Апеляційний суд Полтавської області
Справа № 11/1690/405/2012 р. Головуючий у 1-й інстанції
Категорія: ч. 2 ст. 368 КК України Т.З. ОСОБА_1
доповідач Тараненко Ю.П.
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого судді Тараненка Ю.П.

суддів Нізельковської Л.В. Харлан Н.М.

за участю прокурора Столяра Д.Є.

захисника ОСОБА_2

засуджених ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві 26 квітня 2012 р. справу за апеляціями прокурора Київського району м. Полтави, засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду Полтавської області від 26 січня 2012 року ,-

ВСТАНОВИЛА :

Цим вироком -

ОСОБА_3, 15.11.1984 р. н., уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одружений, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3, працює водієм в аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення Управління МНС України в Полтавській області, житель в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,

- засуджений за ч. 2 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в ОВС строком на 3 роки, з позбавленням спеціального звання - старший лейтенант міліції без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна в силу ст. 77 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років не вчинить нового злочину.

Зобовязано ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи і повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українець. Громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодружений, працюючий в ТОВ «ЗЕД» менеджером, проживаючий в ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 368 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади, повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських повноважень в ОВС строком на 3 роки, з позбавленням спеціального звання старшого лейтенанта міліції, без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна в силу ст. 77 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років не вчинити нового злочину.

Зобовязано ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи і повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Як зазначено у вироку суду засуджені визнані винними у вчиненні злочину за наступних обставин.

ОСОБА_3, обіймаючи, згідно наказу по ГУМВС України в Полтавській області № 126 о/с від 27 травня 2010 року посаду начальника відділу кримінальної міліції у справах дітей Октябрського РВ ПМУ України в Полтавській області, здійснюючи функції представника лади, виконуючи свої службові обовязки, будучи службовою особою, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта міліції, діючи з прямим умислом, всупереч вимогам Закону України «Про міліцію» у період часу з 24 січня 2011 року по 28 січня 2011 року вчинив за попередньою змовою із ОСОБА_4 продовжуваний злочин, поєднаний з вимаганням отримав хабар від громадянина ОСОБА_5 Камерун ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 за наступних обставин.

24 січня 2011 року до Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області надійшло повідомлення від неповнолітньої ОСОБА_9, яке зареєстровано в ЖРЗПЗ зазначеного райвідділу міліції під порядковим номером 13. Організацію перевірки за даним повідомленням доручено начальнику МСД цього ж райвідділу ОСОБА_3

24 січня 2011 р. у першій половині дня начальник ВКМСД Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області старший лейтенант міліції ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з старшим оперуповноваженим цього ж відділення капітаном міліції ОСОБА_4, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно, у службовому кабінеті № 2-а Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ( м. Полтава, вул. Комсомольська, 16), почав із ОСОБА_4 вимагати від громадянина ОСОБА_5 Камерун ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 хабар у сумі 2000 доларів США за непритягнення його до кримінальної відповідальності та не створення штучних умов щодо його депортації за межі України.

Останній, виконуючи незаконні вимоги начальника ВКМСД Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 та старшого о/у ОСОБА_4 повідомив, що не зможе знайти 2000 доларів США і ця сума є занадто великою. Тоді начальник ВКМСД Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 за попередньою змовою з старшим оперуповноваженим цього ж відділення ОСОБА_4, бажаючи незаконно збагатитися, почав вимагати суму 1000 доларів США.

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8, виконуючи незаконні вимоги начальника Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 та старшого о/у ОСОБА_4 погодився передати грошові кошти у сумі 1000 доларів США, але повідомив, що зможе їх передати частинами: спочатку 24.01.2011 року у сумі еквівалентній 250 доларів США, а 750 доларів США у строк до 01.02.11 року, з чим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 погодилися.

В цей же день, близько 17-00 годин біля вхідних воріт на територію Полтавської державної аграрної академії України на вул. Сковороди 1/3 м. Полтави в салоні автомобіля ЗАЗ ОСОБА_10, яким керував Одуд Є,О., ОСОБА_6 ОСОБА_7 передав на задньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_4 одержав за попередньою змовою із ОСОБА_3 хабар у сумі 800 гривень України та 150 доларів США (що згідно курсу Національного банку України станом на 24.01.2011 року становило 1191 грн., 37 коп.).

При цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 запевнили ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8, що після передачі частини хабара в сумі 750 доларів США, як гарантію непритягнення до кримінальної відповідальності, предявлять постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за повідомленням неповнолітньої ОСОБА_9

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8, не будучи впевненим у правдивості слів начальника ВКМСД Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3 та старшого оперуповноваженого цього ж відділу ОСОБА_4, 28 січня 2011 року близько 15 години 45 хвилин в салоні автомобіля «Шкода Октавія», який стояв на узбіччі навпроти вхідних воріт на територію Полтавської державної аграрної академії України на вул. Сковороди, 1/3, під керуванням ОСОБА_4 без підтвердження гарантій щодо непритягнення його до відповідальності у вигляді постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, відмовився передати вимагаємий у нього ОСОБА_3 та ОСОБА_4, хабар у сумі 750 доларів США і сказав, що кошти передасть тільки після надання постанови про відмову в порушенні кримінальної справи.

Начальник ВКМСД Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області старший лейтенант міліції ОСОБА_3, продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи за попередньою змовою з старшим оперуповноваженим цього ж відділення капітаном міліції ОСОБА_4, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом на незаконне збагачення для надання гарантій ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 в приміщенні Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області з матеріалів перевірки № 518 за повідомлення неповнолітньої ОСОБА_9 взяли постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.01.2011 року.

Після чого, для підтвердження обумовлених із ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 гарантій близько 16 год. 25 хв. в районі Полтавської державної аграрної академії України на перехресті вул. Сковороди, 1/3 та пров. Шкільний м. Полтави в салоні автомобіля «Шкода Октавія» під керуванням старшого о/у ВКМВС Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4, начальник ВКМСД Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 26.01.2011 р., погоджену начальником ВКМСД ОСОБА_3 та затверджену начальником Октябрського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області.

Після цього ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 передав на задньому пасажирському сидінні салону автомобіля чорного кольору марки «Шкода Октавія» у надану ОСОБА_3 розгорнуту газету вимагаємий хабар в сумі 750 доларів США (що по курсу Національного банку України станом на 28.01.2011 року становило 5947 грн. 50 коп.), а ОСОБА_3 одержав за попередньою зимовою з ОСОБА_4 хабар.

В апеляційному поданні ставиться питання про скасування вироку за м»якістю призначеного засудженим покарання та безпідставністю їх звільнення від відбування покарання згідно ст.75 КК України з постановленням нового вироку, за яким визначити засудженим покарання у вигляді 6 років з конфіскацією майна кожному та позбавленням їх спеціального звання та займати відповідні посади в органах внутрішніх справ.

Засуджені ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в поданих апеляціях вважають їхню вину у вчиненому злочину недоведеною і просять вирок суду скасувати, а справу провадженням відносно них закрити за недоведеністю участі в скоєному злочині .

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання апеляційного подання, пояснення засуджених та захисника, які підтримали свої апеляції, перевіривши матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають, враховуючи наступне .

Винуватість засуджених у вчиненому злочині доведена перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_11 Хеді, ОСОБА_12 ОСОБА_13 Клода, ОСОБА_14 Бруно, Лекганга Ерве Жіслена (а.с.146 том 3) про обставини скоєного злочину, які наведені у вироку; даними протоколів про пред»явлення цим свідкам ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на пізнання, яких вони впізнали, як осіб, що вимагали та отримали хабара (а.с.192-221 том 3); показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_16 про відомі їм обставини вчиненого злочину ; заявою ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 до СБУ про вимагання у нього хабара, даними протоколу про вручення йому помічених спеціальним барвником доларів США (а.с. 6-8 том 1); відео та аудіозаписами передачі засудженим хабара (а.с.98 том 3); легалізованими аудіозаписами телефонних розмов ОСОБА_3 про вимагання та отримання хабара (а.с. 82-91 том 3); речовими доказами: предметом хабара - 750 доларами США, вилученими в пункті обміні валюти, після отримання яких ОСОБА_3 намагався обміняти їх на гривні (а.с.9-11 том 1); висновком судово-хімічної експертизи про сліди нашарування на вилучених доларах люмінесцентної речовини (а.с.56 том 3).

Показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_14, ОСОБА_17, які викривають засуджених в отриманні хабара послідовні й стабільні протягом досудового слідства та в суді, взаємоузгоджені між собою та іншими доказами по справі, ніяким чином не опорочені, а тому ніякого сумніву в своїй об»єктивності не викликають, у зв»язку з чим судом визнані за достовірні обґрунтовано.

Твердження в апеляціях про неспроможність показань свідків безпідставне .

Посилання апелянтів про можливу їх обмову цими ж свідками у вчиненому злочині, внаслідок незнання української мови, на якій велося судочинство та відсутність в суді перекладача, заслуговувати на увагу не можуть з наступних підстав.

По справі встановлено, що вище вказані свідки навчаються у вищих навчальних закладах України, вступ і зарахування до яких іноземних громадян без попереднього вивчення ними мови, на якій ведеться навчання неможливе .

На досудовому слідстві свідки ствердили, що володіють російською й українською мовами, тобто перекладача не потребують.

Будь-яких сумнівів в цьому в учасників судового процесу, зокрема в засуджених не виникало і ніяких клопотань з цього приводу вони не заявляли, використавши дану обставину при подачі апеляції, лише як формальний привід для опорочення показань свідків .

Впізнання свідками засуджених по фотографіях проведено у відповідності до вимог ст. 174 КПК України .

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону при проведенні даної слідчої дії не допущено, а тому її результати судом до уваги прийняті обґрунтовано .

Доводи апеляцій засуджених з цього приводу безпідставні .

Інформація добута в процесі аудіо-відеозаписів конкретних обставин вчиненого злочину та при проведенні по справі оперативних заходів про обставини передачі хабара і послідуючі вчинені засудженими дії, зокрема ОСОБА_3, узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_10, ОСОБА_16 та з фактичними обставинами справи, а тому доводи апеляцій про неспроможність цього доказу на увагу не заслуговують також .

Порушень вимог закону при процесуальному оформленні видачі грошових коштів заявнику ОСОБА_6 ОСОБА_7 для їх послідуючої передачі в якості хабара, після його звернення до СБУ про вимагання хабара, що впливало б на правильність прийнятого судом рішення по справі, колегія суддів не вбачає .

При цьому твердження в апеляції, про те, що прийняття рішення про відмову в порушенні кримінальної справи 26.01.2011 р. по заяві ОСОБА_9 передувало даті звернення ОСОБА_6 ОСОБА_7 28.01.2001 р. з заявою до органів СБУ, коли підстав для притягнення заявника до кримінальної відповідальності і депортації вже не було, на висновки суду впливати не може, оскільки дата прийняття рішення в порядку ст.97 КПК України була відома лише засудженим, а не заявнику, і даною обставиною вони мали повну можливість маніпулювати, використовуючи її вигідно для себе в цілях отримання хабара.

За таких обставин, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненому злочині, який за ст. 368 ч.2 КК України (в редакції від 5 квітня 2001 р.) кваліфікований правильно, є обґрунтованими .

Призначене засудженим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Правильними колегія суддів вважає і висновки суду про можливість виправлення засуджених без відбування покарання, враховуючи конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу кожного винного та їхні складні сімейні обставини, які детально наведені у вироку, а тому звільнення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.75 КК України слід вважає обґрунтованим .

Доводи подання прокурора про незаконність рішення суду в цій частині непереконливе, а тому до уваги прийнятим бути не може .

З матеріалів справи і даних протоколу судового засіданні вбачається, що вирок судом постановлений 26 січня 2012 р., однак його дата у вироку вказана 26 січня 2011 р., що слід вважати технічною помилково, яка підлягає усуненню місцевим судом в порядку ст.409 КПК України .

Помилково в резолютивній частині вироку суду вказано і про звільнення засуджених від призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, в той час, як фактично судом прийнято рішення, що і вбачається з резолютивної частини вироку, про звільнення засуджених від відбування покарання з випробовуванням .

Допущений недолік підлягає усуненню в ревізійному порядку, як і упущення суду про не зазначення у вироку дати редакції Закону, за яким засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Обгрунтовано позбавивши засуджених згідно положень ст. 54 КК України спеціального звання відповідно - «старший лейтенант міліції» та «капітан міліції», оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вчинили тяжкий і мали спеціальне звання, суд безпідставно не послався на вище вказаний Закон в резолютивній частині вироку, що на думку колегії суддів також має бути усуненим в ревізійному порядку .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора Київського району м. Полтави та засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 залишити без задоволення .

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2012 р. змінити в порядку ст.365 КПК України .

Вважати засудженими ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за ст.368 ч.2 КК України в редакції цього Закону від 5 квітня 2001 р.

На підставі ст.75 КК України засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вважати звільненими від відбування покарання з випробовуванням на іспитовий строк три роки .

Вважати позбавленими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спеціального звання на підставі ст. 54 КК України .

В іншій частині вирок суду залишити без зміни .

Наявні у справі суперечності стосовно дати постановлення вироку рекомендувати суду першої інстанції усунути в порядку ст. 409 КПК України .

С У Д Д І :

ОСОБА_18 ОСОБА_19 ОСОБА_20