Справа 237/1295/13-к
Номер провадження 1-кп/237/49/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2013 року
м. Мар'їнка

Мар'їнський районний суд
Донецької області у складі:
головуючого - судді
Пономарьова О.П., при секретарі Лахно
Т.Г. за участю прокурора Юрченко В.В.,
обвинуваченого ОСОБА_1, потерпілих
ОСОБА_2, ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
кримінальне провадження, внесене до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000148 від 29
листопада 2012 року, за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця селище
Олександрівка Мар'їнського району
Донецької області, українця,
громадянина України, з середньою
освітою, не працює, раніше не судимого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1;
проживає за адресою: АДРЕСА_2.

У скоєні кримінальних правопорушень,
передбачених ст.ст. 125 ч.2, 296 ч.1, КК
України.

В С Т А Н О В И В :

В ході судового розгляду встановлено,
що 28 листопада 2012 року приблизно о 17:00
годині ОСОБА_1 знаходячись на вул.
Советській в с. Новоукраїнка
Мар'їнського району Донецької області,
де діючи умисно, наніс ОСОБА_2 один удар
кулаком правої руки в область обличчя,
після чого наніс три удари правою ногою
в область стегна, після чого наніс удар
невстановленим в ході досудового
розслідування предметом в область
перенісся носу, чим згідно акту
судово-медичного обстеження № 480 від 07
грудня 2012 року спричинив останньому
тілесні ушкодження у вигляді
зашибленої рани в області
надперенісся, сінець правого та лівого
ока, спинки і кінчику носа, лівої щоки,
перелом кісток спинки носу, без
зміщення відламків, закрита
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку, синець лівого стегна,
які утворились від дії тупих предметів,
що відносяться до легких тілесних
ушкоджень, які потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я, як такі,
що потребують для свого лікування
строк більш ніж 6 але не більш ніж 21
добу.

Крім того, 12 лютого 2013 року приблизно о
15:30 годині ОСОБА_1, умисно, з
хуліганських мотивів, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, шляхом
пошкодження вхідних дверей проник до
будинку АДРЕСА_3, де безпричинно з
особливою зухвалістю побив ОСОБА_3,
нанісши їй не менше трьох ударів руками
в обличчя і голову, та ногами по тулубу
і ногам, заподіявши останній легкі
тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я, у
вигляді синців спинки носа, внутрішніх
кутів повік правого і лівого ока,
припухлості м'яких тканин лівої
виличної області та лівої щоки, синця
лівої виличної області, синця нижньої
щелепи праворуч, сколу коронки першого
зуба на верхній щелепі праворуч,
закритої черепно-мозкової травми,
струсу головного мозку, синця грудної
клітини зліва, передній поверхні лівої
гомілки.

Обвинувачений ОСОБА_1, себе винним у
пред'явленому йому обвинуваченні,
визнав частково, та суду надав наступні
пояснення. Заявив, що дійсно 28
листопада 2012 року внаслідок неприязних
стосунків між ним та ОСОБА_2 відбулась
сварка, внаслідок якої він вдарив його
кулаком правої руки в область обличчя.
Після цього наніс потерпілому декілька
ударів ногами по бедру. При цьому він
чітко не пам*ятає, що наносив удари
ногами, але якщо свідок вказала, що він
це робив, він з цим погодився. Цивільний
позов заявлений ОСОБА_2 визнає
частково. Визнає цивільний позов у
частині стягнення матеріальної шкоди в
повному обсязі. Моральну шкоду визнає
частково.

Стосовно скоєння злісного хуліганства
пояснив наступне. Його співмешканка
ОСОБА_4, 12 лютого 2013 року знаходилася у
будинку потерпілої. Коли він приїхав до
с. Максимільянівка та постукавши у
вікно потерпілої ОСОБА_3, остання
збрехала йому та сказала, що ОСОБА_4 у
неї не має. Він побачивши у вікно
співмешканку зірвав вхідні двері та
хотів зайти у будинок. На порозі стала
потерпіла ОСОБА_3, та почала
перешкоджати йому у проникненні до
будинку. Він відштовхнувши потерпілу
рукою, і можливо вдаривши її хотів
пройти до будинку. Від поштовху
потерпіла впала. Він більше її не бив.
Категорично запевняє, що потерпілу не
бив, а лише штовхнув. При цьому розуміє,
що вона могла отримати тілесні
ушкодження від його неправомірних дій.
З заявленим потерпілою ОСОБА_3, позовом
не згоден. Вважає, що обидва потерпілі
спровокували його на вчинення
неправомірних дій.

Вина обвинуваченого ОСОБА_1,
підтверджується наступними
матеріалами, які були оглянуті та
вивчені у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_2, суду пояснив, що
він 28 листопада 2012 року після роботи,
близько 17:00 години у центрі села
зустрів обвинуваченого ОСОБА_1 Той не
говорячи ні слова наніс йому удар
кулаком у обличчя. Після цього мав
намір продовжити його побиття сівши
зверху. Він стримував руки
обвинуваченого і таким чином не давав
йому змоги наносити йому ушкодження.
Після того як перукарка відтягла
обвинуваченого з нього, той знову наніс
йому декілька ударів ногами по бедру. В
теперішній час він просить стягнути з
обвинуваченого на його користь
матеріальну шкоду у розмірі 536 гривень,
моральну шкоду у розмірі 3000 гривень.
Покарання призначити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні
доповіла, що 12 лютого 2013 року після 15:00
години до неї додому прийшов
обвинувачений та став вимагати, щоб
вийшла його співмешканка ОСОБА_4 Потім
став стукати у двері, а згодом і зірвав
їх з петель. Після цього зайшов у
будинок та коли вона хотіла йому
завадити у цьому, ОСОБА_1, побив її
завдавши три удари рукою у обличчя та
ногами по тулубу та ногам. З цього
приводу вона знаходилася на лікуванні,
та купувала ліки. Крім того їй завдано
моральної шкоди. Просить суд стягнути з
обвинуваченого на її користь
матеріальну шкоду згідно наданих нею
чеків на придбання ліків та бензину.
Крім того просить стягнути з
обвинуваченого моральну шкоду у
розмірі 5000 гривень. Покарання
призначити просить на розсуд суду.

Свої показання потерпілі ОСОБА_2, та
ОСОБА_3, підтримали при проведенні
одночасного допиту з обвинуваченим
ОСОБА_1, та які долучені до матеріалів
кримінального провадження.

Також вина ОСОБА_1 підтверджена
допитами свідків.

Свідок ОСОБА_6 на досудовому слідстві
дала наступні пояснення. 28 листопада 2012
року вона знаходилась на своєму
робочому місці в перукарні, яка
розташована по вул..Советська в с.
Новоукраїнка. Приблизно о 17:00 годині до
приміщення увійшла ОСОБА_7 та попросила
вийти на двір, оскільки на вулиці
відбувалась бійка між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Вийшовши на вулицю, ОСОБА_6 побачила як
ОСОБА_2 тримав ОСОБА_1 за одяг двома
руками та штовхав зі сторони в сторону,
після чого повернулась до приміщення
перукарні. Через деякий час, ОСОБА_6
знову вийшла на вулицю та побачила, як
ОСОБА_1 наносив удари ОСОБА_2 Скільки
ударів було нанесено, їй невідомо. З
метою припинити бійку, ОСОБА_6
звернулась до ОСОБА_1 з проханням
припинити протиправні дії, на що
останній попрямував в сторону магазину
«Осана», а ОСОБА_2 залишився стояти на
місці. Поцікавившись самопочуттям
ОСОБА_2, ОСОБА_6 попрямувала додому.

Свідок ОСОБА_5 на досудовому слідстві
пояснила, що вона проживає в с.
Максимільянівка разом зі своєю бабусею
ОСОБА_3 11 лютого 2013 року до неї у гості
приїхала подруга ОСОБА_4, яка, як їй
відомо, два роки зустрічалась з ОСОБА_1
Вони разом мешкали однією сім'єю без
реєстрації шлюбу. Перед приїздом
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та її бабуся ОСОБА_3 в
телефонному режимі просили дозволу
ОСОБА_1 відпустити до них подругу.
ОСОБА_1 був налаштований категорично
проти. 12 лютого 2013 року приблизно 16:00
години вони з ОСОБА_4, знаходились у
будинку потерпілої ОСОБА_3 Коли до
будинку прийшов обвинувачений ОСОБА_1,
то став вимагати, щоб ОСОБА_4 вийшла з
будинку. Та боячись побиття сховалася.
ОСОБА_1 став стукати у двері а потім
зірвав їх з петель. ОСОБА_3, вийшла у
сіни і звідти вона чула крики бабусі, а
коли побачила її на обличчі була кров.
Момент нанесення ударів обвинуваченим
ОСОБА_1, потерпілій ОСОБА_3, вона не
бачила. Зайшовши до будинку він вдарив
ОСОБА_4. після чого вони вийшли з
будинку.

Допитана в якості свідка ОСОБА_4 на
досудовому слідстві від дачи пояснень
на підставі ст. 63 Конституції України
відмовилась. У судовому засіданні
свідок ОСОБА_4, допитана не була, так як
зі слів обвинуваченого вона в
теперішній час мешкає в Россії.

Згідно наданих прокурором висновків
експерта за № 15/480 та 67 потерпілим
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, завдано пошкоджень,
що віднесені до легких тілесних
пошкоджень з короткочасним розладом
здоров*я.

Суд не може прийняти до уваги не
визнання обвинуваченим ОСОБА_1, вини в
частині нанесення потерпілій ОСОБА_3,
ударів руками в обличчя та ногами по
тулубу та ногам, так як ці його
пояснення заперечуються поясненнями
потерпілої ОСОБА_3, та висновками
судової медичної експертизи.

Потерпілим ОСОБА_2 заявлено цивільний
позов який складається з матеріального
у розмірі 536 гривень, який підлягає
задоволенню у повному обсязі, так як
визнається обвинуваченим, моральний у
розмірі 3000 гривень, який підлягає
частковому задоволенню у розмірі 1000
гривень, що як вважає суд є достатнім
для задоволення моральної шкоди.

Потерпілою ОСОБА_3 заявлено цивільний
позов який складається з матеріального
у розмірі 1046 гривень 75 копійок, який суд
має можливість задовольнити частково у
розмірі 50 гривень. Ця сума знайшла своє
підтвердження наданими товарними
чеками. Стосовно ж іншої суми у розмірі
996,75 гривень позов задоволенню не
підлягає, так як потерпілою ОСОБА_3 суду
надані фіскальні чеки на придбання
ліків датовані до дня скоєння злочину,
тобто до 12 лютого 2013 року. Заявлений
позов у частині стягнення моральної
шкоди у розмірі 5000 гривень суд вважає
за можливе задовольнити його у розмірі
1000 гривень, так як вважає що саме цієї
суми достатньо для задоволення
моральних страждань потерпілої.

При призначенні покарання
обвинуваченому суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, особу винного.

Суд враховує, що обвинувачений вчинив
кримінальні правопорушення невеликої
тяжкості, не працює, раніше не судимий.
Обставин, які пом*якшують покарання
обвинуваченого, судом не виявлено.
Обставинами які обтяжують покарання
обвинуваченого судом визнаються
скоєння злочину у стані алкогольного
сп*ягніння, скоєння злочину відносно
особи похилого віку.

Прокурором у судовому засіданні було
заявлено клопотання призначити
обвинуваченому ОСОБА_1, міри покарання
за ст. 125 ч 2 КК України у вигляді арешту,
строком на 6 місяців, за ст. 296 ч 1 КК
України у вигляді обмеження волі
строком на 2 роки. На підставі ст. 70 ч 1 КК
України, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим
засудити до 2 років обмеження волі. На
підставі ст. 75,76 КК України звільнити
ОСОБА_1, від відбування покарання
строком на 2 роки. Міру запобіжного
заходу не вибирати.

Таким чином, суд приходить до висновку
про те, що обвинуваченому має бути
призначено покарання, необхідне й
достатнє для його виправлення та
попередження нових кримінальних
правопорушень, у межах, установлених у
санкції частини статті Особливої
частини КК України, що передбачає
відповідальність за вчинене
кримінальне правопорушення, без
позбавлення волі, застосувавши ст.75, 76
КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст.349 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні
кримінальних правопорушень,
передбачених ст. 125 ч 2 КК України та 296 ч
1 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_1, за ст. 296 ч
1 КК України 2 (два) роки обмеження волі.

За ст. 125 ч 2 КК України - 1 (один) рік
обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч 1 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим вважати засудженим до 2
(двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_1, від відбування
покарання з випробовуванням строком на
2 (два) роки, якщо він у вказаний період
часу не скоїть новий злочин та виконає
покладені на нього судом обов*язки.
Покласти на ОСОБА_1, обов*язок не
покидати межі України без дозволу
кримінальної виконавчої інспекції, та
періодично з*являтися до інспекції для
реєстрації.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у
рахунок погашення матеріальної шкоди
536 гривен, у рахунок погашення
моральної шкоди 1000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 у
рахунок погашення матеріальної шкоди 50
гривень, у рахунок погашення моральної
шкоди 1000 гривен.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КПК України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Донецької області
через Мар'їнський районний суд
Донецької області протягом тридцяти
днів з дня його проголошення, а
обвинуваченим - в той же строк з моменту
вручення йому копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в
апеляційному порядку з підстав
заперечення обставин, які ніким не
оспорювалися під час судового розгляду
і дослідження яких було визнано судом
недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК
України.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія
вироку вручається негайно після його
проголошення. Учаснику судового
провадження, який не був присутнім в
судовому засіданні, копія судового
рішення надсилається не пізніше
наступного дня після ухвалення.

Суддя

Дата документу 09.12.2013