Справа № 1 -105 /2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2010 року Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого-судді Ставнійчука B.C.

при секретарі Ярош Т.М.

з участю прокурора Швець А.І.

адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, не працюючої, жительки с. Кислицьке, вул Макова, 18 Томашпільського району Вінницької області, раніше судимої 12 квітня 2010 року Томашпільським районним судом за ст. 185 ч.І КК України до 200 годин громадських робіт, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В ИВ :

ОСОБА_2 вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 12 квітня 2010 року будучи засудженою за ст. 185 ч.І КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт із зарахуванням в строк відбування покарання періоду тримання під вартою, всього 96 годин громадських робіт, будучи направленою для відбування покарання за місцем проживання в Кислицьку сільську раду Томашпільського району Вінницької області з початком строку відбування з 11 травня 2010 року, незважаючи на неодноразові попередження кримінально-виконавчої інспекції про недопустимість ухилення від відбування покарання , стала на шлях злісного ухилення від відбування покарання і, починаючи з 13 травня 2010 року умови відбування покарання порушила, станом на 11 червня 2010 року відпрацювала лише вісім годин громадських робіт із 104 годин призначених до відбування, фактично з'явилася відпрацювавши по 4 годин в день лише 11 та 12 травня 2010 року.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину в пред»явленому їй обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялася у вчиненому, по суті пояснила, що після вступу вироку у законну силу 7 травня 2010 року вона була ознайомлена у кримінально-виконавчій інспекції з умовами відбування покарання у виді громадських робіт і була направлена для відбування покарання за місцем свого проживання в Кислицьку сільську раду. До відбування громадських робіт вона приступила 11 травня 2010 року, а також працювала 12 і 13 травня. Однак 13 травня не прийшла на реєстрацію у сільську раду і тому цей день їй не було зараховано. Після 13 травня не працювала, так як їй було соромно появлятися «на люди», оскільки була побита співмешканцем громадянки ОСОБА_3 у якої підсудна проживає. Підтверджуючих документів про це у неї немає , так як за медичною допомогою, заявою у відповідні органи не зверталася. Після побиття була змушена покинути місце проживання в с.Кислицьке , нікого не повідомивши про це, і перейти проживати в сусіднє село Жолоби. Про наслідки ухилення від відбування покарання працівниками кримінально-виконавчої інспекції попереджалася.

Крім повного визнання вини самою підсудною, її винність у вчиненні злочину за обставин викладених в обвинувальному висновку, стверджується сукупністю інших доказів зібраних по справі та перевірених судом.

Будучи допитаним в якості свідка, начальник Томашпільського МРВ ОСОБА_4 ОСОБА_5 суду пояснив, що згідно вироку суду ОСОБА_2 було направлено для відбування громадських робіт за місцем її проживання у Кислицьку сільську раду та встановлено графік явки для реєстрації в КВІ кожний перший та третій вівторок місяця. Початок строку відбування покарання було визначено 11 травня 2010 року.За повідомленням Кислицької сільської ради ОСОБА_2 відпрацювала лише 11 і 12 травня, в подальшому на роботу, для реєстрації в КВІ стала не являтися. 26 травня 2010р. ОСОБА_2 було розшукано зовсім в іншому селі і винесено офіційне попередження про наслідки ухилення від відбування покарання. Однак остання відповідних висновків для себе не зробила і продовжила ухилятися від громадських робіт, тому 3 червня 2010р. їй було вдруге винесено офіційне попередження та внесено подання прокурору району для вирішення питання про порушення кримінальної справи за ст. 389 ч.2 КК України.

Свідки, Кислицький сільський голова ОСОБА_6, секретар сільської ради ОСОБА_7 суду пояснили, що ОСОБА_2 було направлено у сільську раду для відбування покарання у виді громадських робіт. Розпорядженням сільського голови ОСОБА_2 було залучено до громадських робіт, встановлено графік їх відбування, починаючи з 11 травня 2010 року. Відпрацювала ОСОБА_2 лише 11 та 12 травня, а в подальшому на роботу не з»являлася, за місцем проживання було відсутня і з»явилася у сільську раду дише 3 червня 2010 року. З будь-якими заявами про її побиття до сільської ради не зверталася.

Крім показань підсудної, свідків вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину стверджується: розпискою ОСОБА_2 від 7 травня 2010 р. про роз»яснення умов і порядку відбування громадських робіт (а.с/ 13), постановою і графіком про встановлення днів явки на реєстрацію в КВІ (а.с. 15, 16), направленням для відбування громадських робіт (а.с. 18), розпорядженням Кислицького сільського голови від 7 травня 2010 року №21 про залучення ОСОБА_2 до громадських робіт (а.с. 21), графіком відбування громадських робіт ( а.с. 22, 34), попередженнями про ухилення від відбування громадських робіт ( а.с. 29, 37), табелем обліку відбування громадських робіт, з якого вбачається, що ОСОБА_2 відпрацювала по 4 год. громадських робіт у день лише 11 та 12 травня 2010 року та іншими матеріалами справи.

Заслухавши пояснення підсудної, свідків, дослідивши матеріали справи і давши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд уважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину доказана і її дії прпавильно кваліфіковано за ст. 389 ч.2 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу підсудної, яка повністю визнала вину і щиро розкаялася у вчиненому, що суд визнає обставинами, які пом»якшують покарання, і вважає, щзо виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе в умовах застосування покарання у виді арешту.

Як убачається із вироку Томашпільського районного суду від 12 квітня 2010 року ОСОБА_2 було засуджено за ст. 185 ч.І КК України до 200 годин громадських робіт із зарахуванням у строк відбування покарання періоду тримання під вартою, всього 96 годин, і до повного відбуття покарання їй залишалося 104 години з яких, відповідно до табелю обліку відбування громадських робіт засудженою відбуто 8 годин в період 11 та 12 травня 2010 року ( а.с. 31). Таким чином невідбута частина покарання складає 96 годин (104 - 8 = 96 ). Оскільки суд дійшов висновку, що за новим вироком ОСОБА_2 підлягає призначенню покарання у виді арешту, то невідбута частина покарання за вироком суду від 12 квітня 2010 року буде становити 12 днів арешту з розрахунку, відповідно до п.4 ч.І ст. 72 КК України -одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт ( 96 : 8 = 12 ).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд-

ЗА СУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винною за ст. 389 ч.2 КК України і призначити покарання один місяць арешту, а на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду від 12 квітня 2010 року у виді 12 днів арешту, з розрахунку згідно ст.72 КК України, вісім годин громадських робіт за один день арешту , та остаточно визначити покарання - один місяць і 12 днів арешту.

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя