№ 1-107/08
ВИРОК

Іменем України

11.02.
2008 року
м. Київ

Печерський
районний суд м. Києва в складі :

головуючого судді

Підпалого В.В.

при секретарі

Прилуцькій Н.М.

за участю прокурора

Махортова Д.Ю.,

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні
Печерського районного суду в м. Києві
справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва,
українки, гр- ки України,
середньої освіти, заміжньої, яка має малолітню дитину- сина, 1995 р.н. та мати-
інваліда 2 групи, тимчасово не працюючу, зареєстровану та проживаючу АДРЕСА_1,
раніше не судиму,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.11.2007 року,
приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_2, знаходячись в Національному палаці мистецтв
«Україна», розташованому по вул. Червоноармійській , 103 в м. Києві,
скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає і неуважністю ОСОБА_3, яка
залишила без нагляду свої особисті речі на столику у буфеті вказаного вище
палацу таємно викрала чуже майно, що належить ОСОБА_3, а саме хутрову шубу
вартістю 3 000 грн. в кишені якої знаходились мобільний телефон «Нокіа 7373» вартістю 1 250 грн.
з карткою оператора мобільного зв'язку «Київстар» вартістю 160 грн., на
рахунку якої знаходились гроші в сумі 20 грн., шкіряні рукавички вартістю 50
грн., жіночу сумку вартістю 2 000 грн., в якій знаходились гаманець «Версаче»
вартістю 200 грн. з грошима в сумі 1900 грн., парфуми жіночі «Версаче» вартістю
300 грн., рум'яна «Гарлен» вартістю 250 грн., туш «Живанши» вартістю 280 грн.,
шкіряні рукавички вартістю 160 грн., окуляри фірми «Блумарін» в чохлі вартістю
750 грн., а всього загальною
вартістю 10 320 грн., після чого з
викраденим зникла з місця вчинення злочину.

Підсудна ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, що
їй інкримінується, визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому.
Підтвердила в судовому засіданні свої показання під час досудового слідства в
повному обсязі, про те що 28.11.2007 року, приблизно
о 23 год. 30 хв. в Національному палаці мистецтв «Україна», розташованому по
вул. Червоноармійській , 103 в м. Києві, скориставшись тим, що за нею ніхто не
спостерігає і неуважністю дівчини, потім вона на прізвище- ОСОБА_3, яка
залишила без нагляду свої особисті речі на столику у буфеті, де вона працювала
викрала майно ОСОБА_3, а саме хутрову шубу та жіночу сумку. Після того, як
заволоділа речами ОСОБА_3, вона відійшла від буфету розкрила викрадену сумку та
швидко оглянула, що було в ній. Показала, що крадіжку вчинила. Оскільки їй були
потрібні гроши. Не заперечувала зазначену у обвинувальному висновку
кількість і вартість викраденого майна. Свої дії оцінила негативно, зазначив,
що усвідомила свій вчинок і більше такого вчиняти не буде.

Враховуючи те, що підсудна ОСОБА_2
та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи і
судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку
учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст. 299 КПК України,
суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, крім тих, що характеризують
особу підсудної.

Оцінюючи зазначене, суд приходить до
висновку про те, що винність ОСОБА_2 у
вчиненні злочину, що їй інкримінується, доведена повністю, а її умисні дії
правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 1 КК України, як таємне викрадення чужого
майна (крадіжка).

Тому суд обмежився дослідженням матеріалів кримінальної
справи, що характеризують особу підсудної.

Обставинами, які пом'якшують покарання, відповідно до
вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття підсудної.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудній, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання підсудній суд враховує
наступні обставини справи:

- ступінь тяжкості вчиненого підсудною злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК
України, який віднесений кримінальним законом до категорії злочинів середньої
тяжкості;

- особу ОСОБА_2, яка має постійне місце проживання, за місцем проживання
характеризується позитивно, має малолітню дитину- сина, 1995 р.н. та мати інваліда 2 групи, тимчасово не працює,
раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, на обліку у
лікаря-нарколога та лікаря- психіатра не перебуває.

Тому суд вважає, що
ОСОБА_2, яка на даний час не працює, перевиховання та виправлення якої можливе
без ізоляції від суспільства, враховуючи всі обставини справи, дані про її
особу, необхідно призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч. 1 КК України, пов'язане з позбавленням волі,
але із застосуванням правил ст. 75 КК України - звільненням від відбування
покарання з випробуванням та покладенням на неї обов'язків, передбачених ст. 76
КК України - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти зазначений орган про зміну
місця проживання та періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

По справі потерпілою
ОСОБА_3 заявлений цивільний позов до
ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої їй злочином в сумі 5 320 грн. Прокурор у справі заявлений
цивільний позов підтримав. Підсудна ОСОБА_2 під час судового засідання
заявлений цивільний позов визнала в повному обсязі. Суд, вважає, що цивільний
позов підлягає задоволенню в повному обсязі і з ОСОБА_2 належить стягнути на
користь ОСОБА_3 - 5 320
грн. матеріальної шкоди.

Долю речового доказу
необхідно вирішити відповідно до ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2
визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, та призначити їй покарання у вигляді - 2
(двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену
ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_2 обов'язки протягом іспитового строку не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання та періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3
задовольнити в повному обсязі. Стягнути з засудженої ОСОБА_2 суму матеріальної шкоди в розмірі 5 320
грн. на користь ОСОБА_3.

Речовий доказ у
справі - DVD- диск з відеозаписом, який
зберігається у матеріалах справи - залишити зберігатись в матеріалах справи.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_2
до набрання вироком законної сили залишити без зміни - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя
В.В. Підпалий