У Х В А Л А
07.07.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходиться кримінальне провадження про обвинуваченого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
В судовому засідання захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, немає наміру впливати на свідків та потерпілих та будь-яким іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тому підстави для продовження виняткового запобіжного заходу на даний час відпали.
Вислухавши адвоката обвинуваченого, самого обвинуваченого, їх доводи щодо необхідності зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши надані матеріали провадження, співставляючи та аналізуючи наведене між собою та в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання адвоката ОСОБА_6 щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки суд не вбачає підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд вважає, що є достатні підстави для зміни стосовно обвинуваченого запобіжного заходу саме у вигляді тримання під ватою, і вважає за можливе застосувати стосовно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Пунктом 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, практикою Європейського суду з прав людини, визначено, що запобіжний захід у вигляді утримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно практикою Європейського суду, тривале утримання під вартою може бути виправдане по конкретній справі тільки за наявності специфічних ознак суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості перевершує правило поваги до свободи особистості.
Застосовуючи такий вид міри запобіжного заходу суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України щодо можливості підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню, а також зі ступені тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину.
Керуючись ст. 331 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , з-під варти негайно в залі суду.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 20.00 год. до 07.00 год. наступного дня, відлучатися із с. Чертеж, Ужгородського району без дозволу суду, прибувати до суду за першою вимогою, спілкуватися із свідками по справі, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Строк дії ухвали встановити 60 днів, тобто до 07 вересня 2015 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1