Справа №473/2196/13-к 31.10.2013 31.10.2013 31.10.2013
Провадження № 11-кп/784/248/13 Категорія
ст. 115 ч. 1 КК України
Головуючий 1 інстанції
суддя Тустановський О.М.
Доповідач апеляційної інстанції
суддя Гребенюк В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Головуючого:
Царюка В.В.

Суддів:
Чебанової - Губарєвої Н.В.

Гребенюк В.І.

За участю: секретаря
Грушевського В.Г.

прокурора
Іванова А.О.

потерпілого
ОСОБА_2

захисника
ОСОБА_3

обвинуваченого
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві кримінальне
провадження за апеляційними скаргами
обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника
ОСОБА_3 в інтересах обвинуваченого
ОСОБА_4 на вирок Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 17 липня 2013 року, яким
обвинуваченого

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Вокзал Вознесенського району
Миколаївської області, громадянина
України, з повною середньою освітою,
одруженого, що має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, не працюючого,
зареєстрованого та проживаючого на
АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України не
судимого; -

- засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 12
років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання
обвинуваченим ОСОБА_4 постановлено
обчислювати з 28.02.2013 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на
користь потерпілого ОСОБА_2 на
відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4
процесуальні витрати за проведення
експертиз у сумі 13 242 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів
у справі.

В С Т А Н О В И Л А :

За вироком суду обвинувачений ОСОБА_4
визнаний винним в умисному вбивстві
потерпілого ОСОБА_5, вчиненому за таких
обставин.

18 лютого 2013 року ОСОБА_4 приблизно о 19.00
год. прийшов до магазину «Тиха Гавань»
на вулиці Кірова, 47 в
м. Вознесенську Миколаївської області,
де зустрів знайомих - жителів м.
Вознесенська ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_10, з якими в подальшому
спілкувався. В цей же час до магазину
«Тиха Гавань» зайшов ОСОБА_5,
придбав кави та присів за один стіл до
вищезазначених осіб. В подальшому
обвинувачений залишився зі ОСОБА_5 сам
на сам.

Цього ж дня приблизно о 22.30 год. ОСОБА_4
разом зі ОСОБА_5 з метою подальшого
вживання алкогольних напоїв пішли до
місця проживання ОСОБА_4 на АДРЕСА_1, де
зайшли до приміщення літньої кухні
цього домоволодіння і почали вживати
горілку, яку принесли з собою.

В процесі вживання спиртних напоїв між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка, під
час якої у обвинуваченого ОСОБА_4 на
ґрунті раптово виниклих неприязних
відносин до ОСОБА_5 виник умисел на
позбавлення його життя.

В ході сварки ОСОБА_4, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний характер своїх
дій, передбачаючи суспільно-небезпечні
наслідки у вигляді смерті ОСОБА_5, почав
наносити останньому удари руками та
ногами по різним частинам тулубу,
голови та інших частин тіла
потерпілого.

Наносячи удари руками та ногами по тілу
ОСОБА_5, і, усвідомлюючи при цьому, що
від такої кількості ударів може
наступити смерть останнього, ОСОБА_4,
маючи намір на доведення свого умислу
до кінця, продовжував наносити удари
ОСОБА_5

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4
ОСОБА_5 були спричинені численні
тілесні ушкодження, а саме: забійні
рани на підборідді незначно зліва
горизонтально, на волосяній частині
голови в тім'яній частині голови зліва,
на лівій ушній раковині в верхній
частині, вертикально, на слизовій
оболонці нижньої та верхньої губи
зліва, садна на спинці носу, синець на
верхньому віці правого ока, на тильній
поверхні кистей, переломи ребер справа
по середньо-ключичній лінії, по
навколо-хребтовій лінії, зліва по
задній під пахвовій лінії, по
середньо-ключичній лінії, по передній
під пахвовій лінії, розрив селезінки з
кровотечею в черевну порожнину.

Смерть ОСОБА_5 настала від тупої травми
тулубу, перелому ребер із сміщенням по
передній під пахвовій лінії зліва,
розриву селезінки з кровотечею в
черевну порожнину.

Довівши злочинний умисел до кінця, а
саме - позбавивши ОСОБА_5 життя,
ОСОБА_4 з метою приховування доказів
вчиненого злочину та уникнення
відповідальності за скоєний злочин,
розбудив свого рідного брата ОСОБА_11,
який спав в сусідній кімнаті, та
попросив його допомогти винести труп
ОСОБА_5 з будинку і викинути в річку
Мертвовід. Останній погодився і вони
разом за допомогою садової тачки
вивезли труп ОСОБА_5 до вказаної річки,
де скинули у воду.

В апеляційній скарзі обвинувачений
ОСОБА_4 просить вирок відносно нього
скасувати та закрити кримінальне
провадження відносно нього.

Твердить про непричетність до вчинення
інкримінованого йому злочину,
посилаючись: на неправдивість показань
свого рідного брата - свідка ОСОБА_11 та
свідка ОСОБА_7, у якого неприязні
відносини з його дружиною; на зміну
показань свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та
те, що вони сплутали його з його братом,
виходячи з опису ними одягу саме його
брата; на відмову суду у допиті свідка
ОСОБА_14, який міг підтвердити його
алібі - перебування в момент вбивства
потерпілого на роботі у дружини.

Крім того, наводить доводи на
спростування висновків суду щодо дати
смерті потерпілого з урахуванням даних
висновку експертизи про відсутність
даних про стан сп'яніння потерпілого
через виявлену концентрацію етилового
спирту у його біологічних зразках.

Вважає, що суд був упереджений,
оскільки суддя ОСОБА_25 є родичкою
загиблого ОСОБА_5 та працює в одному
суді разом з суддями, які входили до
складу колегії суду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3
просить вирок відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 скасувати через порушення судом
права на захист засудженого ОСОБА_4,
через неповноту судового розгляду і
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи;
кримінальне провадження просить
закрити у зв'язку з відсутністю в діях
ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.
1 ст. 115 КПК України.

Посилається на те, що в порушення вимог
ч. 2 ст. 31 КПК України підготовче судове
засідання проводилося одноособово
суддею Тустановським О.М., тоді як воно
повинно було здійснюватися виключно
колегіально. Твердить, що це порушило
право на захист ОСОБА_4, оскільки
клопотання сторони захисту про зміну
запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 з
тримання під вартою на домашній арешт
було розглянуто суддею одноособово з
відмовою у його задоволенні.

Твердить, що вирок не відповідає
вимогам ст. 374 КПК України. При цьому
посилається: на не надання судом оцінки
показанням свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18 та ОСОБА_19, які судом не
наведені у вироку; на викладення не в
повному обсязі та спотворення показань
потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4 та
ОСОБА_21

Вважає безпідставним покладення судом
в обґрунтування вироку показань свідка
ОСОБА_11, які, на його думку, є
неправдивими і такими, що не
відповідають матеріалам справи.
Зауважує, що свідок постійно змінював
свої показання і наводить докладні
доводи з цього приводу, акцентуючи
увагу на суперечностях та протиріччях
цих показань та матеріалів справи.

В доповненнях до апеляційної скарги
від 10.09.2013 року захисник ОСОБА_3:

наводить додаткові докладні доводи на
підтвердження неправдивості показань
свідка ОСОБА_11 з посиланням на висновки
судово - медичної експертизи та певні
матеріали справи;

наводить свій докладний аналіз
показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_22 та
ОСОБА_9, які суд поклав в основу вироку
вини обвинувачення ОСОБА_4, акцентуючи
увагу на розбіжностях в їх показаннях
щодо часу та дати події;

докладно наводить показання
неповнолітніх свідків
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 і аналізує їх,
зауважуючи на їх суперечностях
матеріалам справи, досліджених в
судовому засіданні. При цьому твердить,
що вказані неповнолітні свідки
допитувались в порушення вимог ст. 226
КПК України;

наводить доводи щодо невірної
кваліфікації та причетності
обвинуваченого ОСОБА_4 до
інкримінованого йому злочину. При
цьому посилається на не встановлення
та не зазначення ані органом
досудового розслідування, ні судом
мотиву ОСОБА_4 на умисне вбивство
ОСОБА_5; на висновки експерта щодо
настання смерті ОСОБА_5 від тупої
травми тулуба, перелому ребер зі
зміщенням по передній під паховій
лінії зліва, розриву селезінки з
крововиливом до черевної порожнини і
вважає, що ці дії повинні були
кваліфікуватися за ч. 2 ст. 121 КК України,
як умисне тяжке тілесне ушкодження, що
потягло смерть потерпілого;

аналізуючи показання обвинуваченого
ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_4, дані протоколу
обшуку від 23.02.2013 року, висновків
експертиз № 63 від 28.03.2013 року, № 117 від
16.04.2013 року, акцентує увагу на даних,
які, на його думку, свідчать про
непричетність обвинуваченого ОСОБА_4
до вчинення інкримінованого йому
злочину, на які суд не звернув уваги.

Також твердить, що органом досудового
розслідування та судом не вжиті
передбачені законом заходи для
всебічного, повного і неупередженого
дослідження обставин справи у
відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КПК
України, наводячи докладні доводи
цього приводу.

Заслухавши доповідь судді, доводи
обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника
ОСОБА_3 на підтримку їх апеляційних
скарг; заперечення потерпілого ОСОБА_2
проти апеляційних скарг сторони
захисту; прокурора Іванова А.О. про
часткове задоволення апеляційної
скарги захисника ОСОБА_3 та про
скасування вироку з підстав істотного
порушення вимог кримінального
процесуального закону та призначення
нового розгляду в суді першої
інстанції; вивчивши кримінальне
провадження (справу), обговоривши
доводи апеляційних скарг в їх межах,
колегія суддів вважає, що апеляційні
скарги обвинуваченого та захисника
підлягають частковому задоволенню з
підстав істотного порушення вимог
кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК
України судове рішення у будь -
якому разі підлягає скасуванню, якщо
судове рішення ухвалено незаконним
складом суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 КПК
України кримінальне провадження в суді
першої інстанції щодо злочинів, за
вчинення яких передбачено
покарання у виді позбавлення волі на
строк більше десяти років,
здійснюється колегіально судом у
складі трьох професійних
суддів.

Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає
покарання у виді позбавлення волі на
строк до 15 років.

Тому, вказане кримінальне провадження
в суді першої інстанції щодо
інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_4
злочину (ч. 1 ст. 115 КК України) повинно
було здійснюватися колегіально судом у
складі трьох професійних суддів.

Як вбачається з матеріалів
кримінального провадження
(справи), суддею Тустановським О.М.
27.05.2013 року одноособово проведено
підготовче судове засідання. При цьому
за результатами проведення
підготовчого судового засідання
суддею постановлена ухвала про
призначення судового розгляду,
а також, фактично, про відмову у
задоволенні клопотання
захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного
заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з
тримання під вартою на домашній
арешт (т. 1 а. п. 67 - 68, 69).

Зазначене є порушенням вимог закону
щодо визначення законного складу суду
та здійснення кримінального
провадження в суді першої
інстанції законним складом суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК
України щодо підстав для
призначення нового розгляду в суді
першої інстанції, суд
апеляційної інстанції скасовує вирок
чи ухвалу суду і призначає
новий розгляд у суді першої інстанції,
якщо встановлено порушення,
передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини
другої статті 412 цього Кодексу.

З огляду на викладене, допущені судом
першої інстанції вищезазначені
порушення кримінального
процесуального закону є істотними,
внаслідок чого вирок суду не може бути
визнаний законним та обґрунтованим, а
тому підлягає скасуванню з
призначенням нового розгляду у суді
першої інстанції (п. 6 ч. 1 ст. 407
КПК України).

Оскільки вирок підлягає скасуванню у
зв'язку з істотними порушеннями судом
першої інстанції кримінального
процесуального закону, які виключали
постановлення вироку (ч. 2 ст. 412 КПК
України), всі інші доводи апеляційних
скарг щодо доведеності винуватості та
застосування кримінального закону,
апеляційним судом не перевіряються.

Під час нового розгляду суду першої
інстанції необхідно суворо
дотримуватися вимог діючого
кримінального процесуального
законодавства, ретельно перевірити
зібрані у кримінальному провадженні та
надані сторонами суду докази, ретельно
перевірити твердження та доводи як
сторони обвинувачення, так і сторони
захисту, в тому числі і заявлені
обвинуваченим ОСОБА_4 та його
захисником ОСОБА_3 в стадії
апеляційного розгляду, проаналізувати
ці докази та дати їм належну оцінку,
постановити законне, мотивоване та
обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 405, 407 ч. 1 п. 6, 412 ч. 2 п. 2,
415 ч. 1 п. 1, 424, 532 ч. 3 КПК України,
колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_3 та
обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Вирок Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 17 липня
2013 року відносно ОСОБА_4 скасувати,
призначивши новий розгляд у суді
першої інстанції в іншому складі суду.

Запобіжний захід у виді тримання під
вартою продовжити обвинуваченому
ОСОБА_4 до 30 листопада 2013 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

Царюк В.В. Чебанова - Губарєва Н.В.
Гребенюк В.І.