АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2007 року Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого -
судді: Зубка К.А., суддів Ремеза П.М. і Лещенка P.M., за участю прокурора Пилипенко В.П., та захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2, розглянула у відкритому
судовому засіданні у м. Кіровограді апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи - на постанову
Олександрійського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року, якою
стосовно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, освіта вища, не працюючого, одруженого, раніше
не судимого, обвинуваченого за ст. 121 ч. 2
КК України, відмовлено в задоволенні подання про обрання запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту і обрана міра запобіжного заходу у вигляді
застави у розмірі 8500 грн.

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 2 грудня 2006 року близько 3
годин ночі, знаходячись у приміщенні гаражу НОМЕР_1
гаражного кооперативу №1 в м. Олександрія, наніс ОСОБА_3 не менше
двох ударів відрізком дошки в область голови, після цього потерпілого в
багажнику автомобіля ВАЗ-2121 під керуванням ОСОБА_4, вивезли до відстійника
цукрового заводу, розташованого біля сел. Приютівка Олександрійського району,
де від отриманих тілесних ушкоджень сталася його смерть.

5 грудня 2006 року ОСОБА_1 затриманий по даній справі.
Постановою місцевого суду від 8 грудня 2006
року продовжено строк його затримання на 10 днів, а за постановою суду від 18 грудня 2006 року йому обрана міра запобіжного
заходу у вигляді застави у розмірі 8500 грн. і відмовлено у задоволенні подання
слідчого Олександрійського РВ УМВС про обрання запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту.

В апеляції на дану постанову суду прокурор, який брав участь у розгляді справи,
просить її скасувати та обрати стосовно ОСОБА_1
міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту вказуючи
на те, що судом не враховано тяжкості вчиненого

Справа № 10-185 2006 року Головуючий в суді 1-ї інст. Тимченко Л.М.

Категорія ст. 121 ч.2 КК України Доповідач Ремез П.М.

обвинуваченим злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а
тому на підставі ст. 154-1 ч.2 КПК України і
п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.03.1999 року №6 «Про практику застосування судами застави як
запобіжного заходу», розмір застави не може бути меншим однієї тисячі
неоподаткованих мінімумів доходів громадян,
тобто 17 000 грн., крім того ОСОБА_1 дав показання у справі лише після його виклику до Олександрійського РВ
УМВС, може отримувати лікування в умовах СІЗО, має
рідного брата і не є єдиним сином у матері похилого віку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про скасування постанови місцевого суду і
обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту пояснення захисника обвинуваченого ОСОБА_1
адвоката ОСОБА_2, який просив постанову
суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
прийшла до висновку про те, що вона підлягає задоволенню частково.

Кримінально-процесуальний закон передбачає можливість застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, якщо за
вчинений злочин закон передбачає покарання у вигляді позбавлення волі понад три
роки(ст. 155 КПК України), а також, якщо є
достатні підстави вважати, що особа може ухилитись від слідства чи перешкодити
встановленню істини. Також цим законом передбачена можливість
застосування запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої з урахуванням обставин справи не може бути меншим
однієї тисячі неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, тобто 17 000 грн., щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, або особливо тяжкого злочину(ст.
154-1 ч.2 КПК України), з метою забезпечення
належної поведінки обвинуваченої особи. Крім того при обранні запобіжного
заходу слід враховувати обставини зазначені у ст.ст. 148,150 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, прокурор Олександрійського району 4.12.2006 року обґрунтовано, порушив кримінальну
справу за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3, від яких сталася його
смерть і 15.12.2006 року органи досудового
слідства пред'явили ОСОБА_1 обвинувачення за ст. 121 ч.2 КК України, яка передбачає покарання у вигляді позбавлення
волі до 10 років(а.с. 2, 8).

Як підозрюваний у скоєні даного злочину ОСОБА_1 затриманий 5.12.2006 року і 8.12.2006 року судом
продовжено його затримання до 18.12.2006 року(а.с. 4,20).

Відмовляючи у поданні слідчого, про обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту, суд 1-ої інстанції обґрунтовано зазначив, що останній раніше не судимий, має постійне місце
проживання, де характеризується позитивно,
хворіє, має сім'ю, матір похилого віку, за якою доглядає, сам з'явився до правоохоронних органів, добровільно дав показання
по суті справи і з урахуванням того, що органом досудового слідства не наведено
даних про його можливість переховуватися
від слідства, та що він перебуваючи на волі може ухилитись від слідства і перешкоджати встановленню істини по
справі, правильно дійшов висновку про
можливість обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді застави.

Проте місцевий суд не врахував того, що ОСОБА_1 обвинувачується
у скоєні тяжкого злочину і в порушення вимог ст. 154-1 ч.2 КПК України та п.9 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 23.03.1999 року №6 «Про практику застосування судами застави як запобіжного заходу»,
помилково обрав заставу у розмірі 8500 грн. за вчинення
тяжкого злочину, тобто меншу однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 17 000 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає, що зазначену постанову суду
необхідно скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Керуючись
ст.ст. 148,150,154-1,155,165-2,362,366 КПК України, колегія судців

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь
у розгляді справи - задовольнити частково, а постанову
Олександрійського міськрайонного суду від 18 грудня 2006 року про відмову в задоволенні подання слідчого Олександрійського РВ УМВС і
про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави у
розмірі 8500 грн. стосовно ОСОБА_1 - скасувати, а справу направити
у той же суд на новий судовий розгляд.