Справа № 1 -22/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

емт.Турійськ 12 квітня 2007 року

Турійський районний суд Волинської області під
головуванням судді Воробей
1.В. за участю секретаря Ганюк З.Ю. прокурора Книш В.В. захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Чернавчиці
Брестського району Брестської області Білоруської РСР, жителя с.Туровичі
'Гурійського району Волинської області, громадянина України, не працюючого,
освіта професійно-технічна, не одруженого, не судимого, у вчиненні злочинів,
передбачених ч.І ст.189. ч.2 ст.355 КК України;

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
м.Соспівка Львівської області, жителя с.Туровичі Гурійського району Волинської
області, громадянина України, не працюючого, освіта повна загальна середня,
одруженого, мас на утриманні двох малолітніх дітей, не судимого, у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.355 КК України;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м.Гудермес Чечено-Іпгушської
АРСР, жителя с.Туровичі Турійського району Волинської області, громадянина
України, не працюючого, освіта повна загальна середня, не одруженого, у
відповідності до ст.89 КК України не судимого, у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст.355 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

21 грудня 2006 року приблизно о
19.00 год. ОСОБА_2
за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 поблизу господарства
ОСОБА_5 в с.Тупали Турійського району Волинської області біля автомобіля марки
ВАЗ - 2106, номерний
знак НОМЕР_1, яким вони під керуванням ОСОБА_3 прибули до вказаного населеного
пункту, та в його салоні під час руху до с.Миляновичі Турійського району
Волинської області примушували ОСОБА_6 сплатити ОСОБА_2 500.00 грн. за наданий
ним потерпілому для ремонту мопед ''Карпати", який той в жовтні 2004 року самовільно
продав. При цьому, застосовуючи до ОСОБА_6 насильство, що не с небезпечним для
його життя і здоров'я, яке виявилося у нанесенні кожним з них по черзі
потерпілому ударів кулаком в голову й спричинені йому внаслідок цього легких
тілесних ушкоджень у вигляді синців обох повік обох очей, лівої тім'яної
ділянки волосистої частини голови та садна лобно-скроневої ділянки справа,
силоміць вивели ОСОБА_6 з його подвір'я на вулицю, заштовхали в автомобіль,
повезли в с.Миляновичі й там висадили, погрожуючи останньому побиттям, якщо він
протягом трьох днів не віддасть гроші ОСОБА_2

2

Тим самим
ОСОБА_2, достовірно знаючи, що за наданий ним ОСОБА_6 для ремонту мопед
"Карпати", який той в жовтні 2004
року самовільно продав, останній зобов'язаний сплатити йому лише 200.00 грн., ввівши
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в оману щодо розміру завданої потерпілим майнової шкоди, з
погрозою насильства над ОСОБА_6 вимагав у нього передати йому гроші в сумі 300.00 грн., що не було
передбачено існуючим між ними зобов'язанням з її відшкодування.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе в інкримінованому
обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що в жовтні 2004 року він надав
свій власний мопед "Карпати" для ремонту ОСОБА_6, а той самовільно
його продав і зобов'язався відшкодувати йому завдану цим майнову шкоду в обсязі
250.00 грн.
Восени 2005 року
ОСОБА_6 сплатив йому 50.00
грн., а решту грошей, а саме. 200.00
грн., незважаючи на його неодноразові прохання, віддавати відмовлявся. Тому
він 21 грудня 2006 року приблизно о
19.00 год., повідомивши
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 що ОСОБА_6 винен йому 500.00
грн., домовився з ними про те, що вони втрьох поб'ють потерпілого і таким
чином примусять його сплати вказану суму. Прибувши в с.Тупали Турійського
району автомобілем ВАЗ -
2106 під керуванням ОСОБА_3, вони увійшли на подвір'я ОСОБА_6, взявши його за
одяг, силоміць вивели на вулицю і стали вимагати сплати ним боргу. Коли
потерпілий сказав, що не має: грошей. ОСОБА_3 завдав йому два удари кулаком в
обличчя, після чого вони втрьох заштовхали ОСОБА_6 в салон автомобіля
і повезли в с.Миляновичі. По дорозі він та ОСОБА_4, сидячи по різні боки від
потерпілого на задньому сидінні автомобіля, також нанесли йому по два удари
кулаками в голову кожен. Приїхавши в с.Миляновичі, вони пригрозили ОСОБА_6. що знову його
поб'ють, якщо той в триденний строк не поверне йому гроші, після чого залишили
потерпілого там, змусивши йти додому пішки.

Щиро розкаюється
у вчиненому, просить суворо його не карати, так як він повністю відшкодував
потерпілому завдану злочином шкоду.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе в інкримінованому
обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що 21 грудня 2006 року приблизно о
19.00 год. в
с.Туровичі ОСОБА_2 повідомив йому та ОСОБА_4, що житель с.Тупали ОСОБА_6 ще в
жовтні 2004 року
самовільно продав його мопед "Карпати", який мав лише відремонтувати,
і досі відмовляється відшкодувати завдану цим на суму 500.00 грн. шкоду.
Домовившись про те, що втрьох поб'ють ОСОБА_6 і таким чином примусять
потерпілого сплатити вказану суму ОСОБА_2, вони керованим ним автомобілем ВАЗ - 2106 приїхали в
с.Тупали, силоміць вивели ОСОБА_6 з його подвір'я на вулицю і стали вимагати
сплати ним боргу. Коли потерпілий сказав їм, що не мас. грошей, він завдав йому
два удари кулаком в обличчя, після чого вони втрьох заштовхали ОСОБА_6 в салон
автомобіля і повезли в с.Миляновичі. По дорозі ОСОБА_2 та ОСОБА_4, сидячи по
різні боки від потерпілого на задньому сидінні автомобіля, також нанесли йому
по два удари кулаками в голову кожен. Приїхавши в с.Миляновичі. вони пригрозили
ОСОБА_6. що знову
йото поб'ють, якщо той в триденний строк не поверне ОСОБА_2 гроші, після чого
залишили потерпілого там, змусивши йти додому пішки.

Щиро розкаюється
у вчиненому, просить суворо його не карати, так як він повністю відшкодував
потерпілому завдану злочином шкоду.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 винним себе в інкримінованому
обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що 21 грудня 2006 ріжу приблизно о
19.00 год. в
с.Туровичі ОСОБА_2 повідомив йому та ОСОБА_3, що житель с.Тупали ОСОБА_6 ще в
жовтні 2004 року
самовільно продав його мопед "Карпати",

з

який мав
лише відремонтувати, і досі відмовляється відшкодувати завдану цим на суму 500.00 грн. шкоду.
Домовившись про те, що втрьох поб'ють ОСОБА_6 і таким чином примусять його
сплатити вказану суму ОСОБА_2, вони автомобілем ВАЗ - 2106 під керуванням
ОСОБА_3 приїхали в с.Тупали, силоміць вивели ОСОБА_6 з його подвір'я на вулицю
і стали вимагати сплати ним боргу. Коли потерпілий сказав, що не мас грошей,
ОСОБА_3 завдав йому два удари кулаком в обличчя, після чого вони втрьох
заштовхали ОСОБА_6 в салоп автомобіля і повезли в с.Миляновичі. По дорозі він
та ОСОБА_2, сидячи по різні боки від потерпілого на задньому сидінні
автомобіля, також нанесли йому по два удари кулаками в голову кожен. Приїхавши
в с.Миляновичі. вони пригрозили ОСОБА_6,
що знову його поб'ють, якщо той в триденний строк не поверне ОСОБА_2 гроші,
після чого залишили потерпілого гам, змусивши йти додому пішки.

Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати, так як він
повністю відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду.

Хоча підсудні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнали
повністю, сумнівів у добровільності та істинності їх показань немає і самі
підсудні при з"ясуванні обставин вчинення ними злочинів просять обмежитись
їх допитом, однак їх вина у вчиненому доводиться й дослідженими в судовому
засіданні матеріалами справи.

А саме: рапортом начальника ВДІМ Гурійського РВ УМВС України у Волинській
області Гавриліока В.Л. від 25
грудня 2006 року про
примушування ОСОБА_2 та двома неветановленими особами ОСОБА_6 до виконання
цивільно-правових зобов'язані, з погрозою насильства над потерпілим (а.с.2),
рапортом оперуповноваженого ВКР Гурійського РВ УМВС України у Волинській
області Заньчука А.І. від 04
січня 2007 року про
вимагання ОСОБА_2 грошей у ОСОБА_6 (а.с.4), протоколом огляду місця події від 18 січня 2007 року, яким є
подвір'я господарства ОСОБА_2 в с.Туровичі Турійського району, де було виявлено
велосипед "Орлятко", який в жовтні 2004 року гам залишив ОСОБА_6, забравши звідти мопед ОСОБА_2 для ремонту (а.с.9-10). висновком
експерта від 12 січня 2007 року № 25, з якого
вбачається, що у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців обох повік
обох очей, лівої тім'яної ділянки волосистої частини голови та садна
лобно-скроневої ділянки справа, що утворилися від дії тупих твердих предметів і
за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (а.с.24).
показаннями потерпілого ОСОБА_6,
даними під час досудового слідства і оголошеними судом в судовому
засіданні, з яких вбачається, що дійсно 21
грудня 2006 року
ввечері ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 примушували його відшкодувати ОСОБА_2
майнову шкоду в розмірі 500.00
грн., яку він завдав внаслідок самовільного продажу належного ОСОБА_2 і
наданого ним йому для ремонту мопеда, зобов'язавшись в жовтні 2004 року сплатити
останньому 250.00 грн. та
сплативши восени 2005 року
лише 50.00 грн., й
при цьому по черзі наносили йому удари кулаками в голову й погрожували
побиттям, якщо він в триденний строк не поверне ОСОБА_2 гроші (а.с. 29-30). заявою
потерпілого ОСОБА_6 від 22
січня 2007 року, з
якої видно, що він не має жодних претензій до підсудних, так як вони повністю
відшкодували моральну шкоду, завдану йому злочином, і просить їх суворо не
карати (а.с.31).

Таким чином суд,
всесторонньо аналізуючи матеріали даної справи та ті обставини, що були
встановлені в судовому засіданні, приходить до висновку, що ОСОБА_2 ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб в поєднанні з насильством, що не є
небезпечним для життя і здоров'я потерпілого, примушували його до виконання
цивільно-правових зобов'язань, тобто вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.355

4

КК України, а ОСОБА_2, крім того,
ще й вимагав передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, тобто
вчинив злочин, передбачений ч.І ст.189 КК України, і за це повинні нести
кримінальну відповідальність.

При цьому, суд
виходить з того, що, цивільно-правове зобов'язання між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є недоговірним
і виникло з підстав, встановлених п.З ч.2 ст. 11 ЦК України, а саме, внаслідок завдання майнової шкоди.

Оскільки ОСОБА_2
використав існуюче між ним та ОСОБА_6 цивільно-правове зобов'язання для
заволодіння грішми потерпілого в сумі 300.00
грн., що не було передбачено цим зобов'язанням, то такі його дії, поєднані
з погрозою побити ОСОБА_6 в разі несплати ним вказаних коштів у триденний
строк, суд кваліфікує за ч.І ст.189 КК України як вимогу передачі чужого майна
з погрозою насильства над потерпілим.

При обранні міри
покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу
кожного з підсудних, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

До пом'якшуючих
покарання обставин суд відносить кожному з підсудних щире каяття у вчиненому,
активне сприяння розкриттю злочину та добровільне усунення заподіяної шкоди.

Обтяжуючих
покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.

Також суд
враховує і те, що злочини, вчинені підсудними, є злочинами середньої тяжкості,
потерпілий не має до них претензій і просить не карати їх суворо, усі підсудні
позитивно характеризуються за місцем проживання, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вперше
притягаються до кримінальної відповідальності, ОСОБА_2 с особою молодого
віку і проживає у малозабезпеченій сім'ї, ОСОБА_3 має на утриманні двох
малолітніх дітей, однак ОСОБА_4 злочин вчинив вже не вперше.

З врахуванням
наведеного суд вважає, що виправлення підсудних ОСОБА_2. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
даному випадку можливе без ізоляції їх від суспільства і щодо них слід обрати
міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким вони повинні нести
кримінальну відповідальність, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, а
щодо ОСОБА_2 - ще й
ст.70 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог
ст.81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323.
324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.І ст.189, ч.2 ст.355 КК України,
призначивши покарання:

-за ч.І ст.189 КК України у виді позбавлення волі на
строк 1 (один)
рік; -за ч.2 ст.355 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі
на строк 3 (три)
роки.

5

На підставі ст,ст.75,
76 КК України
ОСОБА_2 звільнити від відбування
покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового
злочину і виконає покладений на нього обов'язок повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, призначивши
покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі
ст.ст.75, 76 КК
України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він
протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього
обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, призначивши
покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі
ст.ст.75, 76 КК
України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він
протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього
обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Речові докази по
справі, а саме: велосипед марки "Орлятко", який знаходиться на
зберіганні в ОСОБА_2, залишити у користуванні останнього, автомобіль марки
"ВАЗ-2106", номерний знак НОМЕР_1, належний ОСОБА_7, який знаходиться
на зберіганні в ОСОБА_3, залишити у користуванні останнього як його законного
володільця.

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили щодо засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
залишити попередній - підписку
про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Гурійський
районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуючий: