Провадження № 1-кс/592/2399/13

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2013 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського райсуду м. Суми Хитров Б.В., за участю прокурора Мошкіна К.О., слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області Рекун С.С., представника власника майна ПП «Інтервуд» ОСОБА_1, розглянувши клопотання слідчого про накладання арешту на лінію по виробництву торфодревесного брикету та лінію по виготовленню та розфасуванню торфомінеральних добрив,-

Встановив:

Слідчий за погодженням з прокурором клопоче про накладання арешту на вищевказане майно, мотивуючи це клопотання тим, що у нього перебуває кримінальне провадження за ознаками ст. 190 ч.2 КК України за фактом відчуження посадовими особами ТОВ «Денвер» без згоди банку, вищевказаного майна ПП «Інтервуд», за умови перебування вказано майна в заставі банку «Імексбанк» по кредитному договору 2007 року.

Підставою для накладання арешту вважає перебування вказаного майна в статусі предмету кримінального правопорушення. Просить передати вказане майно на зберігання директору ТОВ «Денвер» ОСОБА_2

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав. Суду пояснив, що йому невідомо про наявність судових рішень якими б вирішувались спірні питання між ТОВ «Денвер» та «Імексбанком» за яким відкрито виконавче провадження ( а.с.32-33), не може ні підтвердити не спростувати відомості про те, що керівництво ТОВ «Денвер» отримало попередню згоду працівника банку на відчуження вказаного майна (а.с. 27-31), вказане майно не оглядав, не може повідомити про його габарити, згода на його зберігання та утримання за власний рахунок ТОВ «Денвер» їм не отримана і взагалі вказане питання він не зясовував. Дійсно в ході слідства встановлено, що всі отримані кошти за оплатною угодою про продаж майна ТОВ «Денвер» в сумі 60000 грн. перераховані банку. Банк позовні вимоги в кримінальному проваджені не заявив, клопотання про арешт майна не вносив.

Представник юридичного власника майна ПП «Інтервуд» суду пояснив, що уклав з керівником ТОВ «Денвер» угоду про купівлю вказаного обладнання та перерахував кошти в сумі 60000 грн. продавцю. Готов перерахувати решту коштів, але ТОВ «Денвер» необхідно надати всю технічну документацію на обладнання та завершити процес налагодження обладнання, що передбачено договором, чого не робиться протягом декількох місяців. Обладнання встановлено на державному підприємстві «Шостка-торф», на якому забезпечена його охорона та зберігання в тому стані в якому він його отримав. Одна лінія займає площу 70-90 кв. м., обладнання зберігається в приміщенні. Він не заперечує повернення обладнання ТОВ «Денвер» за умови повернення вже сплачених за нього коштів в сумі 60000 грн.

Перевіривши доводи клопотання, вислухавши учасників судового засідання прихожу до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна це тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за завдану шкоду можливості відчужувати певне майно. В даному конкретному випадку на момент звернення до суду з клопотання про арешт власником майна є юридична особа ПП «Інтервуд», яка придбала це майно за оплатним договором. Жодних доказів стосовно того, що існує судовий спір стосовно зазначеного майна в клопотанні не зазначено, учасники судового засідання про його наявність, в тому числі слідчий та прокурор суду не повідомили. Також суду не надано жодних доказів стосовно того, що арешт вказаного майна без вирішення спірних питань про його належність в судовому порядку надасть можливість задовольнити вимоги банку про повернення коштів по кредиту. Суду надана копія судового рішення Ковпаківського райсуду м. Суми від 11.09.2013 року про звернення стягнення на квартиру директора ТОВ «Денвер» ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору між ТОВ «Денвер» та «Імексбанк».

Відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів вчинення особою кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Оскільки слідчим при розгляді клопотання не надано будь-яких доказів можливості використати вказане майно без судового вирішення питання про його належність ТОВ «Денвер» для погашення заборгованості перед «Імексбанком», наявність згоди вказаної юридичної особи та її керівника на його зберігання в належному стані та наявність можливостей для цього, вважаю, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, -

Ухвалив:

У задоволенні клопотання слідчого СВ СМВ УМВС України в Сумській області Рекун С.С. від 09.10.2013 року про накладання арешту на лінію по виробництву торфодревесного брикету та лінію по виготовленню та розфасуванню торфомінеральних добрив, належних ПП «Інтервуд» та передачу вказаного майна на зберігання директору ТОВ «Денвер» відмовити.

Ухвала маже бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з моменту проголошення.

Суддя Б.В. Хитров