО бачив у ОСОБА_29 тілесні ушкодження, оскільки той мав жовтий колір обличчя та зліва на обличчі було щось наче як слід від удару. Коли разом з ОСОБА_6 їхали на етап, свідок ознайомився з обвинувальним актом на ОСОБА_29 і повідомив тому, що бачив його на ринку з 08-30 год. до 09-00 год. ранку біля магазину «Вишня» в той день, який вказано в обвинувальному акті як дата вчинення злочину, та бачив, що обвинувачений зайшов з пакунком в руках на територію ринку ближче до 09-00 год. Кременецький пояснив, що згадав це саме після прочитання обвинувального акту, проте не вказав коли ж саме це точно було. Зазначив, що десь 22-23 грудня 2013 року. В цей же день був допитаний в якості свідка після того, що трапилося з потерпілою Приймою. Пояснив, що потерпілу ОСОБА_11 бачив в той же день, коли на неї напали, оскільки її донька, свідок та дружина свідка та сусідка знизу знайшли потерпілу в під`їзді. Свідок побачив потерпілу, коли спускався з 5-го поверху, ідучи на ринок, оскільки поверхом вище над потерпілою живе його теща. Перед тим, що сталося чув якийсь шум, ніби рухали меблі, криків не чув. Потерпілу не піднімав, вона була вся в крові: обличчя та одяг. Прийму з ушкодженнями бачив в під`їзді ближче до обіду, приблизно об 11-00 год. З дружиною до тещі в той день прийшли приблизно о 08-30 год. 09-00 год. і нікуди не виходили.

Такі показання свідка ОСОБА_28 не можуть бути прийняті судом на підтвердження алібі обвинуваченого, оскільки містять суперечності як в даті, так і в часі саме того моменту, коли він саме бачив обвинуваченого, з яким разом утримується в СІЗО. Крім того, вони спростовуються іншими доказами.

Факт заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 під час вчинення на неї розбійного нападу підтверджено даними, які містяться у висновку судово-медичного експерта №24 від 22.01.14 року (а.к.п.249-252 том 1), згідно із яким у потерпілої ОСОБА_11 були виявлені наступні тілесні ушкодження: травматична ампутація вушних раковин, п`ятого пальця правої стопи, перелами кісток носу, струс головного мозку, численні колоті рани тулуба та нижніх кінцівок, кровопідтьоки голови, травматичний шок. Перелам кісток носу, струс головного мозку, кровопідтьоки в області голови виникли від дії тупих предметів, могли утворитися від удару, ударів цими предметами, об ці предмети. Травматична ампутація вушних раковин, п`ятого пальця правої стопи, численні колоті рани тулуба та нижніх кінцівок виникли від дії гострих предметів, не виключається можливість утворення цих тілесних ушкоджень від дії леза, вістря клинка ножа. Тілесні ушкодження виникли до госпіталізації до Вознесенської ЦРБ, куди потерпіла була доставлена 25.12.13 року в 12.40 год. Виявлені у потерпілої ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді переламу кісток носу, струс головного мозку, кровопідтьоки в області голови належать до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Травматична ампутація вушних раковин, п`ятого пальця правої стопи, численні колоті рани тулуба та нижніх кінцівок, що супроводжується травматичним шоком, належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Враховуючи дані карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_11 та опис фрагмента п`ятого пальця правої стопи, наданого слідчим, належить до правої стопи потерпілої.

Згідно з протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 25.12.2013 року (а.к.п.77-97 том 2) було оглянуто квартиру АДРЕСА_6 . На площадці біля квартири було виявлено фрагменти скотчу синього кольору, до якого був прикріплений полімерний прозорий пакунок з плямами темно-бурого кольору. У приміщенні квартири було виявлено сліди розбійного нападу, зокрема розкидані речі, а також численні сліди речовини бурого кольору. В ході обшуку було вилучено: один запаховий слід з мотка скотчу синього кольору, скотч синього кольору в котушці, запаховий слід з ножа в коридорі, ніж з коридору, коробка від мобільного телефону «Самсунг», пачка з під цигарок «Армада» на площадці між 4 та 5 поверхом, ніж з кімнати №2, скотч будівельний з кімнати №1, фрагмент скотчу з площадки під`їзду, фрагмент скотчу біля вхідних дверей, недопалок з площадки між 4 та 5 поверхом від цигарок «Армада», недопалок з кімнати №1 «Кемел», недопалок з підлоги біля ванної кімнати з-під цигарок «Кемел», мікроволокно з шкатулки в кімнаті №2, змив речовини бурого кольору з поверхні ящику в кімнаті №2, фрагмент пальця, два аркуша зі слідами взуття, аркуш зі слідом папілярного узору з кімнати №1, аркуш зі слідом взуття з підлоги з кімнати №1, аркуш зі слідом взуття з підлоги з кімнати №2, два сліди взуття з кімнати №1, три сліди папілярних узорів зі столу в кімнаті №2, коробці з-під принтеру в кімнаті №1.

Згідно із протоколом огляду місця події від 28.12.2013 року квартири АДРЕСА_6 (а.к.п.244 том 2) ОСОБА_26 (донька потерпілої) добровільно видала для огляду будинкову книгу, свідоцтво про право власності, технічний паспорт на квартиру, робочий проект газифікації. Як пояснила ОСОБА_26 ці документи вона знайшла в одній з кімнат на підлозі під час прибирання, також ОСОБА_26 видала три недопалки від цигарок, які мають напис «Кемел» вище фільтру, фільтр недопалку жовтого кольору, як пояснила ОСОБА_26 ці недопалки вона також знайшла 28.12.2013 року в денний час в одній з кімнат квартири, а саме на підлозі під купою речей під час прибирання. Також ОСОБА_26 видала срібну сережку.

Згідно з протоколом освідування особи від 14.03.2014 року (а.к.п.107 том 2) у підозрюваного ОСОБА_6 було відібрано зразки крові.

З метою ідентифікації особи, яка вчинила розбійний напад на потерпілу ОСОБА_11 , було проведено молекулярно-генетичні експертизи, на дослідження яких були надані вилучені під час огляду місця події недопалки цигарок, а також особисті речі, які залишив обвинувачений ОСОБА_6 після вчинення хуліганських дій в кафе «Тет-а-Тет».

Згідно із висновком молекулярно-генетичної експертизи від 06.02.2014 року №81 (а.к.п.25-33 том 2) було встановлено, що генетичні ознаки клітин на недопалку цигарки ARMADA (об`єкт №1), який було вилучено під час огляду місця події 25.12.2013 року в квартирі АДРЕСА_6 (про що зазначено в описовій частині висновку експерта) - є змішаними і містять генетичні ознаки двох невстановлених осіб (особа №1 та особа №2), один з яких є невстановленою особою чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин на недопалку цигарки KAMAL довжиною 3,4 см (об`єкт №2) належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі (особа №3). Генетичні ознаки клітин на недопалку цигарки KAMAL довжиною 4,3 см (об`єкт №3) є змішаними і містять генетичні ознаки двох невстановлених осіб (особа №3 та особа №4), один з яких є невстановленою особою чоловічої генетичної статі.

В ході огляду приміщення кафе «Тет-а-Тет» (протокол огляду місця події від 31.01.2014 року - а.к.п.212-218 том 2) були вилучені речі, які залишив ОСОБА_6 , зокрема перчатки та куртка. Шляхом порівняння генетичних ознак клітин, які були виявлені на цих предметах, а також на недопалках цигарок, вилучених під час огляду квартири потерпілої ОСОБА_11 за результатами проведення додаткової молекулярно-генетичної експертизи було встановлено їх ідентичність. Так, згідно із висновком від 06.02.2014 року №83 (а.к.п.49-53 том 2) в результаті проведеного порівняльного ДНК-аналізу було встановлено, що генетичні ознаки клітин на недопалку цигарки KAMAL довжиною 4,3 см (об`єкт №3 у висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області №81 від 06.02.2014 року) є змішаними і містять генетичні ознаки двох невстановлених осіб. Генетичні ознаки клітин, визначені на перчатках та куртці, яка належить ОСОБА_6 (об`єкти №№1-5 у висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області №82 від 06.02.2014 року) містяться серед генетичних ознак клітин на недопалку цигарки «КАМАL», вилученої з кімнати №1 за адресою АДРЕСА_7 (об`єкт №3 у висновку експерта НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області №81 від 06.02.2014 року).

Після того як в ході освідування особи 14.03.2014 року (протокол освідування на а.к.п.107 том 2) у підозрюваного ОСОБА_6 було відібрано зразки крові було проведено молекулярно-генетичну експертизу і згідно із висновком №201 від 27.03.2014 року (а.к.п.178-185 том 2) в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження були визначені генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт №1). В результаті порівняльного молекулярно-генетичного дослідження (ДНК-аналізу) було встановлено, що генетичні ознаки клітин на перчатках (об`єкти №№ 1,2 у ВЕ НДЕКЦ №82 від 06.02.2014 року) та куртці (об`єкти №№ 3-6 у ВЕ НДЕКЦ № 82 від 06.02.2014 року), вилучених під час ОМП в приміщенні кафе «Тет-а-Тет», - збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт №1). Генетичні ознаки клітин на недопалку цигарки «CAMEL», який було вилучено під час ОМП з квартири гр. ОСОБА_11 (об`єкт №3 у ВЕ НДЕКЦ № 81 від 06.02.2014 року) містять генетичні ознаки підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт №1) та іншої невстановленої особи.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 детально розповів про обставини вчинення ним розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозйомки. Про добровільність надання ним визнавальних показів в ході слідчого експерименту свідчить його заява від 12.03.14 року (а.к.п.103 том 2) про те, що він дав добровільну згоду на участь у слідчому експерименті. Вказана слідча дія була проведена у відповідності до вимог ст.ст.104, 105, 106, 223, 240 КПК України, в присутності захисника ОСОБА_7 , спеціаліста, понятих ОСОБА_30 , ОСОБА_31 . Згідно протоколу будь-яких зауважень щодо фіксації встановлених в ході огляду даних з боку понятих чи інших учасників слідчої дії - не було.

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.14 року (а.к.п.104-105 том 2), під час експерименту ОСОБА_6 пояснив, що приїхав з двома невідомими чоловіками кавказької зовнішності з метою заволодіння грошима ОСОБА_11 , яка проживає в АДРЕСА_7 . Як пояснив ОСОБА_6 - водій залишився чекати в машині, а він з іншим чоловіком на ім`я ОСОБА_32 , пішли до домоволодіння ОСОБА_11 . Біля будинку ОСОБА_6 вказав на один з під`їздів, в якому знаходиться квартира ОСОБА_11 , вказав на кв. АДРЕСА_3 , та пояснив, що вони з ОСОБА_33 підійшли до дверей квартири та погукали господарку з приводу ремонту квартир. Коли вона відкрила двері, то він з ОСОБА_33 заштовхали її назад до приміщення квартири, де ОСОБА_32 накрив халатом їй обличчя та зв`язав кінцівки клейкою стрічкою, після чого повалив на підлогу та почав вимагати гроші. Потім ОСОБА_6 показав на місця в квартирі, з яких було забрано золоті вироби, гроші, мобільні телефони та банківську картку. З його слів, він не бачив щоб хтось брав документи потерпілої ОСОБА_11 . Потім ОСОБА_6 за допомогою статиста показав, як сидів на потерпілій зверху та закривав їй рота коли ОСОБА_32 за допомогою ножа відрізав її вуха та палець на нозі. Після чого забравши майно потерпілої, вийшли та пішли.

Такі показання обвинуваченого підтвердив і наданий стороною обвинувачення та переглянутий в судовому засіданні згідно із правилами ст.359 КПК України відеозапис відтворення обстановки події злочину від 12.03.14 року (том 2 а.к.п.128).

При цьому ОСОБА_6 в ході слідчого експерименту повідомив такі деталі скоєного, які могли бути відомі лише безпосередньому виконавцю злочинних дій, а саме описав обставини, послідовність і механізм вчинення розбійного нападу, які відповідають показанням, що були надані в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_11 .

Крім того, до доказів вчинення саме ОСОБА_6 розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_11 належать і результати проведення негласних слідчих дій (а.к.п.50 том 3), оскільки як вбачається із запису телефонної розмови обвинуваченого з матір`ю ОСОБА_34 , яка відбулася 01.03.2014 року (диск із записами розмов за результатами негласних слідчих дій а.к.п.50 том 3) він цікавився у останньої результатами розслідування випадку розбійного нападу на жінку, якій відрізали вуха, крім того повідомляв про особу, яка «засвітилися» біля банкомату та про дзвінки особам, аркуші з телефонами яких він залишив в кафе «Тет-а-Тет».

Не мають доказового значення показання свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , оскільки вони ні наслідків, ні події злочину не бачили, про злочин їм було відомо з чужих слів. Так само не мають і доказового значення і показання свідка ОСОБА_35 , який суду пояснив, що жодного разу не допитувався за даним кримінальним провадженням слідчим, а протокол, наданий співробітниками міліції, підписував не читаючи, оскільки погано бачить і жодних показань, які викладені в цьому протоколі не давав.

Крім того, не має доказового значення висновок трасологічної експертизи від 20.01.14 року №1 (а.к.п.4-11 том 2) згідно з яким надані на таблиці до протоколу огляду місця події від 25.12.2013 року в м.Вознесенську, вул.Пушкінська, 26 два сліди нашарування низу підошви взуття придатні лише для встановлення групової належності взуття, що залишило дані сліди. Так само і три сліди нашарування низу підошви взуття придатні лише для встановлення групової належності взуття, що залишило дані сліди. Один слід нашарування низу підошви взуття придатний для встановлення групової належності взуття, що залишило дані сліди. Крім того, один слід нашарування низу підошви взуття не придатний для ідентифікації та визначення групової належності низу підошви взуття; а також висновок дактилоскопічної експертизи від 25.01.14 року №2 (а.к.п.15-19 том 2), згідно із яким на таблиці до протоколу огляду місця події від 25.12.2013 року в АДРЕСА_3 містяться три сліди папілярних узорів пальців рук які не придатні для ідентифікації за ними особи. На поверхні фрагменту аркуша паперу, вилученого 25.12.2013 року в АДРЕСА_3 виявлений слід папілярного узору пальця руки не придатний для ідентифікації.

За епізодом розбійного нападу в магазині «Алекс» вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується з огляду на наступні докази.

Так, потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що 26.01.14 року під час її робочої зміни продавцем в магазині «Алекс», який розташований за адресою: АДРЕСА_8 , близько 20-00 год. вона розмовляла по мобільному телефону. В цей час до магазину заскочили дві особи чоловічої статі, закутані так, що не було видно облич, руки були в перчатках. Один з нападників одразу забіг до неї за прилавок, виключив їй телефон, а її відштовхнув. Нападники мовчки, без слів відчинили касу та почали забирати з неї гроші. Коли вона спитала нападників «що ви робите?», то побачила, що вони були з пістолетами. Нападники втекли після того як забрали всі гроші та її телефон. Тривожною кнопкою потерпіла не скористалась, оскільки не знала про її існування.

Потерпілий ОСОБА_14 до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати провадження в його відсутності (том 1 а.к.п.23).

Згідно із протоколом огляду місця події від 26.01.2014 року (а.к.п.108 том 2) було встановлено, що обстановка в магазині «Алекс» по вул.Кольчака 2-а в м.Вознесенську порушена не була, пошкоджень виявлено не було.

На підставі порівнювальної відомості від 27.01.2014 року (а.к.п.186 том 2) за результатами інвентаризації товарів, матеріалів, тари і грошей в торгівлі від 27.01.2014 року було виявлено нестачу грошових коштів в магазині «Алекс» у сумі 2225 грн.

За результатами проведення слідчих дій було встановлено місце знаходження телефону потерпілої ОСОБА_12 . Так, згідно із розсекреченим клопотанням про дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 04.02.2014 року (а.к.п.20-21 том 3) слідчий звертався до апеляційного суду з клопотанням надати дозвіл на проведення негласної слідчої дії, а саме встановлення місця знаходження мобільного телефону ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .

Згідно із рапортом (а.к.п.150 том 3) за результатами оперативних заходів було виявлено мобільний телефон потерпілої ОСОБА_12 в м.Южноукраїнську у ОСОБА_36 , яка проживає в АДРЕСА_9 разом із співмешканцем ОСОБА_37 .

Не дивлячись на те, що свідок ОСОБА_38 , допитаний в режимі відеоконференції (а.к.п.51 том 3) не підтвердив факт продажу йому обвинуваченим телефону, - його показання були спростовані іншими доказами. Так свідок ОСОБА_38 суду пояснив, що у лютому-березні 2014 року до нього та його приятеля в м.Южноукраїнську підійшли два хлопці з пропозицією купити телефон (колір наче чорний, марку якого не пам`ятає). Ці особи були років 20-30, на вигляд наркомани. Цей телефон свідок потім подарував своїй дівчині ОСОБА_39 . Свідок стверджував, що серед тих двох - обвинуваченого ОСОБА_6 не було. Проте, згідно із протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.03.2014 року (а.к.п.36-38 том 3) серед чотирьох осіб, пред`явлених для впізнання свідку ОСОБА_38 під час досудового розслідування, - ОСОБА_38 впізнав серед інших осіб ОСОБА_6 , який намагався збути йому мобільний телефон марки «Нокіа дуос». Також суд враховує той факт, що свідок утримувався в СІЗО м.Миколаєва разом з обвинуваченим, має численні судимості (том 3 а.к.п.151-153).

Згідно із протоколом огляду місця події від 06.02.2014 року (том 2 а.к.п.129) у службовому кабінеті №315 Южноукраїнського МВ УМВС ОСОБА_40 добровільно видала слідчому мобільний телефон «Нокіа» чорного кольору, в середині якого знаходилося 2 сім-картки.

Згідно із постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 06.02.2014 року (том 2 а.к.п.130) в якості речового доказу був долучений мобільний телефон марки «Нокіа-308», який належить ОСОБА_12 і був викрадений в останньої, який згідно із розпискою потерпілої ОСОБА_12 від 25.02.2014 року (том 2 а.к.п.131) був нею отриманий.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 детально розповів про обставини вчинення ним розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозйомки. Про добровільність надання ним визнавальних показів в ході слідчого експерименту свідчить його заява від 12.03.14 року (а.к.п.103 том 2) про те, що він дав добровільну згоду на участь у слідчому експерименті.

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.14 року (а.к.п.104-105 том 2) за участю захисника та понятих було проведено слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_6 пояснив, що у вечірній час, точної дати сказати не може, він із своїм товаришем ОСОБА_41 , маючи при собі пневматичні пістолети, закривши свої обличчя, здійснили напад на продавщицю магазину Алекс, під час якого заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами.

Такі показання обвинуваченого підтвердив і наданий стороною обвинувачення та переглянутий в судовому засіданні згідно із правилами ст.359 КПК України відеозапис відтворення обстановки події злочину від 12.03.14 року (том 2 а.к.п.128).

За епізодом розбійного нападу в магазині «Везунчик» вина обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується з огляду на наступні докази.

Згідно із протоколом огляду місця події від 28.01.2014 року (том 2 а.к.п.146-147) під час проведення огляду в магазині «Везунчик» слідів папілярних узорів виявлено не було, нічого вилучено не було. Проте, факт пограбування підтверджено заявою від представника потерпілого ОСОБА_42 (а.к.п.25 том 3), актом про результати інвентаризації готівкових грошових коштів від 28.01.2014 року (а.к.п.172 том 2) в магазині «Везунчик», згідно з яким було виявлено недостачу грошових коштів у розмірі 2426,03 грн.; актом про результати інвентаризації наявних грошових коштів від 29.01.2014 року (а.к.п.173 том 2) в магазині «Везунчик», згідно з яким недостачі грошових коштів - не виявлено; вибірковою інвентаризацією товарно-матеріальних цінностей від 29.01.2014 року (а.к.п.174 том 2) в магазині «Везунчик» - згідно з якою виявлено недостачу карток поповнення «Лайф» на суму 984,00 грн.

Крім того згідно із рапортом від 03.02.2014 року в ході проведення розшукових заходів по факту пограбування було встановлено ІМЕІ мобільного телефону «Самсунг», який належить ОСОБА_15 : НОМЕР_2 (а.к.п.29 том 3).

Згідно із рапортом від 10.02.2014 року в ході проведення розшукових заходів по факту пограбування в магазині «Везунчик» було встановлено, що мобільний телефон марки «Самсунг» з ІМЕІ НОМЕР_2 знаходиться за місцем проживання ОСОБА_6 - АДРЕСА_1 (а.к.п.30 том 3).

Крім того, згідно із протоколом огляду предметів від 26.04.2014 року (а.к.п.48 том 3) під час перегляду компакт-дисків з інформацією, вилученою в ТОВ «Астеліт» в м.Києві по вул.Амосова, 12 встановлено, що на них міститься інформація базових станцій, вхідних/вихідних дзвінків оператора «Лайф». Під час перегляду одного із компакт-дисків по факту розбійного нападу на магазин «Везунчик» виявлено інформацію про те, як ОСОБА_6 після розбійного нападу вставляв для користування свій пакет №093-25-38-966 до мобільного телефону потерпілої ОСОБА_15 , ІМЕІ якого НОМЕР_2 та користувався ним 02.02.2014 року о 08.49 годин, що підтверджено роздруківкою з диску (том 3 а.к.п.47).

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 детально розповів про обставини вчинення ним розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_15 під час проведення слідчого експерименту із застосуванням відеозйомки. Про добровільність надання ним визнавальних показів в ході слідчого експерименту свідчить його заява від 12.03.14 року (а.к.п.103 том 2) про те, що він дав добровільну згоду на участь у слідчому експерименті.

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту від 12.03.14 року (а.к.п.104-105 том 2) за участю захисника та понятих було проведено слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_6 пояснив, що біля магазину «Везунчик» запропонував пройти до приміщення магазину та пояснив, що в вечірній час, точної дати сказати не може, він із своїм товаришем ОСОБА_41 , маючи при собі пневматичні пістолети, закривши свої обличчя, здійснили напад на продавщицю, під час якого заволоділи мобільним телефоном та грошовими коштами.

Такі показання обвинуваченого підтвердив і наданий стороною обвинувачення та переглянутий в судовому засіданні згідно із правилами ст.359 КПК України відеозапис відтворення обстановки події злочину від 12.03.14 року (том 2 а.к.п.128).

Представник потерпілого ОСОБА_16 - ОСОБА_43 до суду не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати провадження в його відсутності (том 1 а.к.п.68).

Жодного разу не з`явилася до суду і потерпіла ОСОБА_15 , про причини неявки суд не повідомляла, в матеріалах провадження є поштові повідомлення про виклик до суду цієї потерпілої (том 2 а.к.п.121, 125, 126) та рапорт про те, що вона відсутня за місцем проживання (том 1 а.к.п.24), що є поважною причиною неприбуття потерпілої з огляду на положення п.4 ч.1 ст.138 КПК України.

За епізодом хуліганських дій в кафе «Тет-а-тет» вина обвинуваченого ОСОБА_6 також підтверджена з огляду на наступні докази.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що взимку 2014 року (точну дату не пам`ятає) о 10 год. вечора він із знайомими святкували день народження в кафе «Тет-а-Тет». Бачив, як з приміщення туалету вийшов молодий чоловік і за ним з туалету вибіг власник закладу ОСОБА_44 . Вони бились, штовхалися. Свідок підійшов їх розборонити, тоді молодий чоловік дістав пістолет і почав стріляти, а потім вибіг на вулицю. Тілесних ушкоджень у учасників конфлікту свідок не бачив. У молодого чоловіка був пневматичний пістолет, яким він стріляв у залі кафе (пострілів було приблизно 8, стріляв не в стелю, а в стінку, в бік залу). Одна з куль влучила в ніс свідку ОСОБА_18 , з носу текла кров, до лікарні свідок не звертався. В результаті цього нормальна робота закладу була зупинена. Після того, що сталося, молодий чоловік побіг на вулицю, а ОСОБА_44 пішов до себе у кабінет. Згодом прибули співробітники міліції і було вилучено речі, які залишив молодий чоловік, що стріляв, а саме: куртка, в якій були паспорт та студентський квиток на ім`я ОСОБА_29 , рукавички з гумовим нашаруванням.

Свідок ОСОБА_45 суду пояснив, що коли він разом з друзями він святкував день народження в кафе «Тет-а-Тет», то до них підсіли два незнайомих хлопця. Один вийшов розмовляти по телефону, а інший спав, потім свідок побачив, як біля туалету відбулася бійка між тим хлопцем, що вийшов розмовляти по телефону та власником закладу. Потім бійка перемістилася в зал кафе, тому зупинили музику і включили світло. На думку свідка, в туалеті відбувалася бійка за участю особи, схожої на обвинуваченого. Оскільки цей молодий чоловік залишив біля їх столу куртку, то коли прибули співробітники міліції, вони вилучили цю куртку, в якій були копія паспорта та ще якісь документи на ім`я ОСОБА_29 . Свідок пояснив, що пострілів не чув, не пам`ятає. Але тілесні ушкодження після того що сталося бачив у одного високого хлопця був пошкоджений ніс.

Згідно із рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 31.01.2014 року (а.к.п.102 том 2) в приміщенні кафе «Тет-а-Тет» ОСОБА_17 з хуліганських мотивів невідомою особою було спричинено тілесні ушкодження.

Відповідно до заяви на ім`я начальника Вознесенського МВ УМВС від директора кафе «Тет-а-Тет» ОСОБА_17 від 18.03.2014 року - останній повідомив органи внутрішніх справ, що 31.01.2014 року в зазначеному кафе в м.Вознесенську по вул.Леніна, 9, внаслідок хуліганських дій невідомої особи майно кафе не пошкоджено, але в період часу приблизно з 22-00 год. по 24-30 год. була припинена нормальна робота закладу (а.к.п.62 том 2).

Згідно із протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 31.01.2014 року в кафе «Тет-а-Тет» (а.к.п.212-218 том 2) під час огляду в кафе було виявлено та вилучено ксерокопію паспорту на ім`я ОСОБА_6 , стартовий пакет «Вільний Лайф», студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 , два аркуші паперу із записами мобільних телефонів, візитна картка ломбарду «Центральний», чек про поповнення банківської карти «ПриватБанку», чек від 19.01.2014 року ломбарду «Центральний» на суму 2140 грн.,

Згідно із висновком молекулярно-генетичної експертизи від 06.02.2014 року №82 (а.к.п.38-45 том 2) в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження на перчатках (об`єкти №№ 1,2) та куртці (об`єкти №№ 3,4,5), належних ОСОБА_6 , виявлено клітини з ядрами та визначено їх генетичні ознаки. Генетичні ознаки клітин на перчатках (об`єкти №№ 1,2) та куртці (об`єкти №№3,4,5) які були вилучені в ході ОМП в м.Вознесенську в кафе «Тет-а-тет» 31.01.2014 року, - належних ОСОБА_6 , збігаються між собою.

Після того як в ході освідування особи 14.03.2014 року (протокол освідування на а.к.п.107 том 2) у підозрюваного ОСОБА_6 було відібрано зразки крові і згідно із висновком №201 від 27.03.2014 року (а.к.п.178-185 том 2) в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження були визначені генетичні ознаки зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт №1). В результаті порівняльного молекулярно-генетичного дослідження (ДНК-аналізу) було встановлено, що генетичні ознаки клітин на перчатках (об`єкти №№ 1,2 у ВЕ НДЕКЦ №82 від 06.02.2014 року) та куртці (об`єкти №№ 3-6 у ВЕ НДЕКЦ № 82 від 06.02.2014 року), вилучених під час ОМП в приміщенні кафе «Тет-а-Тет» збігаються з генетичними ознаками зразка крові підозрюваного ОСОБА_6 (об`єкт №1).

Всупереч положенням ч.3 ст.23 КПК України стороною обвинувачення жодного разу не було забезпечено явку в судові засідання свідка сторони обвинувачення ОСОБА_17 , допит якого було проведено під час досудового розслідування, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який, згідно із обвинувальним актом, був безпосереднім очевидцем вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, оскільки в обвинувальному акті вказано, що саме у цієї особи та обвинуваченого виникла конфліктна ситуація, крім того, зазначено, що обвинувачений наносив ОСОБА_17 тілесні ушкодження та вчинив інші хуліганські дії в кафе, яке належить свідку. Не було виконано й ухвалу суду від 20.11.2014 року про привід свідка ОСОБА_17 (а.к.п.205 том 1).

В матеріалах справи є письмові виклики до суду ОСОБА_46 (а.к.п.109, 143 том 1). Згідно з рапортами ДІМ Вознесенського МВ УМВС - привід ОСОБА_17 не виконано, оскільки місце його знаходження не відоме (а.к.п.115, 121, 237 том 1). Згідно адресної довідки ОСОБА_17 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_10 (а.к.п.142 том 1). В матеріалах справи є розписка про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_17 з відміткою, що від отримання повістки він відмовився, але про необхідність явки до суду повідомлений особисто (а.к.п.196 том 1).

Посилання обвинуваченого ОСОБА_6 на застосування відносно нього незаконних методів досудового слідства було спростовано постановою прокуратури Миколаївської області від 17.12.2014 року (а.к.п.72-75 том 2) про те, що кримінальне провадження за заявою ОСОБА_6 про заподіяння йому тілесних ушкоджень працівниками Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області та УКР ЦМВС України в Миколаївській області - було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України через відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Суд, дослідивши всі зібрані та надані стороною обвинувачення докази та оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, вважає, що у судовому засіданні наданими доказами з точки зору їх достатності та взаємозв`язку доведена вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою яка раніше вчинила розбій; за ч.4 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, та з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень; та за ч.4 ст.296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням предмета спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Щодо заявленого потерпілою ОСОБА_11 цивільного позову про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди в сумі 19042,06 грн. та моральної шкоди в сумі 30000 грн., які були заподіяні їй внаслідок злочину (том 1 а.к.п.49-52) - суд вважає, що він підлягає задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 19042,06 грн. підлягає задоволенню повністю відповідно до наданих доказів в межах заявлених вимог, оскільки на підтвердження факту спричинення потерпілій матеріальних збитків внаслідок протиправних дій обвинуваченого суд вважає належними та допустимими доказами чеки, накладні та рахунки про понесені витрати на лікування на загальну суму 4147,06 грн. (том 1 а.к.п.53-58). Щодо вартості викрадених у потерпілої ОСОБА_11 ювелірних виробів, мобільних телефонів та грошей на суму 14895 грн., то розмір збитків в цій частині позову підтверджується довідками про вартість викрадених речей (том 2 а.к.п.189, 190), а також випискою за картковим рахунком клієнта за період з 01.12.2013 р. по 23.04.2014 р. (а.к.п.41 том 3).

Вирішуючи питання щодо відшкодування потерпілій ОСОБА_11 моральної шкоди, завданої в результаті протиправних дій обвинуваченого, суд приймає до уваги положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» згідно із яким обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З огляду на надані потерпілою під час судового розгляду кримінального провадження показання та інші досліджені докази, суд вважає, що вона має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що їй в результаті протиправних дій обвинуваченого було заподіяно моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку із заподіянням їй тяжких тілесних ушкоджень, а також з огляду на ті негативні емоції, які вона перенесла як під час досудового слідства, так і судового розгляду даного кримінального провадження.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги ч.3 ст.23 ЦК України, згідно з якою розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням викладеного, суд вважає, що цивільний позов про відшкодування заподіяної моральної шкоди потерпілій ОСОБА_11 у розмірі 30000 грн. підлягає задоволенню повністю в сумі 30000 грн., розмір якої відповідає ступеню моральних страждань потерпілої. При цьому, згідно із ч.4 ст.1193 ЦК України суд не враховує матеріального становища обвинуваченого, оскільки шкоду потерпілій було завдано в результаті вчинення злочину.

Також потерпілою ОСОБА_11 заявлено вимогу про стягнення на її користь з обвинуваченого 2000 грн. витрат на правову допомогу, які частиною 1 статті 118 КПК України віднесено до процесуальних витрат. В підтвердження понесення цих витрат потерпілою надано договір про надання правової допомоги із адвокатом від 08.05.2014 року (том 1 а.к.п.43), ордер (том 1 а.к.п.40) та квитанцію до прибуткового касового ордеру від 29.07.13 року на суму 2000 грн. (том 1 а.к.п.59). Оскільки згідно із ч.1 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійсненні ним документально підтверджені процесуальні витрати, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 підлягають стягненню понесені нею витрати на правову допомогу адвоката.

Потерпілою ОСОБА_15 було заявлено позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 1818 грн. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди (том 1 а.к.п.12), який вона не підтримала, оскільки до суду не з`явилася (була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи том 1 а.к.п.24, том 2 а.к.п.121, 125), заяви про розгляд позову у її відсутності до суду не подавала, тому згідно із ч.1 ст.326 КПК України її позов суд залишає без розгляду, що не позбавляє потерпілу права пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Вознесенським міжрайонним прокурором було заявлено цивільний позов в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради про відшкодування вартості понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_11 в сумі 6863,47 грн. (том 1 а.к.п.46-48), які підтверджені довідкою Вознесенської ЦРЛ про вартість лікування потерпілої в період часу з 25.12.2013 року по 13.01.2014 року (а.к.п.187-188 том 2) та випискою із медичної картки стаціонарного хворого від 13.01.14 року (том 1 а.к.п.60), яка підтверджує, що потерпіла ОСОБА_11 лікувалася від отриманих в результаті розбійного нападу тілесних ушкоджень з 25.12.2013 по 13.01.2014 року з діагнозом травматична ампутація вушних раковин, п`ятого пальця правої стопи, перелами кісток носу, струс головного мозку, численні колоті рани тулуба та кінцівок, кровопідтьоки голови, травматичний шок. Оскільки відповідно до вимог ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, - поданий прокурором позов до обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , - судом встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий (а.к.п.197 том 2), за місцем проживання характеризується позитивно (том 1 а.к.п.130), посередньо характеризується начальником СІЗО за час знаходження під вартою (том 1 а.к.п.191) та негативно характеризується дільничним за місцем проживання (том 2 а.к.п.200); на обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах Вознесенської ЦРЛ не перебуває(а.к.п.198-199 том 2); наявність у нього родини та міцних соціальних зв`язків; кількість епізодів злочинної діяльності, а також те, що злочини, які вчинив обвинувачений відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких та особливо тяжких злочинів - суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання в межах санкцій статей КК України, за якими йому пред`явлено обвинувачення, - у вигляді позбавлення волі.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, - стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають витрати за проведення експертиз, що підтверджені довідками про їх вартість (а.к.п.3 том 2, а.к.п.14 том 2, а.к.п.24 том 2, а.к.п.37 том 2, а.к.п.48 том 2, а.к.п.177 том 2), а всього у розмірі 7901,22 грн.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.187, ч.4 ст.187, ч.4 ст.296 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст.296 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.187 КК України у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі,

за ч.4 ст.187 КК України у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання ОСОБА_6 у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 рахувати з 08 березня 2014 року (згідно із протоколом затримання від 08.03.2014 року - а.к.п.56 том 2).

До вступу вироку в законну силу залишити обраний ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_11 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 19042,06 (дев`ятнадцять тисяч сорок дві) грн. матеріальної шкоди та 30000 (тридцять тисяч) грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 процесуальні витрати, понесені нею на оплату послуг адвоката у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Позов Вознесенського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі фінансового управління Вознесенської міської ради до ОСОБА_6 про відшкодування вартості понесених витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_11 в сумі 6863,47 грн. - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь фінансового управління Вознесенської міської ради витрати на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_11 у розмірі 6863,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз на загальну суму 7901,22 грн.

Залишити без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 1818 грн. матеріальної та 3000 грн. моральної шкоди.

Речові докази, а саме: два кухонні ножі з нашаруванням рідини бурого кольору, запаховий слід з котушки скотчу синього кольору, запаховий слід з ножа, котушку скотчу синього кольору, коробку від мобільного телефону «Самсунг», пачку з-під цигарок «Армада», недопалок цигарки «Армада», скотч будівельний, два недопалки від цигарок «Кемел», мікроволокна в паперовому конверті, змив рідини бурого кольору в паперовому конверті, фрагмент пальця людини в банці з формаліном, пакунок з трьома недопалками, пакунок з медичним шприцом від крові ОСОБА_6 , пакунок в якому ганчірки та брюки з плямами бурого кольору, пакунок в якому металеві балони та кульки від пневматичної зброї та книжки від стартових пакунків операторів мобільного зв`язку, пакунок в якому полімерні пляшки з нашаруванням наркотичного засобу смоли канабісу загальною масою 0,211 г, пакунок в якому полімерна пляшка з ковпачком фольгою з нашаруванням наркотичного засобу смоли канабісу загальною масою 0,968 г, пакунок в якому фарфоровий глечик з рослинною речовиною яка є наркотичним засобом канабісом в перерахунку на суху речовину 2,765 г, пакунок в якому металевий предмет, який є холодною зброєю кастетом, що були виявлені та вилучені в ході досудового розслідування, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського МВ УМВС, - знищити;

пакунок в якому ключі з брелком, копію паспорту та коду на ім`я ОСОБА_6 , гаманець, в якому студентський квиток на ім`я ОСОБА_6 , пакунок в якому куртка та перчатки, квитанцію поповнення карти від 15.12.2013 року в АДРЕСА_11 та аркуш паперу з записом телефонного номеру, картонну коробку від стартового пакету Лайф № НОМЕР_3 , візитку ломбарду Центральний, чек на суму 2140,00 грн. з ломбарду Центральний, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського МВ УМВС - передати родичам обвинуваченого;

пакунок з аудіо-касетою слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , пакунок в якому 13-ть компакт- дисків, пакунок з 9-ма фото з соціальної мережі, пакунок в якому компатдиск з 21 фото з банкомату, - залишити в матеріалах кримінального провадження, які знаходяться у сторони обвинувачення;

мобільний телефон марки «Нокіа-308», переданий під розписку потерпілій ОСОБА_12 , - залишити останній як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим - в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча суддя (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_2

(підпис) ОСОБА_3

Згідно оригіналу:

Суддя: