ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №483/249/15-к
Провадження №1-кп/483/53/2015
ВИРОК
Іменем України
03 березня 2015 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000101 від 30 січня 2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вілючинськ Камчатської області Росія, є громадянином України, не одружений, не працює, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
29 січня 2015 року, приблизно о 12 год. 00хв., ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia C7-01» вартістю 400 грн., сім карту мобільного оператора «Київстар» вартістю 15 грн., телефон марки «Samsung GT E1202 вартістю 300 грн., сім карту мобільного оператора «Life вартістю 15 грн., які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 730 грн.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена 10 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді 200 годин громадських робіт.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор просили затвердити угоду про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, що, відповідно до положень ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений в судовому засіданні пояснив, що свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю, завдану матеріальну шкоду відшкодував та наполягає на затвердженні угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Потерпіла ОСОБА_5 , якій роз`яснено наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, в судовому засіданні просила затвердити угоду.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.

Речові докази - телефон марки «Nokia C7-01», сім карту мобільного оператора «Київстар», телефон марки «Samsung GT E1202, сім карту мобільного оператора «Life», передані потерпілій ОСОБА_5 ,- слід вважати переданими за належністю.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
Угоду про примирення, укладену 10 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000101, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 200 (двісті) годин.

Речові докази -телефон марки «Nokia C7-01», сім карту мобільного оператора «Київстар», телефон марки «Samsung GT E1202, сім карту мобільного оператора «Life», передані потерпілій ОСОБА_5 ,- вважати переданими за належністю.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Головуючий: