Справа № 4-633/2008 року
П О С Т А Н О В А

ІМ”ЯМ УКРАЇНИ

28 липня
2008 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області

в складі
: головуючого - судді Поповича
С.С.

з
участю секретаря Черкес У.О.

прокурора Чепіль Ю.Д..

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
залі суду в місті Івано-Франківську скаргу
ОСОБА_2 на постанову прокурора міста Івано-Франківська Янко В.М.
від 28 березня 2008 року про
порушення кримінальної справи за ст. ст.
364 ч. 3, 366 ч. 2 КК України щодо нього ж, -

у с т а н о в и в :

Постановою
прокурора міста Івано-Франківська від 28 березня 2008 року порушено кримінальну
справу щодо працівників міліції ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 за фактом зловживання
ними своїм службовим становищем та службового підроблення при проведенні
перевірки та прийнятті рішення по матеріалах ЖРЗПЗ № 3641 від 16 грудня 2007
року за наявністю в їх діях ознак складу злочинів передбачених ст.ст. 364 ч. 3,
366 ч. 2 КК України.

Як
зазначено у цій постанові приводом до порушення справи є заява ОСОБА_5 згідно
протоколу прийняття усної заяви про злочин від 13 березня 2008 року та
матеріали службової пеервірки, що надійшли в прокуратуру м. Івано-Франіквська з
ВВБ УМВС України в Івано-Франківсьій області.

Підставою
для порушення справи є те, що 16 грудня 2007 року ОСОБА_5 звернувся в міліцію з
приводу відкритого викрадення його майна з квартири АДРЕСА_1. При цьому він
вказав на осіб які вчинили даний злочин. Виїздом слідчо-оперативної групи на
місце події проведено огляд місяця події, відібрано пояснення у чотирьох
очевидців злочину та молодшим лейтенантом міліції ОСОБА_4, який перебував на
посаді в.о. оперуповноваженого ВКР Вовчинецького МВМ у заявника було відібрано
два протоколи заяв про вчинений злочин, в одному з яких ОСОБА_4 відобразив
дійсні обставини злочину, а у другому - неправдиві обставини. Другий протокол
був зареєстрований в ЖРЗПЗ Вовчинецького МВМ під № 3641 від 16 грудня 2007
року. 24 грудня 2007 року за результатами перевірки заяви ОСОБА_5
оперуповноваженим ГКР Вовчинецького МВМ лейтенатом міліції ОСОБА_2 прийнято
рішення про відмову у порушенні кримінальної справи на підставі ст. 6 п. 2 КПК
України за відсутністю ознак складу злочину. Оглядом матеріалів перевірки №
2782 встановлено відсутність у них пояснень очевидців злочину та наявність
пояснення ОСОБА_5 які згідно висновку спеціаліста № 91-Т від 24 березня 2008
року підписані імовірно не ОСОБА_5, а іншою особою. В ході дослідчої перевірки,
як про це зазначено у оскаржуваній постанові, встановлено, що підозрюються у
відкритому викраденні майна ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та інші
невстановлені особи, які 19 грудня 2007 рок доставлялись у Вовчинецький МВМ, де
були передані старшому оперуповноваженому ВКР Івано-Франіквського МВВС капітану
міліції ОСОБА_3 та давали пояснення і власноручно писали явки з повинною в яких
детально викладали обставини вчинення ними злочину, однак до кримінальної
відповідальності притягнуті не були. Цього ж дня родичі ОСОБА_8 доставили у
Вовчинецький МВМ викрадені у ОСОБА_5 речі які 14 березня 2008 року працівниками
прокуратури м. Івано-Франіквська були вилучені з приміщення Вовчинецького МВМ.

У
своїй постанові прокурор вказує, що таким чином виявлено факт зловживання
оперуповноважених ВКР ОСОБА_4, ГКР ОСОБА_2, ВКР ОСОБА_3 своїм службовим
становищем, тобто умисне в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які таким чином
уникали кримінальної відповідальності за вчинення злочину, використання свого
службового становища всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду
ОСОБА_5, у вигляді укриття злочину яким йому спричинено матеріальну та моральну
шкоду, а також спричинено підрив авторитету та престижу правоохоронних органів.
Крім цього при прийнятті рішення про відмову в порушенні кримінальної справи
ОСОБА_2 внесено в текст офіційного документу ( постанову про відмову у
порушенні кримінальної справи ) зміни які перекручують зміст фактів, що мають
юридичне значення і посвідчуються цим документом. Вилучено матеріали перевірки
та не відображено в постанові інших об”єктивних даних.

ОСОБА_2
звернувся до суду зі скаргою в якій просить скасувати вказану постанову і свою
позицію мотивує по суті тим, що вказана постанова є безпідставною виходячи з
того, що у його діях відсутні будь-які підстави для порушення кримінальної
справи, що за наслідками перевірки було
встановлено, що йому не було відомо про існування іншої протокол-заяви крім
тієї, що йому була надана, про існування якогось комп”ютера, що був незаконно
вилучений іншими особами йому не було відомо, на місце проживання ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 він не виїздив та інше. Вказана постанова на думку скаржника
була прийнята без повного з”ясування всіх обставин, що мають значення для
справи, з порушенням норм кримінального і процесуального права, а викладені в
ній висновки не відповідають обставинам справи та недоведеними є ті обставини,
які визнано встановленими. Що належно не з”ясувано приводи і підстави для
порушення кримінальної справи, чим допущено порушення
кримінально-процесуального законодавства, неправильне застосування закону.

В судовому засіданні ОСОБА_2
та його захисник доводи скарги підтримали, просять скасувати оскаржувану
постанову оскільки вважають, що вона є незаконною, необгрунтованою, винесеною з
порушенням вимог закону.

Прокурор
вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити, що постанова про порушення кримінальної справи винесена відповідно до
вимог закону і винесена при наявності відповідних приводів та підстав для
порушення кримінальної справи.

Заслухавши
сторін по справі, вивчивши матеріали порушеної кримінальної справи та
визначаючись у питанні підлягає чи ні скарга до задоволення суд виходить з
наступного.

Відповідно
до змісту ст. 94 ч. 2 КПК України кримінальна справа може бути порушена тільки
в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину.
У ст. 4 КПК України зазначено, що слідчий ( прокурор ) зобов”язаний вжити всіх
передбачених законом заходів до встановлення події злочину, осіб винних у
вчиненні злочину. Ст. 98 КК України передбачає, що при наявності приводів і
підстав, зазначених у ст. 94 КК України слідчий зобов”язаний винести постанову
про порушення кримінальної справи, вказавши приводи і підстави до порушення
справи, статтю кримінального закону, за ознаками якої порушується справа. У ст.
236-8 КПК України зазначається, що суд, розглядаючи скаргу на постанову про
порушення кримінальної справи, повинен перевіряти наявність приводів і підстав
для винесення такої постанови, законність джерел отримання даних, які стали
підставою для винесення постанови про порушення кримінальної справи.

Предметом
судового розгляду в даному випадку має бути з'ясування того, чи були на час
порушення кримінальної справи приводи і підстави для цього, тобто чи належно
виконані вимоги ст. 94 КПК України, чи компетентна особа порушила справу, а
також чи дотриманий визначений ст. 98 КПК України порядок порушення кримінальної справи.

З
представлених суду матеріалів кримінальної справи вбачається, що на час порушення кримінальної справи в органу
досудового слідства було достатньо приводів та підстав для її порушення що
зазначено по тексту оскаржуваної постанови.
За таких обставин є підозра припускати, що з боку скаржника міг мати
місце злочин передбачений вказаними статтями КК України. В той же час при
вирішенні питання про те скасувати чи ні оскаржувану постанову суд не повинен
вирішувати питання про те чи дійсно вчинив ОСОБА_2 злочин передбачений
вказаними статтями КК України, як про це ставить позицію скаржник і його
захисник, не повинен вирішувати питання про те доводиться зібраними органом
досудового слідства доказами вина ОСОБА_2 у вчиненні цих злочинів чи ні. Таке
питання орган досудового слідства повинен обгрунтовувати починаючи з постанови
про притягнення в якості обвинувачуваного ( яка в даному випадку не
оскаржується ) і завершуючи в обвинувальному висновку ( якого ще не складено ).
І якщо кінцево при розгляді справи судом вина ОСОБА_2 у вчиненні такого злочину
не буде доведена, то його слід буде виправдати в ході слухання справи по суті і
слід буде захиснику разом з обвинувачуваним доказувати винен чи ні ОСОБА_2 у
вчиненні злочинів по яких стосовно нього порушено кримінальну справу.

Питання
безпосереднього дослідження доказів, перевірка їх достовірності, належності та
допустимості в предмет судового розгляду цієї скарги не входить. Суд повинен
тільки переконатись в тому, що на час винесення оскаржуваної постанови були
приводи та підстави підозрювати ОСОБА_2 у вчиненні вказаних злочинів по яких
щодо нього і порушено кримінальну справу. А питання про те чи дійсно мали місце
факти вчинення зазначеного злочину і чи саме ОСОБА_2 їх вчинив слід буде
вирішувати як зазначено вище як в ході продовження досудового слідства так і в
ході слухання справи в суді, якщо після завершення досудового слідства справа
буде передана до суду.

З
врахуванням викладеного суд вважає що скаргу слід залишити без задоволення
оскільки порушень чинного кримінально-процесуального законодавства про які
вказано вище при винесенні оскаржуваної постанови прокурор не допустив.

На
підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 4, 22, 94-99, 236-7, 236-8 КПК України,
суд-

п о с т а н о в и в :

Скаргу
ОСОБА_2 на постанову прокурора міста Івано-Франківська Янко В.М. від 28 березня 2008 року про порушення кримінальної справи за ст. ст. 364 ч. 3, 366
ч. 2 КК України щодо ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в частині ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

На
постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція до
судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської
області через Івано-Франківський міський суд.

Суддя
С.С.Попович

копія вірна :