копія №1-30/07
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 року
Котелевський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді Островського Р.В.

при секретарі Білик Н.О.

з участю прокурора Томенко К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
смт. Котельва справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Іскрівка
Чутівського району Полтавської обл.,
жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта не повна середня, не одруженого, на утриманні дітей
не має, не працюючого, у відповідності до ст. 89 КК України раніше не судимого;

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с Іскрівка
Чутівського району Полтавської обл.,
жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні
дітей не має, не працюючого, раніше не судимого;

в скоєнні
злочину передбаченого ч. 2
ст. 186 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2, органами
досудового слідства обвинувачуються в тому, що вони 1 лютого 2007 року, близько 9 годин ранку,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в господарстві ОСОБА_3,
розташованому АДРЕСА_2, за
попередньою змовою між собою, маючи єдиний умисел на відкрите викрадення чужого
майна, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, відкрито заволоділи грошима потерпілого ОСОБА_3 в сумі 600 грн., після чого
з місця скоєння злочину зникли, а гроші в подальшому витратили на придбання
спиртних напоїв.

В судовому
засіданні підсудні свою вину в скоєнні злочину визнали частково і пояснили, що 31.01.2007 року, у вечірній
час прийшли до потерпілого додому, де разом з ним вживали спиртні напої. Ранком
продовжили вживати спиртне, а близько 9
години, коли ОСОБА_3 проводив їх до виходу з господарства ОСОБА_1 звалив
потерпілого на землю і утримував, перешкоджаючи опору, а ОСОБА_2 обшукав його
кишені, відкрито заволодів грошима в сумі 20
грн., після чого вони з місця злочину втекли.

Викрадені гроші ОСОБА_2 витратили
на придбання самогону та продуктів харчування і цигарок. Обидва підсудніх
стверджують, що заволоділи грішми потерпілого в сумі 20 грн. В ході
слухання справи не знайшло свого підтвердження обвинувачення підсудніх щодо
розміру викрадених грошей. Протягом досудового слідства та в судовому засіданні
ОСОБА_2 давали стабільні, узгоджені з іншими матеріалами справи покази. Крім
того на досудовому слідстві не було встановлено куди підсудні витратили решту 580 грн. Не було
виявлено речей які б вони могли придбати на викрадені кошти, не вилучено
готівки, котра могла залишитись у них після придбання спиртного та продуктів
харчування, хоча підсудних затримали працівники міліції через незначний
проміжок часу після скоєння злочину.

Натомість чітко
встановлено, що ОСОБА_2 придбали після скоєння злочину самогон у ОСОБА_4 з якою
розрахувались купюрою номіналом 20
грн., а отриману здачу 10
грн. витратили на продукти харчування та цигарки.

Непослідовні та
не чіткі покази потерпілого ОСОБА_3 також переконливо свідчать про те, що саме 20 грн. відкрито
викрали ОСОБА_2 у потерпілого.

Крім показань підсудних їх вина в судовому засіданні стверджена
такими доказами: показами потерпілого ОСОБА_3, котрий пояснив, що знає братів
ОСОБА_2 на протязі кількох років, вони неодноразово допомагали йому по
господарству, разом вживали спиртні напої, ніяких конфліктів між ними не
відбувалось. 31.01.2007 року у
вечірній час ОСОБА_2 прийшли до потерпілого додому, принесли з собою один літр
самогону і запропонували разом вжити спиртне. Перебуваючи в стані сп'яніння
ОСОБА_2 залишились ночувати в будинку ОСОБА_3, а на ранок продовжили пити
самогон. Близько 9 год. ранку,
коли підсудні зібралися йти додому ОСОБА_3 проводив їх до виходу з двору. В цей
час ОСОБА_1 напав на потерпілого, звалив на землю, утримував руки, притискав до
землі. В свою чергу ОСОБА_2 обшукав одяг потерпілого і дістав з однієї з кишень
гроші. Точну суму грошей, які знаходились у нього потерпілий назвати не може,
вважає що було викрадено 600
грн., однак повідомив, що міг сам заховати гроші в будинку, так як
знаходився в стані сп'яніння. В ході слухання справи від позову відмовився,
пояснив що претензій до підсудніх не має, при обранні покарання покладається на
розсуд суду, однак просить обрати покарання не пов'язане з позбавленням волі;
показами свідка ОСОБА_4, дослідженими в судовому засіданні, котра в ході
досудового слідства пояснила, що вранці 1.02.2007
року до неї звернулись брати ОСОБА_1 та ОСОБА_2, котрі попросили продати
літр самогону, за що розрахувались однією купюрою номіналом 20 грн. ОСОБА_4
продала їм спиртне та дала здачу 10
грн.;

протоколами відтворення обстановки та обставин події злочину
з участю ОСОБА_1
(а.с.22-28) та ОСОБА_2 (а.с.29-34) в ході яких обидва підсудних
розповіли та показали на місці механізм скоєння злочину. їх покази повністю
узгоджуються між собою та не протирічать іншим матеріалам справи. Протоколами
зводин віч-на-віч, котрі були проведені між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 (а.с.47-48), та
між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.45-46), в ході яких як потерпілий, так і підсудні
підтвердили свої покази;

Дії підсудних
судом кваліфіковані по ч.2 ст. 186
КК України, бо вони скоїли відкрите викрадення чужого майна (грабіж)
поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого
за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, а
також обставини що обтяжують та пом'якшують покарання, щире каяття, невеликий
розмір викраденого, те що підсудні зобов'язались повністю відшкодувати збитки,
сприяння розкриттю і розслідуванню злочину, вчинення ОСОБА_2 злочину вперше.
Вчинення підсудніми злочину в стані алкогольного сп'яніння суд визначає

обставиною, що
обтяжує покарання і вважає що їм слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі. В діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вбачається декілька обставин, що
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, а
тому враховуючи особи винних, тяжкість вчиненого злочину
суд дійшов висновку про можливість застосувати до підсудних
вимоги ст. 69 КК України і з урахуванням перерахованих пом'якшуючих їх вину обставин суд вважає за
можливе призначити покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої в санкції ч. 2 ст. 186 КК України.

А також, з
врахуванням щирого каяття та інших, перерахованих вище пом'якшуючих обставин, суд вважає, що виправлення підсудних можливе без
відбування покарання, тобто з застосуванням ст. 75 КК України.

Відповідно до медичних висновків Котелевської ЦРЛ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 страждають на хронічний алкоголізм,
потребують примусового протиалкогольного лікування,
котре їм не протипоказане. Враховуючи, що підсудні скоїли злочин на грунті алкоголізму та перебуваючи в стані сп'яніння, суд
приходить до переконання про необхідність застосування до них
примусового лікування від алкогольної залежності в умовах наркологічного кабінету Котелевської центральної районної лікарні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 323,324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, по ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку терміном у два роки не
вчинить нового злочину і зобов'язати його
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та повідомляти їх про зміну місця проживання і роботи.

Міру запобіжного заходу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

ОСОБА_2, по ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 2 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового
злочину і зобов'язати його періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та
повідомляти їх про зміну місця проживання і роботи.

Міру запобіжного заходу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Застосувати до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 примусове лікування від алкогольної залежності в
умовах наркологічного кабінету Котелевської центральної районної лікарні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області
протягом 15 діб з
моменту його проголошення.