Справа № 1-34/11
Провадження №1/761/13/2013
П О С Т А Н О В А

іменем України

21 травня 2013 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Козятник Л.Г.

за участю секретарів
Сухового П.І., Іващенко К.Ю., Артюхіної
М.А., Павко К.М.,

Лело Г.Є., Медицької У.І.

прокурорів
Беби Є.Г., Шабаліна М.В., Попова А.О.,
Ковальова А.В., Бондара М.В., Приходька
Г.О., Тимошенко Н.В.,

Голуба Є.Г.,

захисника
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Києві
кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Орджонікідзе Дніпропетровської
області, українця, громадянина України,
з вищою освітою, одруженого, маючого на
утриманні малолітню дитину, працюючого
начальником відділу туризму і
маркетингу в ПАТ «Укрпрофтур»,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :

органами досудового слідства ОСОБА_5
обвинувачується у тому, що він,
працюючи на посаді заступника
начальника управління - начальника
відділу стратегії, державних програм
та регіонального розвитку управління
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року Державної
служби туризму і курортів Міністерства
культури і туризму України (далі -
Служби), будучи службовою особою, яка
займає відповідальне становище,
неодноразово одержував хабарі за
виконання в інтересах суб'єктів
господарської діяльності дій з
використанням свого службового
становища за наступних обставин.

Так, відповідно до п. 1.24. наказу Служби
№ 127-к від 10 липня 2008 року ОСОБА_5
призначено на посаду заступника
начальника управління - начальника
відділу стратегії, державних програм
та регіонального розвитку управління
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року Служби. Згідно
ст. 25 Закону України «Про державну
службу» займана ОСОБА_5 посада:а
заступника начальника управління -
начальника відділу стратегії,
державних програм та регіонального
розвитку управління туристичної
політики та з питань підготовки до
проведення чемпіонату Європи з футболу
2012 року Служби віднесена до четвертої
категорії посад службовців.

Відповідно до п.п. 1.4., 2.1., 3.2. Посадової
інструкції начальника відділу
стратегії, державних програм та
регіонального розвитку управління
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року Служби,
затвердженої Головою Служби 29 липня 2008
року, начальник відділу здійснює
загальне керівництво відділом та несе
персональну відповідальність за
виконання поставлених перед відділом
завдань; має право визначати завдання
підлеглим, встановлювати терміни
виконання завдань і контролювати
роботу працівників відділу по
виконанню ними службових обов'язків,
планових завдань, окремих доручень.

Тобто, ОСОБА_5, будучи державним
службовцем, займаючи посаду, що
відноситься до четвертої категорії
посад службовців, виконуючи відповідно
до займаної посади
організаційно-розпорядчі обов'язки, є
службовою особою, яка займає
відповідальне становище.

Згідно із п.п. 2.1., 2.2. Положення про
відділ стратегії, державних програм та
регіонального розвитку управління
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року Служби,
затвердженої Головою Служби 29 липня 2008
року, основними завданнями відділу є:
участь у формуванні та забезпеченні
реалізації державної політики в сфері
туризму і курортів; участь в реалізації
стратегії розвитку туристичної сфери.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про
туризм» реалізація державної політики
в галузі туризму здійснюється в тому
числі й шляхом ліцензування в галузі
туризму.

Відповідно до Стратегії розвитку
туризму і курортів, схваленої
розпорядженням Кабінету Міністрів
України № 1088-р від 06 серпня 2008 року,
завданням Стратегії є, зокрема,
підвищення якості складових
туристичного продукту шляхом
ліцензування у сфері туризму і
курортів.

Відповідно до п.п. 1.2.1., 1.2.4. Наказу
Державного комітету України з питань
регуляторної політики та
підприємництва і Міністерства
культури і туризму України «Про
затвердження ліцензійних умов
провадження туроператорської та
турагентської діяльності» № 111/55 від 11
вересня 2007 року Служба здійснює
ліцензування туроператорської та
турагентської діяльності, суб'єкт
господарювання, який має намір
провадити туроператорську чи
турагентську діяльність, особисто або
через уповноважений ним орган чи особу
звертається до органу ліцензування із
заявою про видачу ліцензії
встановленого зразка.

Згідно із п.п. 3.4., 3.18. Положення про
відділ стратегії, державних програм та
регіонального розвитку управління
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року Служби,
затвердженої Головою Служби 29 липня 2008
року, відділ відповідно до покладених
завдань здійснює контроль за
реалізацією стратегії розвитку
туристичної галузі; організовує
надання інформаційних та методичних
послуг з питань, що віднесені до
компетенції відділу, суб'єктам
туристичної і курортної діяльності.

Згідно із п.п. 2.5., 2.20., 2.26., 3.1. Посадової
інструкції начальника відділу
стратегії, державних програм та
регіонального розвитку управління
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року Служби,
затвердженої Головою Служби 29 липня 2008
року, начальник відділу зобов'язаний:
організовувати та здійснювати
контроль за реалізацією Стратегії
розвитку туризму і курортів; надавати
інформаційні та методичні послуги з
питань, що віднесені до компетенції
відділу, суб'єктам туристичної і
курортної діяльності; брати участь у
розгляді у встановленому порядку
звернень громадян з питань, віднесених
до компетенції відділу. Начальник
відділу має право отримувати в
установленому порядку від посадових
осіб та структурних підрозділів Служби
документи, довідки, розрахунки та інші
матеріали необхідні для виконання
своїх зобов'язань.

Згідно наказу Голови Служби № 147 від 25
грудня 2008 року на заступника
начальника управління - начальника
відділу стратегії, державних програм
та регіонального розвитку управління
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року Служби
покладено обов'язок обов'язкового
погодження наказів щодо рішень Служби
з питань видачі ліцензій, відмови у
видачі ліцензій, залишення заяв про
видачу ліцензій без розгляду,
анулювання ліцензій, визнання ліцензій
недійсними, переоформлення ліцензій та
видачі копій ліцензій.

Тобто, на ОСОБА_5 в силу займаної посади
заступника начальника управління -
начальника відділу стратегії,
державних програм та регіонального
розвитку управління туристичної
політики та з питань підготовки до
проведення чемпіонату Європи з футболу
2012 року Служби - органу ліцензування
туроператорської та турагентської
діяльності покладено
організаційно-розпорядчі обов'язки
щодо здійснення керівництва
структурним підрозділом Служби, який:
бере участь у формуванні та
забезпеченні реалізації державної
політики у сфері туризму і курортів, в
т.ч. й шляхом ліцензування в галузі
туризму, здійснює контроль за
реалізацією стратегії розвитку
туристичної сфери, в т.ч. з питань
підвищення якості складових
туристичного продукту шляхом
ліцензування у сфері туризму і
курортів, організовує надання
інформаційних та методичних послуг з
питань, що віднесені до компетенції
відділу, суб'єктам туристичної і
курортної діяльності. Окрім того,
ОСОБА_5, займаючи вищевказану посаду,
самостійно виконує
організаційно-розпорядчі обов'язки
щодо: організації та здійснення
контролю за реалізацією Стратегії
розвитку туризму і курортів, в т.ч. з
питань підвищення якості складових
туристичного продукту шляхом
ліцензування у сфері туризму і
курортів; надання інформаційних та
методичних послуг з питань, що
віднесені до компетенції відділу,
суб'єктам туристичної і курортної
діяльності; прийняття участі у
розгляді у встановленому порядку
звернень громадян з питань, віднесених
до компетенції відділу, в т.ч. з правом
отримання в установленому порядку від
посадових осіб та структурних
підрозділів Служби документів, довідок
та інших матеріалів. На нього також
покладено повноваження щодо
обов'язкового погодження наказів
Служби з питань видачі ліцензій,
відмови у видачі ліцензій, залишення
заяв про видачу ліцензій без розгляду,
анулювання ліцензій, визнання
ліцензій недійсними, переоформлення
ліцензій та видачі копій ліцензій.

Таким чином, ОСОБА_5 є службовою особою,
яка із використанням свого службового
становища може вчиняти дії, спрямовані
на сприяння суб'єктам господарювання у
видачі ліцензій на здійснення
туроператорської та турагентської
діяльності, та має повноваження щодо
погодження або відмови в погодженні
наказів Служби з питань видачі
ліцензій, відмови у видачі ліцензій,
залишення заяв про видачу ліцензій без
розгляду.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про
державну службу» державний службовець
не має права вчиняти дії, передбачені
ст.ст. 1, 5 Закону України «Про боротьбу с
корупцією», а саме: сприяти,
використовуючи своє службове
становище, фізичним і юридичним особам
у здійсненні ними підприємницької
діяльності, з метою незаконного
одержання за це матеріальних благ,
послуг, пільг, або інших переваг та
надавати незаконні переваги фізичним
або юридичним особам під час
підготовки і прийняття
нормативно-правових актів чи рішень.

Незважаючи на вказану вимогу Закону,
перебуваючи на посаді заступника
заступника начальника управління -
начальника відділу стратегії,
державних програм та регіонального
розвитку управління туристичної
політики та з питань підготовки до
проведення чемпіонату Європи з футболу
2012 року Служби, ОСОБА_5, будучи
службовою особою, яка займає
відповідальне становище, маючи
повноваження здійснювати керівництво
структурним підрозділом Служби з
питань участі у формуванні та
забезпеченні реалізації державної
політики в сфері туризму і курортів, в
т.ч. й шляхом ліцензування в галузі
туризму, здійснювати контроль за
реалізацією стратегії розвитку
туристичної сфери, в т.ч. з питань
підвищення якості складових
туристичного продукту шляхом
ліцензування у сфері туризму і
курортів, організовувати надання та
самостійно надавати інформаційні та
методичні послуги з питань, що
віднесені до компетенції відділу,
суб'єктам туристичної і курортної
діяльності, брати участь у розгляді
звернень громадян з питань, віднесених
до компетенції відділу, а також
погоджувати накази Служби з питань
видачі ліцензій, відмови у видачі
ліцензій, залишення заяв про видачу
ліцензій без розгляду, вирішив
скористатися своїм службовим
становищем для власного незаконного
збагачення та став на шлях вчинення
злочинів - одержання хабарів за
вчинення в інтересах суб'єктів
господарської діяльності дій щодо
сприяння у видачі їм ліцензій на право
здійснення турагентської та
туроператрської діяльності.

Так, 26 січня 2009 року, в робочий час, до
ОСОБА_5, як до службової особи
державного органу, уповноваженого
здійснювати ліцензування
туроператорської та турагентської
діяльності, за місцем його роботи - в
службовому кабінеті № 303 будинку № 36 на
вул. Ярославів Вал в м. Києві, звернувся
ОСОБА_6 Останній пояснив ОСОБА_5, що він
є працівником ТОВ «Мережа туристичних
агенцій «Поїхали з нами», яке здійснює
гоподарську діяльність у сфері
туристичних послуг шляхом укладання
угод комерційної концесії із
суб'єктами господарювання з приводу
передачі їм права використання
об'єктів інтелектуальної власності та
надання організаційно-консультативних
послуг, а також те, що при укладенні
таких угод ТОВ «Мережа туристичних
агенцій «Поїхали з нами» та він
особисто бере зобов'язання надавати
допомогу суб'єктам господарювання з
питань отримання ліцензій на
турагентську діяльність у Службі. При
цьому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5, що на
даний час він діє в інтересах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7 та має намір
отримати ліцензію на здійснення
турагентської діяльності для
вказаного підприємця, а також про свій
намір і в подальшому звертатися до
Служби з питань отримання ліцензій на
здійснення турагентської діяльності
для ряду інших суб'єктів
господарювання. В ході розмови ОСОБА_6,
усвідомлюючи, що ОСОБА_5 є службовою
особою державного органу,
уповноваженого здійснювати
ліцензування турагентської
діяльності, попросив останнього
сприяти йому в прийнятті та розгляді
заяв і документів, які є підставами для
видачі ліцензій, а також у своєчасній
та безперешкодній видачі ліцензій на
здійснення турагентської діяльності
для суб'єктів господарювання, в
інтересах яких він діятиме.

У зв'язку з цим ОСОБА_5, будучи службовою
особою, усвідомлюючи, що в силу свого
службового становища він повноважний
здійснювати керівництво структурним
підрозділом Служби з питань участі у
формуванні та забезпеченні реалізації
державної політики в сфері туризму і
курортів, в т.ч. й шляхом ліцензування в
галузі туризму, здійснювати контроль
за реалізацією стратегії розвитку
туристичної сфери, в т.ч. з питань
підвищення якості складових
туристичного продукту шляхом
ліцензування у сфері туризму і
курортів, організовувати надання та
самостійно надавати інформаційні та
методичні послуги з питань, що
віднесені до компетенції відділу,
суб'єктам туристичної і курортної
діяльності, брати участь у розгляді
звернень громадян з питань, віднесених
до компетенції відділу, а також
погоджувати накази Служби з питань
видачі ліцензій, відмови у видачі
ліцензій, залишення заяв про видачу
ліцензій без розгляду, з метою
особистого незаконного збагачення
погодився за грошову винагороду
сприяти ОСОБА_6 в прийнятті та розгляді
заяв і документів, які є підставами для
видачі ліцензій, та у своєчасній і
безперешкодній видачі ліцензій на
здійснення турагентської діяльності
для суб'єктів господарювання, в
інтересах яких той діятиме.

В ході вказаної зустрічі ОСОБА_6 і
ОСОБА_5 до робочого кабінету останнього
було запрошено ОСОБА_7, який прибув до
Служби разом із ОСОБА_6, ОСОБА_5 прийняв
від нього заяву та документи щодо
видачі ліцензії на здійснення
турагентської діяльності, розглянув їх
на предмет відповідності вимогам
чинного ліцензійного законодавства,
залишив їх у себе і запевнив ОСОБА_7 та
ОСОБА_6 у позитивному вирішенні питання
щодо видачі фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_7 ліцензії на здійснення
турагентської діяльності.

03 лютого 2009 року, приблизно об 11 год. 00
хв., ОСОБА_6, діючи в інтересах фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 щодо отримання ними ліцензій на
дійснення турагентської діяльності,
прибув разом із вказаними фізичними
особами-підприємцями до Служби, яка
розміщується в будинку № 36 на вул.
Ярославів Вал в м. Києві, де одразу ж
звернувся до ОСОБА_5 з проханням
сприяти йому в прийнятті та розгляді
заяв і документів, які є підставами для
видачі ліцензій, а також у своєчасній
та безперешкодній видачі ліцензій на
здійснення турагентської діяльності
для вказаних трьох фізичних
осіб-підприємців.

В ході зустрічі ОСОБА_5 і ОСОБА_6, яка
відбувалася в службовому кабінеті № 303
на третьому поверсі приміщення Служби
за вищевказаною адресою, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по одному заходили до
службового кабінету ОСОБА_5 і останній
прийняв від вказаних фізичних
осіб-підприємців заяви та документи
щодо видачі ліцензій на здійснення
турагентської діяльності, розглянув їх
на предмет відповідності вимогам
чинного ліцензійного законодавства, та
залишив у себе, запевнивши ОСОБА_6 та
вказаних фізичних осіб-підприємців у
позитивному вирішенні питання щодо
видачі останнім ліцензій на здійснення
турагентської діяльності.

Після того, як ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11
залишили приміщення службового
кабінету ОСОБА_5 і той перебував
наодинці із ОСОБА_6, останній на
виконання попередньо досягнутої
домовленості, приблизно в період часу з
11 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв., передав, а
ОСОБА_5, будучи службовою особою, яка
займає відповідальне становище, діючи
умисно, з корисливих мотивів, з метою
незаконного збагачення, одержав хабара
у вигляді 400 грн. та 50 доларів США (що на
час вчинення злочину за встановленим
Національним Банком України офіційним
курсом становили 385 грн.) за вчинення в
інтересах фізичної особи-підприємця
ОСОБА_7 дій із використанням наданого
йому службового становища, а саме - за
сприяння у прийнятті та розгляді заяви
і документів на видачу ліцензії та у
своєчасній і безперешкодній видачі
ліцензії, а також за погодження наказу
Служби про видачу ліцензії на
здійснення турагентської діяльності
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7

В подальшому, 04 лютого 2009 року у
невстановлений слідством час ОСОБА_5,
перебуваючи в приміщенні Служби за
адресою: м. Київ вул. Ярославів Вал № 36,
діючи в інтересах фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, на виконання
попередньо досягнутої домовленості із
ОСОБА_6 щодо сприяння останньому та
названим фізичним особам-підприємцям,
інтереси яких той представляє, у
прийнятті та розгляді заяв і
документів на видачу ліцензій, у
своєчасній та безперешкодній видачі
ліцензій на здійснення турагентської
діяльності, передав завідувачу
сектором ліцензування Служби ОСОБА_13
надані йому вищевказаними фізичними
особами-підприємцями заяви та
документи щодо видачі ліцензій на
здійснення турагентської діяльності,
вказавши останній на необхідність їх
реєстрації та включення в порядок
денний найближчого за часом засідання
ліцензійної комісії Служби.

Після прийняття 06 лютого 2009 року
ліцензійною комісією Служби рішення
про рекомендацію керівництву Служби
прийняти рішення про видачу фізичним
особам-підприємцям ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 ліцензій на здійснення
турагентської діяльності, ОСОБА_5,
будучи службовою особою, до
повноважень якої входить обов'язкове
погодження наказів Служби з питань
видачі ліцензій, відмови у видачі
ліцензій, залишення заяв про видачу
ліцензій без розгляду, діючи в
інтересах фізичних осіб-підприємців
ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, які
представляв ОСОБА_6, перебуваючи в
приміщенні Служби за адресою: м. Київ
вул. Ярославів Вал № 36, у
невстановлений слідством час погодив
наказ Служби № 2 Ліц. від 06 лютого 2009
року про видачу вказаним суб'єктам
господарювання ліцензій на здійснення
турагентської діяльності, підписавши
його.

В подальшому, 10 лютого 2009 року ОСОБА_6
прибув до Служби, розташованої в
приміщенні за адресою: м. Київ вул.
Ярославів Вал № 36, де, перебуваючи
наодинці із ОСОБА_5 в його службовому
кабінеті № 303, на виконання попередньо
досягнутої домовленості об 11 год. 33 хв.
передав, а ОСОБА_5, будучи службовою
особою, яка займає відповідальне
становище, діючи умисно, з корисливих
мотивів, з метою незаконного
збагачення, повторно одержав хабара у
вигляді 850 грн. за вчинення в інтересах
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 дій із використанням
наданого йому службового становища, а
саме - за сприяння у прийнятті та
розгляді заяв і документів на видачу
ліцензій та у своєчасній і
безперешкодній видачі ліцензій, а
також за погодження наказу Служби про
видачу ліцензій на здійснення
турагентської діяльності фізичним
особам-підприємцям ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11

12 лютого 2009 року, приблизно о 15 год. 40
хв., ОСОБА_6 прибув до будівлі Державної
служби туризму та курортів України за
адресою: м. Київ вул. Ярославів Вал № 36,
де одразу ж звернувся до ОСОБА_5 з
приводу можливості отримати на руки
ліцензії на здійснення турагентської
діяльності для фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 за наданими йому від
них довіреностями. У зв'язку із цим
ОСОБА_5 зателефонував завідувачу
сектором ліцензування Служби ОСОБА_13
та вказав їй на необхідність видати
ОСОБА_6 ліцензії на здійснення
турагентської діяльності для
вищевказаних фізичних
осіб-підприємців. При подальшій
розмові між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, останній
на виконання попередньо досягнутої
домовленості о 15 год. 43 хв. передав, а
ОСОБА_5, будучи службовою особою, яка
займає відповідальне становище, діючи
умисно, з корисливих мотивів, з метою
незаконного збагачення, повторно
одержав хабара у вигляді 100 доларів США
(що на час вчинення злочину за
встановленим Національним Банком
України офіційним курсом становили 770
грн.) за вчинення в інтересах фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 дій із використанням наданого
йому службового становища, а саме - за
сприяння у прийнятті та розгляді заяв і
документів на видачу ліцензій та у
своєчасній і безперешкодній видачі
ліцензій, а також за погодження наказу
Служби про видачу ліцензій на
здійснення турагентської діяльності
фізичним особам-підприємцям ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11

Одразу після цього, співробітниками
сектору ліцензування Служби ОСОБА_6
було видано ліцензії на здійснення
турагентської діяльності для фізичних
осіб-підприємців ОСОБА_11, ОСОБА_9,
ОСОБА_10 А в подальшому, 17 лютого 2009 року
- після надання ОСОБА_6 відповідної
довіреності на отримання ліцензії від
фізичної особи- підприємця ОСОБА_7 - і
для останнього.

03 березня 2009 року, приблизно о 10 год. 25
хв., ОСОБА_6, діючи в інтересах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_14 щодо
отримання ним ліцензії на здійснення
турагентської діяльності, прибув разом
із вказаною фізичною
особою-підприємцем до Служби, яка
розміщується в будинку № 36 на вул.
Ярославів Вал в м. Києві, де одразу ж
звернувся до ОСОБА_5 з проханням
сприяти йому в прийнятті та розгляді
заяви і документів, які є підставами
для видачі ліцензії, а також у
своєчасній та безперешкодній видачі
ліцензії на здійснення турагентської
діяльності для вказаної фізичної
особи-підприємця.

В ході зустрічі ОСОБА_5 і ОСОБА_6, яка
відбувалася в службовому кабінеті № 303
на третьому поверсі приміщення Служби
за вищевказаною адресою, ОСОБА_14 було
запрошено до службового кабінету
ОСОБА_5 і останній прийняв від вказаної
фізичної особи-підприємця заяву та
документи щодо видачі ліцензії на
здійснення турагентської діяльності,
розглянув їх на предмет відповідності
вимогам чинного ліцензійного
законодавства, та залишив у себе,
запевнивши ОСОБА_6 та ОСОБА_14 у
позитивному вирішенні питання щодо
видачі останньому ліцензії на
здійснення турагентської діяльності.

Після того, як ОСОБА_14 залишив
приміщення службового кабінету ОСОБА_5
і той перебував наодинці із ОСОБА_6,
останній на виконання попередньо
досягнутої домовленості о 10 год. 34 хв.
передав, а ОСОБА_5, будучи службовою
особою, яка займає відповідальне
становище, діючи умисно, з корисливих
мотивів, з метою незаконного
збагачення, повторно одержав хабара у
вигляді 800 грн. за вчинення в інтересах
фізичних осіб-підприємців ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11 дій із використанням
наданого йому службового становища, а
саме - за сприяння у прийнятті та
розгляді заяв і документів на видачу
ліцензій та у своєчасній і
безперешкодній видачі ліцензій, а
також за погодження наказу Служби про
видачу ліцензій на здійснення
турагентської діяльності фізичним
особам-підприємцям ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_11

В подальшому, 04 березня 2009 року у
невстановлений слідством час ОСОБА_5,
перебуваючи в приміщенні Служби за
адресою: м. Київ вул. Ярославів Вал № 36,
діючи в інтересах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_14, на виконання
попередньо досягнутої домовленості із
ОСОБА_6 щодо сприяння останньому та
названій фізичній особі-підприємцю,
інтереси якого той представляє, у
прийнятті та розгляді заяви і
документів на видачу ліцензії, у
своєчасній та безперешкодній видачі
ліцензії на здійснення турагентської
діяльності, передав завідувачу
сектором ліцензування Служби ОСОБА_13
надані йому вищевказаною фізичною
особою-підприємцем заяву та документи
на отримання ліцензії на здійснення
турагентської діяльності, вказавши
останній на необхідність їх реєстрації
та включення в порядок денний
найближчого за часом засідання
ліцензійної комісії Служби.

Після прийняття 06 березня 2009 року
ліцензійною комісією Служби рішення
про рекомендацію керівництву Служби
прийняти рішення про видачу фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_14 ліцензії на
здійснення турагентської діяльності,
ОСОБА_5, будучи службовою особою, до
повноважень якої входить обов'язкове
погодження наказів Служби з питань
видачі ліцензій, відмови у видачі
ліцензій, залишення заяв про видачу
ліцензій без розгляду, діючи в
інтересах фізичної особи-підприємця
ОСОБА_14, які представляв ОСОБА_6,
перебуваючи в приміщенні Служби за
адресою: м. Київ вул. Ярославів Вал № 36,
у невстановлений слідством час погодив
наказ Служби № 4 Ліц. від 06 березня 2009
року про видачу вказаному суб'єкту
господарювання ліцензії на здійснення
турагентської діяльності, підписавши
його.

В подальшому, 25 березня 2009 року
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_14
співробітниками сектору ліцензування
Служби було видано ліцензію на
здійснення турагентської діяльності.

30 березня 2009 року ОСОБА_6 прибув до
Служби, розташованої в приміщенні за
адресою: м. Київ вул. Ярославів Вал № 36,
де, перебуваючи наодинці із ОСОБА_5 в
його службовому кабінеті № 303, на
виконання попередньо досягнутої
домовленості о 13 год. 51 хв. передав, а
ОСОБА_5, будучи службовою особою, яка
займає відповідальне становище, діючи
умисно, з корисливих мотивів, з метою
незаконного збагачення, повторно
одержав хабара у вигляді 100 доларів США
(що на час вчинення злочину за
встановленим Національним Банком
України офіційним курсом становили 770
грн.) за вчинення в інтересах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_14 дій із
використанням наданого йому
службового становища, а саме - за
сприяння у прийнятті та розгляді заяви
і документів на видачу ліцензії та у
своєчасній і безперешкодній видачі
ліцензії, а також за погодження наказу
Служби про видачу ліцензії на
здійснення турагентської діяльності
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_14

Крім того, діючи з метою особистого
незаконного збагачення, ОСОБА_5 одержав
хабара від фізичної особи-підприємця
ОСОБА_15 за наступних обставин.

Так, 09 лютого 2009 року до ОСОБА_5 як до
службової особи державного органу,
уповноваженого здійснювати
ліцензування туроператорської та
турагентської діяльності, телефоном
звернувся ОСОБА_15, з яким ОСОБА_5
попередньо був знайомий. ОСОБА_15
повідомив ОСОБА_5, що він має намір
отримати у Службі ліцензію на
здійснення турагентської діяльності
для себе, як фізичної особи-підприємця.
При цьому, ОСОБА_15 попросив ОСОБА_5
сприяти йому у швидкій та
безперешкодній видачі ліцензії.

ОСОБА_5, усвідомлюючи, що він в силу
свого службового становища
повноважний здійснювати керівництво
структурним підрозділом Служби з
питань участі у формуванні та
забезпеченні реалізації державної
політики у сфері туризму і курортів, в
т.ч. й шляхом ліцензування в галузі
туризму, здійснювати контроль за
реалізацією стратегії розвитку
туристичної сфери, в т.ч. з питань
підвищення якості складових
туристичного продукту шляхом
ліцензування у сфері туризму і
курортів, організовувати надання та
самостійно надавати інформаційні та
методичні послуги з питань, що
віднесені до компетенції відділу,
суб'єктам туристичної і курортної
діяльності, брати участь у розгляді
звернень громадян з питань, віднесених
до компетенції відділу, а також
погоджувати накази Служби з питань
видачі ліцензій, відмови у видачі
ліцензій, залишення заяв про видачу
ліцензій без розгляду, погодився
сприяти ОСОБА_15 у швидкій та
безперешкодній видачі йому ліцензії на
здійснення турагентської діяльності,
вказавши, які документи необхідно
зібрати для отримання ліцензії.

В подальшому, 18 лютого 2009 року,
приблизно о 12 год. 00 хв., ОСОБА_15, діючи у
власних інтересах щодо отримання ним,
як фізичною особою-підприємцем,
ліцензії на здійснення турагентської
діяльності, прибув до Служби за
адресою: м. Київ вул. Ярославів Вал № 36.
Там, у службовому кабінеті № 303, він
звернувся до ОСОБА_5 з проханням
сприяти у прийнятті та розгляді
зібраних ним документів та допомогти у
складанні деяких із документів, які є
підставами для видачі ліцензії. На це
ОСОБА_5 погодився та прийняв від ОСОБА_15
зібрані ним документи щодо видачі
ліцензії, розглянув їх на предмет
відповідності вимогам чинного
ліцензійного законодавства, а також
склав на своєму робочому комп'ютері від
імені фізичної особи-підприємця
ОСОБА_15 договір оренди службового
приміщення на АДРЕСА_2 та заяву про
видачу лцензії і роздрукував їх. При
цьому він вказав ОСОБА_15 на
необхідність підписання складених ним
документів та нотаріального
засвідчення копії договору оренди
приміщення. Після цього, ОСОБА_15
залишив службовий кабінет ОСОБА_5 для
підписання договору оренди приміщення
із контрагентом та нотаріального
посвідчення його копії.

Того ж дня, о 14 год. 25 хв. ОСОБА_15,
здійснивши вищезазначені дії з приводу
належного оформлення документів щодо
видачі ліцензії, повернувся до
службового кабінету ОСОБА_5 у
приміщенні Служби та остаточно передав
тому всі необхідні документи.

В ході спілкування із ОСОБА_15, у ОСОБА_5
виник умисел на одержання від нього
хабара за виконання в його інтересах
дій, спрямованих на сприяння у
прийнятті та розгляді заяви і
документів щодо видачі ліцензії, у
швидкій та безперешкодній видачі
ліцензії, погодження наказу Служби про
видачу ліцензії на здійснення
турагентської діяльності фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_15 Реалізуючи
свій злочинний умисел ОСОБА_5 з
корисливих мотивів, з метою
незаконного збагачення, здійснив
рукописний напис « 500 доларів США» на
аркуші паперу та передав цей аркуш
ОСОБА_15, вказуючи таким чином
останньому на необхідність передачі
йому хабара у розмірі 500 доларів США за
виконання в його інтересах дій,
спрямованих на сприяння у прийнятті та
розгляді заяви і документів щодо
видачі ліцензії, у швидкій та
безперешкодній видачі ліцензії,
погодження наказу Служби про видачу
ліцензії на здійснення турагентської
діяльності. На висловлену у вказаний
спосіб пропозицію ОСОБА_5 передати йому
хабар, ОСОБА_15 погодився, однак
повідомив ОСОБА_5, що може передати йому
хабара лише в сумі 300 євро, проти чого
той не заперечував.

Тут же, о 14 год. 32 хв. на виконання
вказаної досягнутої домовленості
ОСОБА_15 передав, а ОСОБА_5, будучи
службовою особою, яка займає
відповідальне становище, діючи умисно,
з корисливих мотивів, з метою
незаконного збагачення, повторно
одержав хабара у вигляді 300 євро (що на
час вчинення злочину за встановленим
Національним Банком України офіційним
курсом становили 2918 грн. 45 коп.) за
вчинення в інтересах фізичної
особи-підприємця ОСОБА_15 дій із
використанням наданого йому
службового становища, а саме - за
сприяння у прийнятті та розгляді заяви
і документів на видачу ліцензії та у
своєчасній і безперешкодній видачі
ліцензії, а також за погодження наказу
Служби про видачу ліцензії на
здійснення турагентської діяльності
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_15

Того ж дня, у невстановлений слідством
час, ОСОБА_5, перебуваючи в приміщенні
Служби за адресою: м. Київ вул.
Ярославів Вал № 36, діючи в інтересах
фізичної особи-підприємця ОСОБА_15, на
виконання попередньо досягнутої із ним
домовленості щодо сприяння у прийнятті
та розгляді заяви і документів на
видачу ліцензії, у своєчасній та
безперешкодній видачі ліцензії на
здійснення турагентської діяльності,
передав завідувачу сектором
ліцензування Служби ОСОБА_13 надані
йому вищевказаною фізичною
особою-підприємцем заяву та документи
щодо видачі ліцензії на здійснення
турагентської діяльності, вказавши
останній на необхідність їх реєстрації
та включення в порядок денний
найближчого за часом засідання
ліцензійної комісії Служби.

Після прийняття 20 лютого 2009 року
ліцензійною комісією Служби рішення
про рекомендацію керівництву Служби
прийняти рішення про видачу фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_15 ліцензії на
здійснення турагентської діяльності,
ОСОБА_5, будучи службовою особою, до
повноважень якої входить обов'язкове
погодження наказів Служби з питань
видачі ліцензій, відмови у видачі
ліцензій, залишення заяв про видачу
ліцензій без розгляду, діючи в
інтересах фізичної особи-підприємця
ОСОБА_15, перебуваючи в приміщенні
Служби за адресою: м. Київ вул.
Ярославів Вал № 36, у невстановлений
слідством час погодив наказ Служби № 3
Ліц. від 20 лютого 2009 року про видачу
вказаному суб'єкту господарювання
ліцензії на здійснення турагентської
діяльності, підписавши його.

В подальшому, 02 березня 2009 року
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_15
співробітниками сектору ліцензування
Служби було видано ліцензію на
здійснення турагентської діяльності.

Крім того, діючи з метою особистого
незаконного збагачення ОСОБА_5 одержав
хабара від засновника і директора ПП
«Авто-Пак» ОСОБА_16 за наступних
обставин.

17 березня 2009 року до ОСОБА_5, як до
службової особи державного органу,
уповноваженого здійснювати
ліцензування туроператорської та
турагентської діяльності, за місцем
його роботи - в службовому кабінеті № 303
будинку № 36 на вул. Ярославів Вал в м.
Києві, звернувся засновник і директор
ПП «Авто-Пак» ОСОБА_16 із проханням
сприяти йому в швидкій та
безперешкодній видачі ліцензії на
право здійснення туроператорської
діяльності для очолюваного ним
підприємства.

ОСОБА_5, усвідомлюючи, що він в силу
свого службового становища
повноважний здійснювати керівництво
структурним підрозділом Служби з
питань участі у формуванні та
забезпеченні реалізації державної
політики в сфері туризму і курортів, в
т.ч. й шляхом ліцензування в галузі
туризму, здійснювати контроль за
реалізацією стратегії розвитку
туристичної сфери, в т.ч. з питань
підвищення якості складових
туристичного продукту шляхом
ліцензування у сфері туризму і
курортів, організовувати надання та
самостійно надавати інформаційні та
методичні послуги з питань, що
віднесені до компетенції відділу,
суб'єктам туристичної і курортної
діяльності, брати участь у розгляді
звернень громадян з питань, віднесених
до компетенції відділу, а також
погоджувати накази Служби з питань
видачі ліцензій, відмови у видачі
ліцензій, залишення заяв про видачу
ліцензій без розгляду, погодився
сприяти ОСОБА_16 у швидкій та
безперешкодній видачі очолюваному тим
підприємству ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності, вказавши,
які документи необхідно зібрати для
отримання ліцензії.

Після цієї зустрічі, протягом другої
половини березня 2009 року ОСОБА_16, діючи
у власних інтересах щодо отримання ним
ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності для ПП
«Авто-Пак», неодноразово відвідував
Службу, де зустрічався із ОСОБА_5 В ході
цих зустрічей ОСОБА_16 передавав ОСОБА_5
зібрані ним документи щодо видачі
ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності. ОСОБА_5
приймав від останнього зібрані ним
документи щодо видачі ліцензії,
розглядав їх на предмет відповідності
вимогам чинного ліцензійного
законодавства, а також склав на своєму
робочому комп'ютері наказ про
відкриття точки продажу туристичних
послуг на вул. Ревуцького № 18-А і
покладення обов'язків щодо її
керівництва на ОСОБА_17 та заяву про
видачу ліцензії від імені директора ПП
«Авто-Пак» ОСОБА_16, які в подальшому
роздрукував та вказав ОСОБА_16 на
необхідність їх підписання, що той і
зробив.

В подальшому, після надання ОСОБА_16
всіх необхідних документів щодо видачі
ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності, 26 березня
2009 року у невстановлений слідством час
ОСОБА_5, перебуваючи в приміщенні
Служби за адресою: м. Київ вул.
Ярославів Вал № 36, діючи в інтересах
засновника та директора ПП «Авто-Пак»
ОСОБА_16, сприяючи йому у прийнятті та
розгляді заяви і документів на видачу
ліцензії, у швидкій та безперешкодній
видачі ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності, передав
головному спеціалісту сектору
ліцензування Служби ОСОБА_18 надані
йому ОСОБА_16 заяву та документи щодо
видачі ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності для ПП
«Авто-Пак», вказавши останній на
необхідність їх реєстрації та
включення в порядок денний найближчого
за часом засідання ліцензійної комісії
Служби.

Після прийняття 27 березня 2009 року
ліцензійною комісією Служби рішення
про рекомендацію керівництву Служби
прийняти рішення про видачу ПП
«Авто-Пак» ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності, ОСОБА_5,
будучи службовою особою, до
повноважень якої входить обов'язкове
погодження наказів Служби з питань
видачі ліцензій, відмови у видачі
ліцензій, залишення заяв про видачу
ліцензій без розгляду, діючи в
інтересах директора та засновника ПП
«Авто-Пак» ОСОБА_16, перебуваючи в
приміщенні Служби за адресою: м. Київ
вул. Ярославів Вал № 36, у
невстановлений слідством час погодив
наказ Служби № 6 Ліц. від 27 березня 2009
року про видачу ПП «Авто-Пак» ліцензії
на здійснення туроператорської
діяльності, підписавши його.

В ході зустрічей ОСОБА_16 із ОСОБА_5, що
мали місце протягом другої половини
березня 2009 року, при яких ОСОБА_16
передавав ОСОБА_5 зібрані ним документи
щодо видачі ліцензії на здійснення
туропертаорської діяльності для ПП
«Авто-Пак», ОСОБА_5 запевняв того в
своїй спроможності сприяти видачі
ліцензії. Під час одного із таких
візитів ОСОБА_16 від невідомих осіб
стало відомо, що для того, щоб отримати
ліцензію необхідно передати
посадовцям Служби хабара. Дізнавшись
про це, ОСОБА_16, усвідомлюючи, що без
передачі хабара він не отримає
ліцензію для очолюваного ним
підприємства, вирішив передати ОСОБА_5
за його сприяння у швидкій та
безперешкодній видачі ліцензії хабара
у сумі 5000 грн.

02 квітня 2009 року о 13 год. 53 хв. ОСОБА_16
прибув до Служби за адресою: м. Київ вул.
Ярославів Вал № 36, де зустрівся із
ОСОБА_5 в його службовому кабінеті. В
ході зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_16
про прийняття Службою позитивного
рішення щодо видачі ПП «Авто-Пак»
ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності та, діючи
в інтересах останнього, зателефонував
до сектору ліцензування Служби і
вказав її головному спеціалісту
ОСОБА_18 про необхідність видачі на руки
ОСОБА_16 ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності для ПП
«Авто-Пак», після чого спрямував
ОСОБА_16 до сектору ліцензування Служби.

У секторі ліцензування Служби його
завідувач ОСОБА_13 та головний
спеціаліст ОСОБА_18 висловили
зауваження ОСОБА_16 з приводу
відсутності у поданому ним на видачу
ліцензії договорі оренди приміщення
положення щодо пролонгації дії
договору. Про дану обставину ОСОБА_13
також телефоном повідомила ОСОБА_5
Останній, діючи в інтересах засновника
та директора ПП «Авто-Пак» ОСОБА_16,
вказав ОСОБА_13 про відсутність
законних підстав у відмові в видачі
ліцензії ПП «Авто-Пак» та на
необхідність видачі на руки ОСОБА_16
ліцензії на здійснення
туроператорської діяльності для ПП
«Авто-Пак».

Після цього, в приміщенні службового
кабінету ОСОБА_5 головним спеціалістом
сектору ліцензування Служби ОСОБА_18 в
присутності ОСОБА_5, ОСОБА_16 було видано
ліцензію на здійснення
туроператорсьої діяльності для ПП
«Авто-Пак». Передавши ліцензію, ОСОБА_18
покинула кабінет.

В ході подальшої розмови із ОСОБА_5, що
мала місце в службовому кабінеті
останнього, о 14 год. 34 хв. ОСОБА_16
передав, а ОСОБА_5, будучи службовою
особою, яка займає відповідальне
становище, діючи умисно, з корисливих
мотивів, з метою незаконного
збагачення, повторно одержав хабара у
вигляді 5000 грн. за вчинення в інтересах
засновника та директора ПП «Авто-Пак»
ОСОБА_16 дій із використанням наданого
йому службового становища, а саме - за
сприяння у прийнятті та розгляді заяви
і документів на видачу ліцензії та у
швидкій і безперешкодній видачі
ліцензії, а також за погодження наказу
Служби про видачу ліцензії на
здійснення туроператорської
діяльності ПП «Авто-Пак».

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст.
368 КК України, як одержання службовою
особою, яка займає відповідальне
становище, хабара за виконання в
інтересах того, хто дає хабара та в
інтересах третіх осіб дій з
використанням свого службового
становища, вчиненого повторно.

В судовому засіданні захисник
підсудного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4
заявив клопотання про повернення даної
кримінальної справи на додаткове
розслідування у зв'язку з тим, що на
досудовому слідстві допущено
неповноту та неправильність, які не
може бути усунуто в судовому засіданні.
Клопотання захисника, зокрема,
обґрунтоване тим, що докази, якими
досудове слідство обгрунтовує
винуватість ОСОБА_5, зібрані з
істотними порушеннями вимог КПК
України та неповноваженими на те
особами. Так, 02 квітня 2009 року не
слідчим, а старшим оперуповноваженим в
особливо важливих справах УБОЗ ГУ МВС
України в порушення вимог ст. 191 КПК
України проведено огляд кабінету № 303 у
будівлі Державної служби туризму і
курортів за адресою: м. Київ вул.
Ярославів Вал № 36. Зазначив, що за
фактами передачі хабарів ОСОБА_6 та
ОСОБА_15 співробітниками органів
внутрішніх справ не проводилися заходи
документування і в матеріалах справи
відсутні речові докази - предмет
хабара, а є лише формальні письмові
заяви зазначених свідків, тобто
обвинувачення за даними епізодами
грунтується на припущеннях. Що ж
стосується епізоду отримання грошових
коштів від ОСОБА_16, то ОСОБА_5 повністю
визнав свою вину у заволодінні грошима
ОСОБА_16 шляхом обману. Крім того
зауважив, що згідно з відповідними
регламентуючими документами -
положенням про сектор ліцензування
Управління правової та ліцензійної
політики, інструкціями працівників
сектору, ОСОБА_5 не мав повноважень щодо
ліцензування туроператорської та
турагентської діяльності, не був
членом ліцензійної комісії
Держтуризмкурортів та не міг будь-яким
чином безпосередньо впливати на
прийняття нею рішень про видачу
ліцензій, перебуваючи на посаді
начальника відділу стратегії,
державних програм і регіонального
розвитку Управління туристичної
політики та з питань підготовки до
проведення чемпіонату Європи 2012 року з
футболу Державної служби туризму і
курортів. Відповідно до п. 9 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 26
квітня 2002 року № 5 «Про судову практику
у справах про хабарництво», дії
службової особи, яка одержуючи гроші чи
інші матеріальні цінності начебто для
передачі іншій службовій особі як
хабар, мала намір не передавати їх, а
привласнити, - належить кваліфікувати
за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 364 КК України.
Вважав, що дії ОСОБА_5 необхідно
перекваліфікувати за новим
пред'явденим обвинуваченням з
обовязковим проведенням додаткового
розслідування.

Підсудний ОСОБА_5 просив задовольнити
клопотання захисника з наведених у
ньому підстав.

Прокурор заперечив щодо задоволення
клопотання захисника та повернення
даної кримінальної справи на додаткове
розслідування, вважаючи, що відсутні
для цього підстави, крім того, звернув
увагу, що в клопотанні захисник надає
оцінку зібраним у справі доказам, тоді
як це відноситься до компетенції суду
при постановленні вироку і на даній
стадії процесу, є недопустимим.

Заслухавши думку учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 281 КПК
України 1960 року, повернення справи на
додаткове розслідування з мотивів
неповноти або неправильності
досудового слідства може мати місце
лише тоді, коли ця неповнота або
неправильність не може бути усунута в
судовому засіданні.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в
п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 11 лютого 2005 року «Про
практику застосування судами України
законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове
розслідування», досудове слідство
визнається неповним, якщо під час його
проведення всупереч вимогам ст. ст. 22, 64
КПК України не були досліджені або були
поверхово чи однобічно досліджені
обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи (не
були допитані певні особи; не
витребувані й не досліджені документи,
речові та інші докази для
підтвердження або спростування таких
обставин; не досліджені обставини,
зазначені в ухвалі суду, який повернув
справу на додаткове розслідування,
коли необхідність дослідження тієї чи
іншої з них випливала з нових даних,
установлених при судовому розгляді; не
були з'ясовані з достатньою повнотою
дані про особу обвинуваченого; тощо).

Неправильним досудове слідство
визнається в разі, коли органами
досудового слідства при вчиненні
процесуальних дій і прийнятті
процесуальних рішень були неправильно
застосовані або безпідставно не
застосовані норми
кримінально-процесуального чи
кримінального закону і без усунення
цих порушень справа не може бути
розглянута в суді.

Статтею 22 КПК України 1960 року
визначено, що прокурор, слідчий і особа,
яка провадить дізнання, зобов'язані
вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і
об'єктивного дослідження обставин
справи, виявити як ті обставини, що
викривають, так і ті, що виправдують
обвинуваченого, а також обставини, що
пом'якшують і обтяжують його
відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 64 КПК України 1960
року, при провадженні досудового
слідства, дізнання і розгляді
кримінальної справи в суді підлягають
доказуванню: 1) подія злочину (час,
місце, спосіб та інші обставини
вчинення злочину); 2) винність
обвинуваченого у вчиненні злочину і
мотиви злочину; 3) обставини, що
впливають на ступінь тяжкості злочину,
а також обставини, що характеризують
особу обвинуваченого, пом'якшують та
обтяжують покарання; 4) характер і
розмір шкоди, завданої злочином, а
також розмір витрат закладу охорони
здоров'я на стаціонарне лікування
потерпілого від злочинного діяння.

Виходячи із вказаних норм
процесуального закону, під повнотою
дослідження слід розуміти правильне
визначення предмету доказування,
тобто, з'ясування усіх обставин, які
підлягають доказуванню у кримінальній
справі, системну оцінку всіх
допустимих і належних доказів у
сукупності, що є основою прийняття
законного і обґрунтованого рішення у
справі.

Пред'явлене особі обвинувачення,
згідно зі ст. 132 КПК України 1960 року, має
бути конкретним і містити дані про час,
місце та інші обставини вчинення
злочину, оскільки особа має право
знати, в чому саме вона обвинувачується
і захищатися від пред'явленого їй
обвинувачення. Дані положення
випливають і з п. [а] ч. 3 ст. 6
Європейської Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод від 04
листопада 1950 року, ратифікованої
Верховною Радою України 17 липня 1997
року, згідно з якою, кожен, кого
обвинувачено у вчиненні кримінального
правопорушення, має право бути негайно
і детально поінформованим зрозумілою
для нього мовою про характер і причину
обвинувачення проти нього.

У випадку пред'явлення неконкретного
обвинувачення, що є порушенням права на
захист, справа підлягає поверненню на
додаткове розслідування з підстав
істотного порушення закону.

Разом з тим, дані, що містяться в
матеріалах справи свідчать про те, що
органами досудового слідства допущені
неповнота й неправильність, які не
можуть бути усунуті в судовому
засіданні, оскільки під час досудового
слідства належним чином не з'ясовані
обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення справи.

Слідчі органи, пред'являючи
обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні
інкримінованого злочину, свій висновок
мотивували зібраними у справі
доказами.

Проте, даний висновок досудового
слідства належним чином не
обґрунтований, не в повній мірі
відповідає матеріалам справи.

Так, органом досудового слідства
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він,
обіймаючи посаду заступника
начальника управління - начальника
відділу стратегії, державних програм
та регіонального розвитку управління
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року Державної
служби туризму і курортів Міністерства
культури і туризму України, будучи
службовою особою, яка займає
відповідальне становище, діючи умисно,
з корисливих мотивів, з метою
незаконного збагачення, повторно
одержав хабара за вчинення в інтересах
того, хто дає хабара та в інтересах
третіх осіб дій з використанням
наданого йому службового становища, а
саме - за сприяння у прийнятті та
розгляді заяв і документів на видачу
ліцензій та у швидкій і безперешкодній
видачі ліцензії, а також за погодження
наказів Служби про видачу ліцензій на
здійснення туроператорської
діяльності.

Пред'являючи ОСОБА_5 обвинувачення,
орган досудового слідства послався на
те, що згідно з наказом Голови
Державної служби туризму і курортів
Міністерства культури і туризму
України № 147 від 25 грудня 2008 року на
заступника начальника управління -
начальника відділу стратегії,
державних програм та регіонального
розвитку управління туристичної
політики та з питань підготовки до
проведення чемпіонату Європи з футболу
2012 року ДСТК покладено обов'язок
обов'язкового погодження наказів щодо
рішень Служби з питань видачі ліцензій,
відмови у видачі ліцензій, залишення
заяв про видачу ліцензій без розгляду,
анулювання ліцензій, визнання ліцензій
недійсними, переоформлення ліцензій та
видачі копій ліцензій.

Відповідно до вказаного наказу ДСТК №
147 від 25 грудня 2008 року «Про внесення
змін до посадових обов'язків»,
обов'язок обов'язкового погодження
наказів щодо рішень
Держтуризмкурортів з питань видачі
ліцензій, відмови у видачі ліцензій,
залишення заяв про видачу ліцензій без
розгляду, анулювання ліцензій,
визнання ліцензій недійсними,
переоформлення ліцензій та видачі
копій ліцензій покладено на усіх
керівників структурних підрозділів
ДСТК. Аргументована відмова від
погодження цих наказів оформлюється
службовими записками на ім'я Голови
Держтуризмкурортів, яка є невід'ємною
частиною цього наказу (т. 2 а.с. 29-30).

Свідок ОСОБА_13, будучи допитаною на
досудовому слідстві дала показання,
оголошені в порядку ст. 306 КПК України
1960 року, згідно з якими, вона працює з
липня 2008 року на посаді завідувача
сектору ліцензування управління
правової та ліцензійної політики
Державної служби туризму і курортів
Міністерства культури і туризму
України. До складу сектору входить вона
та два головні спеціалісти ОСОБА_18 і
ОСОБА_20, крім того, сектор не
підпорядковується управлінню
туристичної політики та з питань
підготовки до проведення чемпіонату
Європи з футболу 2012 року. Заява на
видачу ліцензії та всі документи, що до
неї додаються, відповідно до положення
про їх сектор ліцензування приймаються
виключно їх сектором, будь-який інший
структурний підрозділ ДСТК не
уповноважений на приймання таких
документів. Якщо є якісь зауваження до
документів, то заявники усувають їх і
приходять подати іншим разом. Після
прийняття в повному обсязі пакету
документів, формування електронної
бази даних на їх підставі, підготовки
проекту протоколу засідання
ліцензійної комісії та формування на
підставі вказаних документів
ліцензійних справ, останні разом із
проектом протоколу направляться в
комісію. На засідання комісії
виносяться всі опрацьовані за 10 днів
справи. До складу ліцензійної комісії,
яка формується наказом по ДСТК, входять
12 чоловік - заступник голови ДСТК
ОСОБА_21 (голова комісії), всі три
працівника сектору ліцензування,
начальник управління правової та
ліцензійної політики ОСОБА_22, головний
спеціаліст з відділу по безпеці
туристів ОСОБА_23, представники СБУ та
МВС, представник КМДА, представник
Інституту туризму. Засідання комісії
відбуваються раз на два тижні, при
цьому, проводяться засідання за
фактичної присутності всіх членів
комісії. Рішення комісією приймається
колегіально, шляхом голосування за
рішення більшістю голосів. Після
проведення засідання працівники її
сектору, зокрема, готують проект наказу
про видачу ліцензії, який підлягає
візуванню (погодженню) із всіма
начальниками відділів та управлінь
ДСТК відповідно до наказу № 147 від 25
грудня 2008 року «Про внесення змін до
посадових обов'язків», яким
передбачено можливість керівника, що
здійснює погодження, не погодитися з
наказом, але в цьому випадку, він
повинен аргументовано зафіксувати
підстави відмови в погодженні
службовою запискою на ім'я голови ДСТК.
Проте, ще жодного разу відмови в
погодженні вони ще не від кого не
отримували. Після погодження та
візування наказу на видачу ліцензії,
він підписується головою ліцензійної
комісії ОСОБА_21, а потім працівниками
її сектору з використанням спеціальних
бланків роздруковуються ліцензії, які
також підписуються ОСОБА_21 Зазначила,
що були випадки, коли ОСОБА_5 приносив
до відділу заяви та документи від
відповідних заявників, однак проти
цього вони не заперечували, оскільки
заявнику на будь-яких документах
відмітка про прийняття не ставиться,
при цьому, ОСОБА_5 не просив
пришвидшувати процес їх розгляду та в
цьому й не було необхідності, оскільки
засідання комісії проходять
щонайменше раз у два тижні, а інколи й
частіше, тобто, якщо документи та заяву
прийнято, то їх гарантовано розгляне
комісія у найближчий час (т. 3 а.с. 135-139).

Свідок ОСОБА_22, будучи допитаною на
досудовому слідстві, дала показання,
оголошені в порядку ст. 306 КПК України
1960 року, згідно з якими, вона працює в
ДСТК на посаді начальника управління
правової та ліцензійної політики.
Стосовно повноважень ОСОБА_5 з приводу
участі в процедурі ліцензування
суб'єктів господарської діяльності, то
відповідно до наказу по ДСТК № 147 від 25
грудня 2008 року «Про внесення змін до
посадових обов'язків» на усіх
керівників структурних підрозділів
ДСТК покладено обов'язок обов'язкового
погодження наказів ДСТК з питань
видачі ліцензій, тобто шляхом
здійснення підпису під проектом наказу
про видачу ліцензій засвідчують той
факт, що вони не мають зауважень та
заперечень з приводу видачі ліцензій
певним суб'єктам господарської
діяльності. Забезпечення підготовки та
погодження вказаних наказів покладено
на сектор ліцензування. У разі відмови
від погодження наказів про видачу
ліцензій, відповідний керівник
структурного підрозділу, що погоджує
такий наказ, суть відмови від
погодження аргументує у письмовій
службовій записці на ім'я Голови ДСТК,
яка є невід'ємною частиною наказу. За
наявності відповідної службової
записки з боку керівника службового
підрозділу щодо підстав відмови від
погодження наказу про видачу ліцензій,
за резолюціє Голови ДСТК ця службова
записка направляється до відділу
юридичного та кадрового забезпечення
для надання відповідного висновку,
який в подальшому передається на
розгляд Голови ДСТК. Крім того,
погодження наказів про видачу ліцензій
з боку юридичної служби мало місце в
останню чергу, після їх погодження з
боку усіх інших керівників зазначених
в наказі № 147. До їх управління вказані
накази надходили завжди підписаними,
виключення становили випадки, коли
керівник певного структурного
підрозділу не міг погодити такий наказ
- за умови перебування на лікарняному, у
відпустці чи відрядженні (т. 3 а.с. 148-151).

Свідок ОСОБА_21, будучи допитаним на
досудовому слідстві, показання якого
оголошено в порядку ст. 306 КПК України
1960 року, дав показання, згідно з якими,
він обіймає посаду заступника Голови
Державної служби туризму і курортів
Міністерства культури і туризму
України, в силу якої здійснює
організацію роботи управлінь правової
та ліцензійної політики, а також
відділу міжнародних зв'язків. Крім
того, згідно з наказом ДСТК він є
головою ліцензійної комісії ДСТК, яка є
дорадчим органом ДСТК та розглядає
заяви суб'єктів підприємництва з
приводу надання їм ліцензій на
здійснення туроператорської та
турагентської діяльності. Процедура
отримання ліцензії наступна. Суб'єкти
господарювання подають відповідні
заяви та пакет документів на
підтвердження спроможності виконання
прийняття ліцензійних умов до сектору
ліцензування ДСТК. при цьому,
повноваження на прийняття відповідних
заяв та документів є виключною
компетенцією вказаного сектору, що
передбачено у положенні про сектор та
посадовими інструкціями його
працівників. Після подачі документів
працівники сектору здійснюють їх
реєстрацію та формують на їх підставі
електронно-інформаційний реєстр. На
підставі програми даного реєстру
працівники сектору формують проекти
протоколів засідань комісії та разом
із поданими заявниками документами,
які попередньо сформовано у відповідні
ліцензійні справи, надають їх на
розгляд комісії , яка формується по
ДСТК наказом і включає його як голову,
всіх працівників сектору ліцензування,
представників управління правової та
ліцензійної політики, представників
СБУ, МВС, КМДА та інституту туризму.
Діяльність комісії регламентована
наказом по ДСТК і згідно ліцензійного
законодавства її засідання
проводяться щонайменше раз у 10 днів.
Випадки прийняття рішення комісією з
приводу відмови у видачі ліцензії
досить рідкі, оскільки ще на етапі
подачі документів та їх розгляду
працівники сектору ліцензування
вказують заявникам на відповідні
недоліки, які усуваються в робочому
порядку. За результатами засідання
комісії працівники сектору
ліцензування готують відповідний
протокол, який підписується присутніми
членами комісії, а також готують проект
відповідного наказу. Рішення комісії
не є остаточним, носить
рекомендаційний характер з
формулюванням «рекомендувати голові
ДСТК видати ліцензію». Повноваження
щодо підписання вказаного наказу
делеговані головою ДСТК йому як
заступнику відповідно до розподілу
повноважень, ліцензії також підписує
він. Згідно з наказом № 147 від 25 грудня
2008 року по ДСТК, проект наказу про
видачу ліцензії перед його підписанням
ним, повинен бути обов'язково
погоджений керівниками відповідних
управлінь та відділів ДСТК. Вказаний
наказ було прийнято у зв'язку із
зауваженнями Рахункової Палати на
недостатню прозорість роботи ДСТК у
сфері ліцензування. Сам наказ № 147
прийнято з метою забезпечення
колегіальності, відкритості і
прозорості роботи ДСТК як органу
ліцензування, а також для об'єктивності
та неупередженості при прийнятті
рішень з питань ліцензування. Із
введенням в дію вказаного наказу
випадків непогодження не було. У разі
не погодження наказу кимось із
керівників структурних підрозділів, це
не є безумовною підставою того, щоб він
не підписав наказ про видачу ліцензії.
Після погодження проекту наказу про
видачу ліцензій, він приймає остаточне
рішення щодо його підписання (т. 3 а.с.
140-144).

Проте, показання вказаних свідків щодо
встановленої процедури отримання
ліцензії залишилися поза увагою
слідства, даним обставинам не дана
жодна оцінка, хоча з'ясування їх має
істотне значення по справі та суттєво
впливає на прийняття правильного
рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 КК України
відповідальність за одержання хабара
настає у разі одержання службовою
особою в будь-якому вигляді хабара за
виконання чи невиконання в інтересах
того, хто дає хабара, чи в інтересах
третьої особи будь-якої дії з
використанням наданої їй влади чи
службового становища.

Отже, в обвинуваченні особи в отриманні
хабара мають бути зазначені дії, які
вчиняє чи не вчиняє службова особа в
інтересах хабародавця чи в інтересах
третіх осіб із вказівкою на те, яким
чином службова особа використала при
вчиненні цих дій надану їй владу чи
службове становище.

Разом з тим, органом досудового
слідства не з'ясовано, у який спосіб
(діями або бездіяльністю) ОСОБА_5,
будучи службовою особою, міг вжити
заходів (та яких, у який спосіб, у чому
це полягало) по сприянню у прийнятті та
розгляді заяв і документів на видачу
ліцензій та у швидкій і безперешкодній
видачі ліцензії, а також у погодженні
наказів Служби про видачу ліцензій на
здійснення туроператорської
діяльності.

Таке обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні
злочину, передбаченого

ч. 2 ст. 368 КК України, є неконкретним, що
порушує право обвинуваченого на
захист.

З'ясування та встановлення
вищенаведених обставин є істотним,
впливає на підставність,
обґрунтованість та законність
пред'явленого ОСОБА_5 обвинувачення у
вчиненні інкримінованого йому злочину.

Таким чином, органами досудового
слідства допущено неповноту та
неправильність, які не може бути
усунуто в судовому засіданні, оскільки
належним чином не з'ясовано обставини,
які мають істотне значення для
правильного вирішення справи та
пред'явлено ОСОБА_5 неконкретне
обвинувачення, що є істотним
порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, а
саме, порушення його права на захист.

З урахуванням викладеного, а також
того, що процесуальні можливості
органів досудового слідства для
встановлення вищенаведених та
передбачених у статті 64 КПК України
обставин не вичерпані, проте вони
відсутні у суду, виходячи із завдань
судової влади, кримінальна справа за
обвинуваченням ОСОБА_5 підлягає
направленню на додаткове
розслідування, в ході якого необхідно
встановити усі обставини
інкримінованого ОСОБА_5 злочину, що
мають істотне значення у справі, та за
результатами повного і всебічного
дослідження обставин справи, за
наявності для цього законних підстав,
пред'явити ОСОБА_5 обвинувачення з
дотриманням вимог
кримінально-процесуального закону,
давши правильну юридичну оцінку його
діям, при цьому слід перевірити доводи,
висунуті на його захист.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 281 КПК України 1960 року, п. 11 розділу XI
«Перехідних положень КПК України», суд

П О С Т А Н О В И В :

кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_5 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 368 КК України,
повернути прокурору

м. Києва на додаткове розслідування.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишити без
зміни - у вигляді підписки про невиїзд.

На постанову протягом 7 (семи) діб з дня
її винесення може бути подана апеляція
до Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя