Справа № 466/6870/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2014 року

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

та захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові е провадження № 0002305 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого, а саме: вироком Шевченківського районного суду м. Львова визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та засуджений до 1 року позбавлення волі з іспитовим терміном на 1 рік. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06 червня 2014 року звільнений від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2014 році», -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , 2005 р.н. проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Рясне Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 ; раніше неодноразово судимого, а саме: вироком Шевченківського районного суду м. Львова визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та засуджений до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2014 року звільнений від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію в 2014 році», -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 за попередньою змовою між собою, 22 липня 2014 року близько 24.00 год., перебуваючи у м. Львові по вул. Шевченка, 317, поблизу ПАТ «Конвеєр» вчинили замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення. Так, вони через поламані грати проникли у внутрішнє приміщення цеху №12 ПАТ «Конвеєр», звідки викрали 28 металевих наземних стальних (чавунних) плит на загальну вартістю 2100 грн., які поскладали з зовнішньої сторони цеху. В подальшому зрозумівши, що викрадені речі вони не донесуть на металобазу через їх розміри та велику вагу, місце вчинення злочину залишили. За деякий час неподалік від місця вчинення злочину були затримані працівниками міліції.

В судовому засіданні обвинувачені свою вину у вчиненні даного злочину визнали повністю, у вчиненому щиро розкаялися та пояснили, що через скрутний матеріальний стан вони ходили по району та збирали металобрухт для здачі. Вони побачили закинуте приміщення якогось цеху, всередині якого знаходились металеві речі. Перелізши через вікно, грати на якому були частково виламані, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали передавати ОСОБА_9 металеві пластини, які той кидав під вікном. Викинувши таким чином 28 пластин вони вилізли на вулицю, однак зрозумівши, що пластини є досить великі та багато важать, залишили їх на цьому місці, а самі пішли. Неподалік від місця вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції, та повідомив, що викрадав метал не сам, а разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Працівники міліції із телефону ОСОБА_5 зателефонували ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , які відразу з`явились та були затримані. У вчиненому щиро розкаюються та просять суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинувачених.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини їх винуватість у вчиненні даного злочину повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002305.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинувачених у вчиненні злочину доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії обвинувачених слід кваліфікувати із застосуванням ч. 3 ст. 15 КК України за ч. 3 ст. 185 КК України, так як своїм умисними діями вони за попередньою змовою групою осіб вчинили замах на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення, однак злочинних дій до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі.

Обираючи обвинуваченим міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які посередньо характеризуються, ОСОБА_7 , який характеризується позитивно, розкаялися у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшують покарання, думку представника цивільного позивача, висловлену при підготовчому судовому засіданні, який вказав, що жодної шкоди ПАТ не завдано та просив обвинувачених не позбавляти волі, наявність у обвинувачених на утриманні неповнолітніх дітей, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Раніше обраний засудженим ОСОБА_5 та ОСОБА_9 запобіжний захід тримання під вартою скасувати, звільнивши їх з-під варти з зали суду.

До набрання вироку законної сили обрати засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_9 запобіжних захід особисте зобов`язання.

Раніше обраний засудженому ОСОБА_7 запобіжний захід особисте зобов`язання залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

СуддяОСОБА_1