Дата документу Справа № 330/305/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 330/305/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/1301/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ч. 3 ст. 185 КК України
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 серпня року місто Запоріжжя
Судова колегія з кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретар ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Запорізької області в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000115 від 11 лютого 2015 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Запорізької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19 січня 2015 року Якимівським районним судом Запорізької області за ст. 164 ч. 1 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 ч. 1 КК України остаточно призначено до відбуття покарання шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Якимівського районного суду від 19.01.2015 року більш суворим покаранням за цим вироком, із застосуванням положень ст. 72 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_9 та Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 суму матеріальної шкоди у розмірі 2200 гривень 00 копійок.

Вирішено долю речових доказів, -

В Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду першої інстанції, 10 лютого 2015 року, приблизно о 20-00 годині, обвинувачений ОСОБА_10 , діючі умисно, з корисливого мотиву, з метою викрадення чужого майна, за попередньою змовою з невстановленою особою, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені у окреме провадження, у зв`язку з оголошенням її у розшук, прийшов до приміщення гаражу АДРЕСА_2 , де шляхом пробиття отвору в даху разом проникли в середину приміщення, після чого невстановлена особа, матеріали кримінального провадження у відношенні якої виділені у окреме провадження, у зв`язку з оголошенням її у розшук, металевим прутом пробив отвір в правій стіні та проник до приміщення гаражу № НОМЕР_1 , звідки таємно, викрав електрозварювальний пристрій «KAISER» вартістю 2000 гривень, 4 зарядно пускових пристроїв, загальною вартістю 400 гривень, електричну дрель, вартістю 250 гривень, болгарку вартістю 300 гривень, набір ключів вартістю 100 гривень, 2 мультіметра загальною вартісю 400 гривень, після чого з викраденим зникли з місця вчинення злочину, тим самим, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 3450 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. ст. 71, 72 КК України до покарання за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Якимівського районного суду від 19 січня 2015 року та остаточно призначити покарання у виді 3 років 5 місяців позбавлення волі. В іншій частині просить вирок суду залишити без змін.

Вказує, що не оспорюючи доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікацію його дій, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Так під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що вироком Якимівського районного суду від 19.01.2015 року ОСОБА_7 був засуджений за ст. 164 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Вироком Якимівського районного суд від 13.05.2015 року встановлено, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин 10.02.2015 року. Таким чином, встановлено, що ОСОБА_7 вчинив новий злочин після його засудження 19.01.2015 року та в період іспитового строку.

На підставі наведеного вважає, що за новим вироком остаточне покарання ОСОБА_7 у відповідності до ч. 3 ст. 78 КК України повинно бути призначено відповідно до правил складання покарань, передбачених ч.ч. 1, 4 ст. 71, ст. 72 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив не призначати йому покарання у виді позбавлення волі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 винним себе визнав повністю та розкаявся у вчиненому, у зв`язку з чим, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорювались. Розгляд справи в суді першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_7 був проведений відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Виконання судом цих вимог відображено в технічному засобі фіксування кримінального провадження.

Діям обвинуваченого дана правильна юридична оцінка. Рішення суду в частині доведеності вини та кваліфікації заподіяного в апеляції не оспорюється.

Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Підставою для скасування вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Як вбачається з вироку, суд призначаючи ОСОБА_7 покарання, в порушення вимог ч. 4 ст. 71 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Якимівського районного суду від 19 січня 2015 року більш суворим, призначеним за новим вироком, визначив остаточне покарання, яке є аналогічним призначеному покаранню за новий злочин, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі колегія суддів не вважає таким, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, оскільки судом першої інстанції в повні мірі враховано особу обвинуваченого, який має на утриманні неповнолітню дитину, його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, сукупність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає покарання у виді 3 років позбавлення волі призначеним з врахуванням ст.ст. 65-67 КК України в межах санкції ст. 185 ч. 3 КК України, яке повністю відповідає його меті, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчиненню ним нових злочинів.

При цьому, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через порушення принципу призначення покарання за сукупністю злочинів, передбаченого ч. 4 ст. 72 КК України із ухваленням нового вироку з призначенням нового покарання відповідно до положень ст. 71, 72 та 78 КК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року щодо ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України скасувати в частині призначеного покарання та в цій частині ухвалити новий вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України із застосуванням правил складання покарань, передбачених ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Якимівського районного суду від 19 січня 2015 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

1. 2. 3.