В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2015 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000116 внесене в ЄРДР 05.05.2015 року за звинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий народився та проживає в АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, громадянина України, на утриманні одна неповнолітня дитина, судимого
- 08.04.2005 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий народився в с. Олександрівка Вишневського району Цілиноградської області Казахстан, проживаючого в АДРЕСА_2 , не працюючого, одруженого, з середньою освітою, громадянина України, утриманців немає, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
04.05.2015 року, приблизно о 20 год., в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вступили між собою в попередню змову, спрямовану на крадіжку чужого майна з домоволодінь розташованих в с. Чорноглазівка Юр`ївського району Дніпропетровської області.
Того ж дня, приблизно о 22:30 год., співучасники злочину з метою вчинення кримінального правопорушення прибули до с. Чорноглазівка Юр`ївського району Дніпропетровської області, де помітили, що в будинку АДРЕСА_3 не горить світло, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змовилися вчинити таємне викрадення чужого майна (крадіжку) саме з цього домоволодіння.
Підійшовши до вказаного домоволодіння та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає і їх дії залишаться таємними, керуючись спільним умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, співучасники кримінального правопорушення, розподіливши між собою ролі у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_5 залишився біля входу у двір, для попередження про можливе наближення свідків та прийняття викраденого, а ОСОБА_4 зайшов у двір домогосподарства, де відшукав два чавунні казани ємкістю по 15 літрів, вартістю 901 грн. кожен, які передав ОСОБА_5 , котрий переніс їх на певну відстань від домоволодіння, після цього, ОСОБА_4 через двері проник в приміщення господарської будівлі, де відшукав:
· велосипед марки «Салют» вартістю 1255 грн.;
· молоток та гвоздодер, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять,
та передав їх ОСОБА_5 , котрий переніс їх на певну відстань від домоволодіння, крім цього, ОСОБА_4 у дворі домоволодіння відшукав каструлю виготовлену із нержавіючої сталі вартістю 183 грн. (зазначені речі належали потерпілому ОСОБА_6 ) та таємно, з корисливих мотивів, а ОСОБА_4 повторно, їх викрали.
Майном здобутим злочинним шляхом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпорядилися на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_6 шкоду на загальну суму 3240 грн.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен окремо, свою вину у вчиненні злочину визнали повністю і підтвердили викладені вище обставини, не спростовуючи час, місце, мотив вчинення злочину, об`єм та вартість викраденого, інші обставини вчинення кримінального правопорушення.
Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, викладених вище, їх не оспорювали.
Зізнавальні свідчення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд знаходить відповідаючими об`єктивним обставинам кримінального правопорушення, вони надані послідовно, несуперечливо. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у суду не виникає.
Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочину, оскільки вони ніким не оспорюються.
З урахуванням зазначеного вище, суд вважає, що винність ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло, вчинене повторно; винність ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло доведена, дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягають кваліфікації за ч. 3 ст. 185 КК України.
Обираючи покарання для ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, який згідно ст.12 КК України, є тяжким, за місцем проживання характеризуються позитивно, ОСОБА_4 вчинив злочин в період не знятої і не погашеної судимості, ОСОБА_5 не судимий. Обставини, що обтяжуть покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні, обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
З таких підстав, суд призначає покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги тяжкість вчиненого злочину, конкретні обставини справи викладені вище, особу винних, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд знаходить за можливе застосувати до обвинувачених правила ст. 75 КК України.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 в період не знятої і не погашеної судимості вчинив новий корисливий умисний злочин, а також те, що саме він був ініціатором вчинення злочину, а роль ОСОБА_5 безпосередньо у вчиненні злочину носила другорядний характер, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 максимальний іспитовий строк.
На переконання суду, усвідомлення невідворотності направлення для відбування призначеного покарання у разі вчинення нового злочину, якнайкраще забезпечить законослухняну поведінку обвинувачених і сприятиме реалізації основних завдань кримінального покарання виправлення осіб та запобігання вчиненню ними нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно зі ст.76 КК України, ОСОБА_4 на протязі трьохрічного іспитового строку зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нових злочинів і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно зі ст.76 КК України, ОСОБА_5 на протязі двохрічного іспитового строку зобов`язати не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази - два казани, велосипед, молоток, гвоздодер залишити ОСОБА_6 , як власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію вироку вручити негайно прокурору та обвинуваченим.

Суддя: ОСОБА_1