Провадження № 1-кп/405/350/14
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Кіровоград 15 квітня 2015 року
Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за наступних обставин:
13.09.14 приблизно о 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи біля кафе «Золоті куполи», що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Гоголя, 78а, побачивши потерпілого ОСОБА_6 який тримав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy GT - S5302», діючи умисно з корисливого мотиву та метою заволодіння чужим майном, здійснив напад із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я потерпілого, спеціального знаряддя, спрямувавши газовий балончик в область обличчя ОСОБА_6 та випустивши із нього газ в обличчя останнього, після чого штовхнув в область голови потерпілого ОСОБА_6 від чого останній впав на землю, переконавшись, що ОСОБА_6 не може вчинити дій направлених на утримання свого майна, заволодів мобільним телефоном «Samsung Galaxy GT - S5302» вартістю 788,26 грн. З місця вчинення злочину ОСОБА_5 зник, майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому шкоду на суму 788,26 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, пояснивши, що восени 2014 року, більш точної дати не пам`ятає, знаходився з товаришами поблизу ЖЕК № 6 у м. Кіровограді, потім пішов в центр міста, проходячи по вулиці Дворцовій, поруч з кафе «Весна», зустрів знайомого на ім`я ОСОБА_7 з незнайомим йому товаришем, з якими попрямували в центральний сквер м. Кіровограда, де перебували 10 хвилин. Приблизно о 01 год. 00 хв. вийшовши з скверу направилися вулицею В.Перспективною зі сторони вул. Преображенської в бік вул. Гоголя, відійшовши приблизно 10-15 метрів, поруч з зупинкою громадського транспорту, на землі, поруч з виступом з каміння, на боку лежав незнайомий йому чоловік (зазначив, що його не роздивився, оскільки було темно, однак за рисами обличчя схожий на потерпілого), на відстані 2-х метрів від якого, біля стовпа лежав сенсорний мобільний телефон Samsung Duos. Піднявши телефон, продовжив іти. Знаходячись на вул. Гоголя сказав ОСОБА_7 сходити подивитися, як той чоловік, що останній і зробив, повернувшись, сказав, що той спить п`яний. Вони продовжили рухатися в бік кінотеатру «Зоряний». Знайденим телефоном користувався 2-3 тижні, після чого через потребу в грошах заклав в ломбард, попросивши зробити це ОСОБА_8 , оскільки не мав паспорту. Заклавши телефон отримав 300 гривень, які віддав брату. ОСОБА_8 розповідав, що даний телефон знайшов.
Зазначив, що потерпілого ОСОБА_6 не знав, ніколи раніше його не бачив, неприязних відносин з потерпілим не мав. Які причини у потерпілого його оговорювати не знає. Наполягав на тому що він з газового балона потерпілому в обличчя не бризкав, на нього не нападав. Визнає винним себе в тому, що взяв чужу річ та користувався нею. Пояснив, що шкода потерпілому відшкодована його братом.
Не зважаючи на невизнання обвинуваченим вини у вчиненні злочину, його вина підтверджується сукупністю досліджених судом доказів:
Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який вказав, що у вересні 2014 приблизно о 01 год. 00 хв. вийшов з бару «Золоті Куполи», що розташований в центральному сквері по вул. Гоголя в м. Кіровограді, присів на лавочці в сквері, розмовляв телефоном. В цей момент до нього з боку підійшли троє чоловіків, щось запитали, він встав з лавочки та ОСОБА_5 стоячи на відстані одного метра бризнув в очі газовим балончиком, хтось його штовхнув і він впав поруч з лавочкою. В руці тримав телефон Samsung Galaxy GT Duos чорного кольору, та відчув, як з руки забрали телефон, хто саме не бачив, оскільки не міг розплющити очі. Потім відчув, як общупують його кишені, нічого не забрали. Через деякий час підвівся, сів на лавочку, підійшли невідомі дівчата дали води, він вмився. Зникли гроші в сумі приблизно 40 грн. Телефон знайшов випадково в ломбарді «Скарбниця». Чітко бачив, що газовий балончик направив йому в очі саме ОСОБА_5 , якого упізнає за рисами обличчя, силуетом.
Показаннями свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що в вересні 2014 року, в вечорі (більш точної дати та часу не пам`ятає) гуляв разом з ОСОБА_5 , який попросив здати в ломбард за його паспортом мобільний телефон Samsung чорного кольору, сенсорний, пояснивши, що не має для цього паспорта. Разом пішли в ломбард «Скарбниця», де заклав телефон, отримавши гроші в сумі 300 грн., які віддав ОСОБА_5 .
Вказав, що в жовтні 2014 року його запросили до міліції. З`явившись, працівники міліції говорили, що він разом з ОСОБА_5 заволодів телефоном. На що розповів працівникам міліції про те, що заклав телефон в ломбард за проханням ОСОБА_5 . Записував телефонну розмову з ОСОБА_9 за примусом працівників міліції, під час якої той розповідав, що телефон знайшов.
Заявою потерпілого ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 16.10.2014, за якою, 13.09.2014 в центральному сквері м. Кіровограда по вул. Гоголя невідома особа чоловічої статті із застосуванням сльозоточивого газу відкрито заволоділа його мобільним телефоном «Samsung Galaxy GT - S5302», чорного кольору (т. 1, а.п. 2).
Висновком судово-товарознавчої експертизи від 29.10.2014 № 949, згідно з якою залишкова вартість з урахуванням нормативного зносу мобільного телефону «Samsung Galaxy GT - S5302» у справному та придатному для використання стані, придбаного у вересні 2013 року, станом цін на 13.09.2014 може складати 788 грн. 26 коп. (т. 1, а.п. 22-24).
Листом ПТ «Ломбард Скарбниця» від 31.10.2014, відповідно до якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказаний період часу (з 01.01.2014 по теперішній час), звертався до ломбардних відділень ПТ «Ломбард Скарбниця» з приводу закладу майна, серед якого є мобільний телефон «Samsung Galaxy GT - S5302», зданий 15.09.2014 о 02 год. 13 хв. в ломбардне відділення розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. 50 років Жовтня, 3 (т.1, а.п. 25).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 03.11.2014 за участі потерпілого ОСОБА_6 , за яким потерпілий знаходячись в центральному сквері м. Кіровограда, на перехресті вулиць Перображенської та Великої Перспективної показав на статистові місце спричинення йому ушкодження з газового балончику, місце в сквері де це відбувалося та описав події за яких на нього 13.09.14 приблизно о 01 год. 00 хв. вчинений напад внаслідок якого ОСОБА_5 заволодів належним йому мобільним телефоном Samsung Galaxy GT - S5302 та грошима в сумі 50 грн. (т.1, а.п. 28).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.11.2014, згідно якого в присутності понятих, потерпілий ОСОБА_6 з чотирьох осіб, які були пред`явленні для впізнання - обрав першу особу ліворуч, як таку, що 13.09.2014 вчинила відносно нього злочин в центральному сквері м. Кіровограда. Під номером один - розміщена особа для впізнання на прізвище ОСОБА_5 (т. 1, а.п. 62-65).
Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2014, згідно якого підозрюваному ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 запропоновано відтворити обстановку та обставини події, які мали місце 13.09.2014 за адресою: м. Кіровоград, вул. В. Перспективна, на що ОСОБА_5 дав добровільну згоду та показав, що приблизно о 01 год. 00 хв. 13.09.2014 він йшов по «Центральному скверу» м. Кіровограда, проходячи через східці з ліва побачив невідому особу, яка спала біля зупинки по вул. В.Перспективна м. Кіровограда. Біля даного громадянина на відстані 1-2 метри знаходився мобільний телефон, він підійшов та взяв його, після чого пішов разом з товаришем в бік кінотеатру «Зоряний» (т. 1, а.п. 81-84).
Оцінюючи протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_6 особи для впізнання від 21.11.2014, з позиції допустимості даного доказу, враховуючи відсутність захисника при проведені даної слідчої дії, суд виходить з положень ч. 2 ст. 46 КПК України та відзначає, що участь захисника у даному кримінальному провадження не є обов`язковою, щодо проведення пред`явлення обвинуваченого для впізнання без участі захисника, від обвинуваченого заперечень не надходило, що підтверджуються змістом протоколу. Сама слідча дія проведена у відповідності з вимогами ст. 228 КПК України. Викладене вказує на відсутність підстав для визнання даного доказу недопустимим.
Разом з тим, судом у відповідності з вимогами ст.ст. 86, 87, 89 КПК України визнається недопустимим доказом протокол прослуховування аудіо запису від 22.11.2014 та аудіо запис, яким зафіксована розмова двох громадян: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 (том № 1, а.п. 67, 69), оскільки старшим оперуповноваженим ВКР Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області здійснена процесуальна дія (запис телефонної розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ), яка потребує попереднього дозволу суду, без такого, що вказує на істотне порушення прав людини.
Оцінюючи вищевикладені докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд визнає такими: показання потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_8 , заяву про злочин, лист ПТ «Лобмард Скарбниця», протокол пред`явлення особи для впізнання, висновок судово-товарознавчої експертизи, протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого, та, в частині, що їм не суперечать показання обвинуваченого та протокол слідчого експерименту за участі обвинуваченого.
При цьому, всі наведені докази підтверджують обставини заволодіння ОСОБА_5 мобільним телефоном Samsung Galaxy GT - S5302 та розпорядження таким шляхом закладення в ломбард за допомогою свідка ОСОБА_8 , який передав обвинуваченому кошти в сумі 300 грн.
Суд також вважає доведеною обставину вчинення ОСОБА_5 нападу на ОСОБА_6 з застосуванням спеціального знаряддя газового балончику, що було небезпечним для здоров`я потерпілого, що підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_6 , які узгоджуються з протоколом пред`явлення особи для впізнання та протоколом проведення слідчого експерименту за його участі.
Наведені докази у своїй сукупності спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_5 щодо не вчинення нападу на потерпілого ОСОБА_6 та знахідку даного мобільного телефону поруч зі сплячим чоловіком. При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 не зміг пояснити, які є підстави у потерпілого ОСОБА_6 оговорювати його. Показання обвинуваченого щодо подій суд вважає захисною версією за допомогою якої обвинувачений намагається уникнути відповідальності за вчинене.
Разом з тим, враховуючи непослідовність свідчень потерпілого ОСОБА_6 , за якими він не зміг пояснити, в який момент у нього зникли кошти в сумі 40 гривень, викладення в обвинувальному акті обставини заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами потерпілого в сумі 50 грн. та відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів, які вказують на обставини заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами ОСОБА_6 суд вважає, що таке заволодіння є недоведеним. Викладене на кваліфікацію дій ОСОБА_5 не впливає.
Крім того, суд вважає помилковим зазначення органом досудового слідства обставини того, що дії ОСОБА_5 при нападі на ОСОБА_6 , з метою заволодіння майном останнього, становили небезпеку для його життя. Такого висновку суд дійшов враховуючи відсутність в матеріалах кримінального провадження доказів того, що внаслідок застосування газового балончику в обличчя потерпілого ОСОБА_6 могла настати смерть останнього.
З огляду на викладене суд вважає, що вина ОСОБА_5 повністю доведена, а його слід кваліфікувати, як вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходячи з положень ст. 65 КК України, відзначає, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, дітей на утриманні не має.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.
Беручи до уваги вищенаведене, тяжкість скоєного злочину, обставини справи, вік, особу обвинуваченого, стан його здоров`я, суд, вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі.
Оскільки обвинувачений вину у скоєному не визнав, підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, з врахуванням вищезазначених висновків, суд не вбачає.
Враховуючи встановлені обставини спричинення винними діями ОСОБА_5 майнової шкоди та шкоди здоров`ю потерпілому ОСОБА_6 , суд вважає, що заявлений потерпілим цивільний позов підлягає частковому задоволенню. Висновком судово-товарознавчої експертизи підтверджений розмір спричиненої шкоди внаслідок заволодіння телефоном в сумі 788,26 грн., що свідчить про обґрунтованість вимог ОСОБА_6 про стягнення на його користь з обвинуваченого відшкодування майнової шкоди в указаному розмірі.
Крім того, при вирішенні питання про відшкодування потерпілому моральної шкоди судом враховуються, що спричиненням майнової шкоди та шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_6 спричинені моральні страждання, в зв`язку з чим спираючись на принципи розумності та справедливості суд вважає обґрунтованим стягнення на його користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 3 000,0 грн. Зважаючи на викладене, з обвинуваченого на користь потерпілого в якості відшкодування цивільного позову підлягає стягненню майнова шкода в сумі 788,26 грн. та моральна шкода в сумі 3 000,0 грн.
Втрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі 196,56 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів у кримінальному провадження судом вирішується у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України призначивши покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки.
Строк відбування покарання обраховувати з 15.04.2015, врахувавши строк тримання під вартою з 21.10.2014.
Застосований відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у провадженні в сумі 196 (сто дев`яносто шість) гривень 56 коп.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_5 майнової та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 788 (сімсот вісімдесят вісім) гривень 0 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 3 000 (три тисячі) гривень 0 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речовий доказ у кримінальному провадженні CD-R диск з аудіозаписом, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 днів з дня проголошення через Ленінський районний суд м. Кіровограда, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_10