Справа
№ 1-2/07 ВИРОК
смт. Любешів 15
районний суд Волинської області під головуванням
судді Гладіч Н.І.
за участю секретаря Артишук Л.Д.,
прокурора Чубка Д. В.
адвоката ОСОБА_1
потерпілої ОСОБА_2
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любешів кримінальну справу
ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с Деревок та жителя с
Любешівська Воля Любешівського району Волинської області, громадянина
України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого,
судимого вироком Любешівського районного суду від 07.12.1990 року за ст. 206 ч.
2 КК України, ст. 208 КК України на підставі ст. 42,25-1 КК України ( в ред. 1960 року) до
трьох років позбавлення волі; вироком Любешівського районного суду Волинської
області від 11.04.1995 року за ст. 206 ч. 2 КК України ( в ред. 1960 р) до
одного року шести місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення
волі 25.11.1995 року у зв'язку з відбуттям строку покарання; вироком Луцького
міського суду Волинської області від 15.12.1998 року за ст. 142 ч. 3 КК ( в ред. 1960 р. )України до
вісьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.07.2004 року звільнений
умовно-достроково від відбуття покарання на строк один рік десять місяців
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Підсудний
ОСОБА_3, 14 квітня 2006 року біля 17 години на ІНФОРМАЦІЯ_2 будучи раніше
судимим вироком Луцького міського суду суду Волинської області від 15.12.1998
року за ч. З ч. 142 КК України, з мопеда таємно, повторно викрав належні
потерпілій ОСОБА_2 шкіряну сумку вартістю 160 грн., в якій знаходились:
мобільний телефон марки «Самсунг- Х480» вартістю 850 грн., гроші в сумі 300
грн., печатку підприємця вартістю 250 грн., трудову книжку, квитанції,
договір-оренди, видані на ім'я ОСОБА_4, чим завдав їй матеріальну шкоду на суму
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 вину у вчиненні злочину не визнав.
Показав, що згаданої крадіжки не вчиняв. Не заперечував, що 04 жовтня 2006 року
в його будинку працівники міліції виявили жіночу сумку в якій знаходились
особисті речі -гребінець, помада, печатка, трудова книжка на ім'я ОСОБА_4, квитанції,
ключі, однак не зміг пояснити яким чином з'явились в його будинку ці речі.
Вважає дії працівників міліції неправомірними, оскільки 04 жовтня 2006 року
вони знаходились в його будинку без
стверджує, що під час дізнання по даній справі працівники карного розшуку
-застосовували до нього фізичний та психологічний вплив.
Хоча ОСОБА_3 вину у вчинені крадіжки не визнав, винність його у вчинені
даного злочину повністю доведена зібраними та дослідженими в
судовому засіданні доказами.
ОСОБА_2 в суді показала, що 14 квітня 2006 року близько 17 години з корзини мопеда, який вона залишила біля
приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 було
викрадено коричневу замшеву сумочку вартістю 160 грн. з речами, а саме:
мобільний телефон марки «Самсунг- Х480» вартістю 850 грн., гроші в сумі 300
грн., печатку підприємця вартістю 250 грн., крім того в сумочці знаходились
трудова книжка, квитанції, договір-оренди, видані на ім'я ОСОБА_4 та особисті
речі - гребінець, помада та три в'язки ключів. Крадіжкою було заподіяно їй
матеріальну шкоду на суму 1560 грн.
ствердили допитані в суді свідки ОСОБА_5. та ОСОБА_6 які показали, що бачили,
як 14 квітня 2006 року близько 17 години з корзини мопеда, який залишила
потерпіла на території ІНФОРМАЦІЯ_2 невідомий чоловік викрав жіночу сумочку.
а.с. 31а ) вартість мобільного телефону « САМСУНГ X 480»
суді протоколів допиту ОСОБА_3 в якості підозрюваного ( а.с. 13-14 ) в якості
обвинуваченого ( а.с. 37-38 ), протоколу оголошення обвинуваченому про
закінчення попереднього слідства і пред'явлення матеріалів справи ( а.с. 54 )
вбачається, що під час досудового слідства підсудний ОСОБА_3 повністю визнавав
свою вину у вчинені крадіжки, давав детальні показання щодо обставин вчиненого
злочину , а саме, вказував яким чином вчинив крадіжку жіночої сумочки в якій
були гроші, мобільний телефон, документи, вказував яким чином розпорядився
викраденим і ці його показання повністю узгоджуються з показаннями потерпілої,
свідків ОСОБА_5. та ОСОБА_6
щодо вчинення крадіжки, даними як під час досудового так і судового
слідства, з матеріалами справи.
Допитані в суді
свідки ОСОБА_7. та ОСОБА_8 ствердили, що бачили під час перебування в будинку
ОСОБА_3 в с Любешівська
Воля Любешівського району Волинської області 04.10.2006 року, як працівниками
міліції було виявлено коричневу жіночу сумочку в якій знаходились трудова
книжка, печатка підприємця, квитанції на ім'я ОСОБА_4, жіночий гребінець,
помада, три в'язки ключів. їх показання частково узгоджуються з оглянутим в
суді протоколом добровільної видачі ( а.с. 6 ) , з якого вбачається, що
04.10.2006 року в будинку ОСОБА_3 в с
Любешівська Воля Любешівського району Волинської області було виявлено
зазначені речі. Як показали в суді свідки ОСОБА_7. та ОСОБА_8 своїми підписами
в даному протоколі вони ствердили факт
виявлення даних речей в будинку ОСОБА_3. Під час огляду в суді речових доказів
-сумки, трудової книжки, гребінця, квитанцій ці свідки впізнали дані
речі і, як ті, що було знайдені в будинку ОСОБА_3, а потерпіла ОСОБА_2 вказала
на них, як на ті, що належали їй і були викрадені 14 квітня 2006 року з корзини
мопеда на території ІНФОРМАЦІЯ_2.
вироку Луцького міського суду від 15 грудня 1998 року ОСОБА_3 було засуджено за
ст. 142 ч. З КК України ( в ред.
1960 р.) до вісьми
років позбавлення волі, згідно постанови Сарненського районного суду
Рівненської області від 07.07.2004 року умовно достроково звільнено, не
відбутий строк покарання становить один рік десять місяців двадцять днів.

Таким чином,
аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку,
про доведеність вини підсудного у таємному викрадені майна потерпілої ОСОБА_2,
вчиненому повторно, а тому дії його слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК
України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Заперечення
підсудного в суді, що він не скоював зазначений злочин суд до уваги не
приймає, оскільки вони спростовуються об'єктивно зібраними по справі
доказами, а дані

3

ним показання в
суді розцінює як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєний
злочин.

Так, упродовж
досудового слідства підсудний ОСОБА_3 повністю визнавав вину у крадіжці, давав
детальні показання щодо обставин вчиненого, які узгоджуються з іншими доказами,
вказував, що розкаюється у вчиненому, що стало підставою для слідчого вважати
пом'якшуючими покарання обставинами щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину. Сам ОСОБА_3 в суді вказав, що його показання на досудовому слідстві
були добровільними, даними без тиску і постороннього впливу. Не здобуто в суді
доказів застосування фізичного насильства щодо ОСОБА_3 працівниками міліції під
час дізнання.

Разом з тим, суд
вважає, що працівниками міліції під час досудового слідства було допущено грубі
порушення кримінально-процесуального закону, а тому докази, зібрані з
порушеннями суд вважає неналежними та недопустимими, які не можуть бути
покладені в основу обвинувачення.

Обставин які пом'якшують або обтяжують покарання суд не вбачає.

Обираючи
покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу підсудного,
який характеризується за місцем проживання задовільно, раніше
притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час умовно
дострокового звільнення, зважає на думку потерпілої, яка не наполягає на
суворості покарання, приймає до уваги стан здоров'я підсудного і вважає, що
виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише за умов ізоляції його від
суспільства, а тому покарання призначає відповідно до санкції статті за якою
він притягується до кримінальної відповідальності ближче до мінімальної межі з
врахуванням покарання, призначеного за попереднім вироком відповідно до вимог
ст. 71 КК України.

Речові докази слід повернути
потерпілій.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК
України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, призначивши
покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.
71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати
не відбуте покарання за вироком Луцького міського суду Волинської області від
15 грудня 1998 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у
виді позбавлення волі на строк три роки три місяці.

Міру запобіжного
заходу обрати засудженому ОСОБА_3. - тримання під вартою та взяти його під
варту із зали суду .

Строк відбуття
покарання за даним вироком рахувати з 15 березня 2007 року, зарахувавши у строк
відбуття покарання термін затримання ОСОБА_3 та перебування його під вартою з
06 лютого 2007 по 15 березня 2007 року.

Речові докази: сумку, трудову книжку, гребінець,
квитанції повернути ОСОБА_2

На вирок може
бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом п'ятнадцяти
діб із моменту його проголошення, а для засудженого, який перебуває під
вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.