Справа № 209/187/15-к
Провадження № 1-кп/209/103/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, який має середню професійно-технічну освіту, на утриманні має непонволітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.08.2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 05.06.2014 року в вечірній час, знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що ОСОБА_5 спить, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, зайшов до кімнати вищевказаної квартири, де із гаманця, що знаходився в сумці, взяв належну ОСОБА_5 пластикову картку ПриватБанк № НОМЕР_1 , після чого пішов до банкомату і зняв з рахунку ОСОБА_5 гроші в розмірі 300 гривень. Викравши таким чином належні потерпілій ОСОБА_5 гроші, ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд.

Повторно, 07.06.2014 року в вечірній час ОСОБА_4 знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що ОСОБА_5 спить, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, із гаманця, що знаходився в сумці, взяв належну ОСОБА_5 пластикову картку ПриватБанк № НОМЕР_1 , після чого пішов до банкомату і зняв з рахунку ОСОБА_5 гроші в розмірі 400 гривень. Викравши таким чинолм належні потерпілій ОСОБА_5 гроші, ОСОБА_4 розпорядився ними на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та надав покання про те, що з травня 2013 року по червень 2014 року він співмешкав зі ОСОБА_5 05.06.2014 року в вечірній час, знаходився в її квартирі, а коли вона заснула, він взяв її пластикову картку, пішов до банкомату та знаючи код зняв з її рахунку 300 гривень. Повернувшись додому поклав карточку на місце, видалив з телефону ОСОБА_6 СМС-повідомлення про зняття коштів. Гроші потратив за власним розсудом. 07.06.2014 року він також знаходився в квартирі ОСОБА_5 і коли вона спала він таким же способом взяв її пластикову картку, пішов до банкомату та зняв з неї 400 гривень. Гроші потратив за власним розсудом. Коли гроші у нього закінчилися, він пішов від ОСОБА_5 і більше з нею не жив. Кається в скоєному, завіряє, що більше не буде скоювати злочинів. Матеріальну шкоду потерпілій відшкодував.

За клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченого, на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, суд ухвалив недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Інші докази у кримінальному провадженні судом не досліджувалися.

Суд вважає доведеним, що обвинувачений скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а його діяння правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєне повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує обставини і тяжкість злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога, задовільно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дочку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття, сприяння встановленню істини у справі, а також відшкодування завданих збитків в повному обсязі.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст.185 КК України.

З урахуванням тяжкості та обставин скоєного кримінального правопорушення, в результаті якого не настало тяжких наслідків, особи обвинуваченого, який розкаюється в скоєному, обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування призначеного йому покарання, зі звільненням його від відбування покарання, згідно ст. 75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначеним за цим вироком ОСОБА_4 покаранням у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки поглинути призначене йому вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.08.2014 року покаранням у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 в період іспитового строку обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1