Справа № 1-86/10
Провадження №без н/п
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

23 березня 2010 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Єнько Т.А.,

прокурора Лозовика А.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисника підсудного ОСОБА_2 ОСОБА_3,

законного представника підсудного ОСОБА_2 ОСОБА_4,

представника служби у справах дітей ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, несудимого,

за частиною 2 статті 296 і частиною 1 статті 122 КК України,

та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, студента ІНФОРМАЦІЯ_6, неодруженого, несудимого,

за частиною 2 статті 296 КК України,-

встановив:

09 жовтня 2009 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_6 та ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою між собою, з метою вчинення хуліганських дій, зайшли до будинку ОСОБА_1, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_7. Підсудні попросили ОСОБА_1 дати їм пляшку горілки, а коли потерпілий відмовився, ОСОБА_6 безпричинно, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, будучи байдужим до наслідків своїх дій, наніс йому декілька ударів кулаком в обличчя та по тулубу. Після цього ОСОБА_1 вийшов з будинку та пішов в напрямку ферми. ОСОБА_6 наздогнав ОСОБА_1, відвів на подвіря його будинку та повторно безпричинно, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, будучи байдужим до наслідків своїх дій, наніс потерпілому декілька ударів кулаком в обличчя. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_2 взяли ОСОБА_1 під руки та, долаючи його опір повели на город. Там ОСОБА_6 знову безпричинно, з хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, будучи байдужим до наслідків своїх дій, наніс потерпілому декілька ударів кулаком в обличчя. Від даних ударів ОСОБА_1 впав на землю. ОСОБА_6 продовжив наносити удари, але вже бив потерпілого ногами по тулубу. Від цих ударів ОСОБА_1 відчув різкий біль в ділянці грудної клітини зліва, оскільки ОСОБА_6 заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді переломів 6 і 7 ребер зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя. В цей час ОСОБА_2 також, продовжуючи хуліганські дії, демонстративно, проявляючи зневагу до встановлених у суспільстві правил поведінки, безпричинно, з хуліганських мотивів, з особливою зухвалістю, будучи байдужим до наслідків своїх дій, наніс ОСОБА_1 декілька ударів ногою по тулубу, завдавши йому фізичний біль.

В судовому засіданні підсудні ОСОБА_6 та ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинів визнали повністю та дали аналогічні один одному покази про те, що вони 09 жовтня 2009 року відпочивали в клубі с. Слобідка Малинського району та вживали спиртні напої. Близько 23 години ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_2 сходити додому та взяти шапку. Проходячи біля домогосподарства ОСОБА_1, ОСОБА_2 запропонував зайти до нього та зясувати стосунки. ОСОБА_1 відкрив підсудним двері та впустив в будинок. Через деякий час ОСОБА_6 сказав ОСОБА_1, щоб він знайшов їм горілку, а то вони його побють. Потерпілий відмовився і ОСОБА_6 вдарив його декілька разів кулаком в обличчя та по тілу. Після цього ОСОБА_1 вийшов з будинку на дорогу та пішов в напрямку ферми. ОСОБА_6 наздогнав його та повернув на подвіря. Там ОСОБА_6 знову вдарив потерпілого декілька разів кулаком в обличчя. Після цього підсудні пригрозили потерпілому, що втоплять його та, взявши під руки, повели на город в напрямку ставка. На городі ОСОБА_6 наніс потерпілому ще декілька ударів кулаком в обличчя. Від даних ударів ОСОБА_1 впав і тоді ОСОБА_6 почав його бити ногою в область грудної клітки. В цей час до дій ОСОБА_6 приєднався ОСОБА_2 і наніс потерпілому декілька ударів ногою по тулубу в область спини. Потім підсудні підняли ОСОБА_1 і завели його додому. Там сказали йому щоб він нікому нічого не розповідав і пішли додому.

Каються. Просять не позбавляти їх волі.

Крім особистого зізнання вина підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочинів підтверджується і іншими доказами, а саме:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_1, який підтвердив показання підсудних та пояснив, що саме після ударів ОСОБА_6 він відчув різкий біль в області грудної клітки. Однак на даний час він з підсудними примирився та просить не позбавляти їх волі, оскільки вони покаялися та повністю визнати свою вину.

- Протоколом відтворення обстановки та обставин події з доданою ілюстративною таблицею від 16.11.2009 року (а.с. 19-23) під час якого потерпілий ОСОБА_1 детально розповів та показав як та куди завдавали йому удари ОСОБА_6 та ОСОБА_2 і яким чином ОСОБА_6 спричинив йому переломи ребер.

- Протоколом відтворення обстановки та обставин події з доданою ілюстративною таблицею від 30.10.2009 року (а.с. 25-27) під час якого підсудний ОСОБА_6 детально розповів та показав як та куди він завдавав удари руками та ногами потерпілому ОСОБА_1

- Протоколом відтворення обстановки та обставин події з доданою ілюстративною таблицею від 03.11.2009 року (а.с. 29-30) під час якого підсудний ОСОБА_2 детально розповів та показав як та куди він завдавав удари ногами потерпілому ОСОБА_1

- Висновками експерта з судово-медичних експертизи від 26.10.2009 року № 411 (а.с. 39) та від 23.11.2009 року № 460 (а.с. 87-88) в яких зазначено, що у потерпілого ОСОБА_1 маються тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 6, 7 ребер зліва по середньо-підпаховій лінії, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню важкості, що потягло за собою тривалий розлад здоровя. Дані ушкодження виникли одномоментно внаслідок одного удару.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеною вину ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Дії підсудного ОСОБА_6 суд кваліфікує за частиною 2 статті 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб; та за частиною 1 статті 122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за частиною 2 статті 296 КК України за ознаками хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Призначаючи підсудним вид і міру покарання, суд у відповідності до статті 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, а стосовно неповнолітнього підсудного, ще й умови життя, виховання, вплив дорослих та рівень розвитку.

Злочини, які вчинив ОСОБА_6, передбачені частиною 2 статті 296 та частиною 1 статті 122 КК України, є злочинами середньої тяжкості. За місцем проживання підсудний характеризується негативно.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України помякшують покарання підсудного ОСОБА_6, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_6, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Злочин, який вчинив ОСОБА_2, передбачений частиною 2 статті 296 КК України, є злочином середньої тяжкості. За місцем проживання та навчання підсудний характеризується негативно.

Обставинами, які відповідно до статті 66 КК України помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до статті 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_2, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за доцільне призначити підсудним покарання у межах санкцій частин статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, а саме:

- ОСОБА_6 за частиною 2 статті 296 КК України у виді обмеження волі, за частиною 1 статті 122 КК України у виді позбавлення волі;

- ОСОБА_2 за частиною 2 статті 296 КК України - у виді позбавлення волі.

Дані покарання будуть необхідними та достатніми для виправлення підсудних і попередження вчинення ними нових злочинів. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки підсудних. Крім того до підсудного ОСОБА_6 не може бути застосоване покарання у виді виправних робіт, оскільки він не працює, а до підсудного ОСОБА_2 не може бути застосоване покарання у виді обмеження волі, так як застосування даного виду покараня до неповнолітніх не допускається.

Разом з тим, враховуючи помякшуючі обставини, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 та ОСОБА_2 без відбування основного покарання та звільняє їх від відбування основного покарання з випробуванням і покладає на них певні обовязки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України.

До набрання вироком законної сили суд залишає щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_2 попередній запобіжний захід підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 323, 324, 327 Кримінально-процесуального кодексу України,-

засудив:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених частиною 2 статті 296 та частиною 1 статті 122 Кримінального кодексу України. Призначити ОСОБА_6 наступні покарання:

· за частиною 2 статті 296 КК України у виді 2 років обмеження волі;

· за частиною 1 статті 122 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_6 суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_6 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_6 в силі запобіжний захід підписку про невиїзд.

Визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі статей 75, 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України встановити ОСОБА_2 наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

До набрання вироком законної сили залишити щодо ОСОБА_2 в силі запобіжний захід підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_7