"28" листопада 2013 р.Дніпровський
районний суд м.Києва в складі:
Головуючого судді Чауса М.О.
Розглянувши при попередньому розгляді
у відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Києві кримінальну справу по
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.
Києва, українець, громадянин України,
розлученого, не працюючого,
зареєстрованого та проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, раніше судимого:
22.05.2012 року Деснянським районним судом
м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК України,
засудженого до 1 року 6 місяців
позбавлення волі з іспитовим строком
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка м. Києва,
українка, громадянка України, не
одружена, не працююча, зареєстрована та
проживаюча за адресою: АДРЕСА_3, раніше
судима: 07.06.2010 року Деснянським
районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 1 КК
України, засуджена до 2 років
позбавлення волі з іспитовим строком
у вчиненні злочину передбаченого
ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК України, суд -
Органами досудового розслідування
підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
обвинувачується в тому, що 20.05.2012 року
біля 15 години 45 хвилин ОСОБА_1 та ОСОБА_2
приїхали до торгівельного центру
«Дитячий Пассаж», що за адресою: м. Київ
вул. А.Малишка 3, де у них виник
злочинний умисел, спрямований на
Реалізуючи свій злочинний умисел,
спрямований та таємне викрадення
чужого майна, діючи за чітким
розподілом злочинних ролей , ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 пройшли до магазину «Райдуга»,
де ОСОБА_2 з метою відвернення уваги
від ОСОБА_1 підійшла до продавця ОСОБА_3
та почала з нею розмову.
Скориставшись тим, що ОСОБА_3 зайнята
розмовою з ОСОБА_2 та не звертає на
нього уваги, ОСОБА_1 підійшов до полиць
з взуттям та взяв звідти коробку з
закупівельна вартість яких становить
279 гривень, та коробку з босоніжками
ТМ «LАРSІ» арт. 2571011-11, закупівельна
вартість яких становить 193 гривень.
Після чого, впевнившись, що за його
діями ніхто не стерігає, а продавець
зайнята розмовою з ОСОБА_2, ОСОБА_1
заховав вказані коробки з взуттям до
пакету, який був у нього в руках та
направився на вихід з магазину.
Помітивши, що ОСОБА_1 з викраденим
взуттям вийшов з магазину, ОСОБА_2 в
свою чергу зупинила розмову з
продавцем ОСОБА_3 та також вийшла з
приміщення магазину.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконавши всі дії, які
вони вважали необхідними доведення
злочину до кінця, не змогли довести
свій злочинний умисел до кінця, а саме
таємно викрасти з магазину дитяче
взуття загальною вартістю 472 гривні, та
розпорядитись ним на власний розсуд, з
причин, що не залежали від їх волі,
оскільки були затримані працівниками
охорони торгівельного комплексу при
виході з даного магазину.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обвинувачуються в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 15 ч.
2, ст. 185 ч. 2 КК України.
Прокурор заперечував проти
направлення справи на додаткове
розслідування, вважає, що по справі
належно проведені всі слідчі дії та
зібрані відповідні докази.
Підсудні в судові засідання не
з'явилися, про судові засідання
повідомлені належним чином.
Судом поставлено на обговорення
питання щодо направлення кримінальної
справи на додаткове розслідування.
Суд, вислухавши думку прокурора, який
заперечував проти повернення справи на
додаткове розслідування, вивчивши
матеріали справи вважає, що
кримінальну справу належить повернути
для додаткового розслідування.
Згідно ст. 22 КПК України, прокурор,
слідчий і особа, яка проводить
дізнання, зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи, виявити
як ті обставини, що викривають, так і ті,
що виправдовують обвинуваченого, а
також ті обставини, що пом'якшують і
обтяжують його відповідальність.
Згідно ст. 281 КПК України, повернення
справи на додаткове розслідування з
мотивів неповноти або неправильності
досудового слідства може мати місце
лише тоді, коли ця неповнота або
неправильність не може бути усунута в
судовому засіданні.
Як роз"яснив Пленум Верховного суду
України в п.2,3 Постанови від 11.02.2005
року "Про практику застосування судами
України законодавства, що регулює
повернення кримінальних справ на
додаткове розслідування" та
відповідно до вимог ст.64 КПК України
при провадженні досудового слідства
підлягають доказуванню подія злочину,
винність особи, мотив злочину, розмір
завданої шкоди, повне і об'єктивне
зібрання даних про особу, що має
істотне значення для правильного
вирішення справи і призначення виду та
Відповідно ж до роз'яснення
вищезазначеної Постанови та ст.246 КПК
України суддя при попередньому
розгляді кримінальної справи з власної
ініціативи повернути її на додаткове
розслідування лише у випадках, коли під
час порушення справи, провадження
дізнання або досудового слідства були
допущені такі порушення вимог КПК, без
усунення яких вона не може бути
призначена. У решті випадків
кримінальна справа може бути повернута
на додаткове розслідування лише за
клопотанням одного із учасників
У відповідності до п.10 роз»яснення
вищезазначеної Постанови за наявності
підстав для кваліфікації дій
обвинуваченого за статтею КК, якою
передбачено відповідальність за більш
тяжкий злочин, чи для збільшення обсягу
обвинувачення справа може бути
повернена на додаткове розслідування
лише за умови, що прокурор не змінив
обвинувачення в суді ( ч.2 ст.277 КПК), а
також коли потерпілий чи його
представник вважають, що підстави для
цього є, а прокурор їх не вбачає.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України
істотним порушенням вимог
кримінально-процесуального закону є
такі порушення вимог цього Кодексу, які
перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і
постановити законний, обґрунтований і
справедливий вирок чи постанову.
Досудове слідство було проведено не
повно. Так, на досудовому слідстві не
було в повній мірі встановлене місце
знаходження підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2
Обвинувачені неодноразово викликалися
в судове засідання судовими повістками
та листами до правоохоронних органів.
Однак в судове засідання жодного разу
не з'явилися. До того ж, судом
неодноразово направлялися привода
відносно підсудних за місцем їх
реєстрації та останні відомі суду
місця проживання (АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3), в
судові засідання на 21.12.2012 року, 23.01.2013
року, 26.02.2013 року, 02.04.2013 року, 13.05.2013 року,
на 27.11.2013 року, на 29.11.2013 року.
В ході викликів було встановлено, що на
час направлення кримінальної справи
до суду ОСОБА_2 за місцем знаходження
та місцем реєстрації зазначених в
матеріалах кримінальної справи та
обвинувальному висновку не проживала,
що вказує на те, що в ході досудового
слідства не було встановлене фактичне
місце проживання підсудної та
унеможливлює розгляд кримінальної
справи без проведення додаткових
Крім того, згідно пояснень працівників
міліції та матеріалів кримінальної
справи обвинувачений ОСОБА_1
неодноразово притягувався до
кримінальної відповідальності до та
після вчинення даного злочину, і до
того ж на даний час про місце
знаходження обвинуваченого ОСОБА_1
суду не відомо.
Згідно постанови суду від 07.06.2013 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були оголошені в
розшук. Разом з тим, перебування ОСОБА_2
не встановлене, не надано належних
підтверджень щодо місця перебування
Дані обставини свідчать про те, що
органом досудового слідства, всупереч
вимогам ст. ст. 22, 64 КПК України, не
встановлені обставини, які
безпосередньо стосуються особи ОСОБА_2
При таких обставинах суд позбавлений
можливості належним чином перевірити
докази обвинувачення та захисту.
У зв'язку з цим, дана кримінальна справа
підлягає поверненню на додаткове
розслідування для встановлення
фактичного місця знаходження ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 і визначення їм відповідної
міри запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, кримінальна
справа підлягає поверненню для
проведення досудового слідства,
усунення зазначених недоліків,
встановлення та допиту свідків,
повторного допиту свідків по справі,
щодо підтвердження або спростування
зібраних по справі доказів, проведення
відтворення обстановки та обставин
події, зібрання додаткових
характеризуючих матеріалів на
підсудних.
На підставі викладеного та керуючись
ст. 246КПК України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, по ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 2 КК
України направити прокурору
Дніпровського району м. Києва для
організації проведення додаткового
Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 підписку про невиїзд з
постійного місця проживання - залишити
Постанова може бути оскаржено протягом
7 діб з моменту оголошенні до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: