ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Справа № 1-783/08

06 жовтня 2008 року Печерський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Карабаня В.М.,

при секретарі - Серебряковій М.М.,

за участю прокурора - Куценок О.І., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м.
Києва кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Урзуф, Першотравневого району, Донецької області, українця, громадянина України, освіта повна середня, не одруженого,
тимчасово не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 та тимчасово проживаючого
АДРЕСА_2, раніше судимого: 13.03.2008 року
Орджонікідзівським районним судом м. Маріуполя, Донецької області за ч. 2 ст.
186 КК України на строк 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 30.04.2008 року приблизно о 08 год. 00 хв.
знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3,
в якій мешкає його дівчина ОСОБА_2, скориставшись тим, що остання
відпочивала і не спостерігала за ним, повторно таємно викрав чуже майно, що
належить ОСОБА_2, а саме гроші в сумі 6000 доларів США, що в перерахунку на
гривню, відповідно до курсу НБУ, на час вчинення злочину складає 30 300 грн. 00
коп., 3000 євро, що в перерахунку на гривню, відповідно до курсу НБУ, на час
вчинення злочину складає 23 040 грн. 00 коп. та 10 000 грн. 00 коп., а всього
на загальну суму 63 340 грн. 00 коп.

Допитаний в ході судового слідства підсудний ОСОБА_1 свою
вину у вчиненому злочині визнав повністю, щиро розкаявся і показав суду, що
30.04.2008 року приблизно о 08 год. 00 хв. знаходячись в приміщенні квартири
АДРЕСА_3, в якій мешкає його дівчина
ОСОБА_2, викрав гроші в сумі 6000 доларів США, 3000 євро, та 10 000 грн. 00 коп. Покази
підсудного дані під час судового слідства є послідовними та об'єктивними
такими, що не змінювались протягом досудового та судового слідства і тому
приймаються судом як такі, що відповідають фактичним обставинам справи.

За згодою сторін судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів
по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході
досудового слідства по справі, стосовно фактичних обставин справи, які
правильно розуміє підсудний та інші сторони, і які ніким не оспорювались. Відповідно
до ч. 3 ст.299 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів у справі,
обмежившись допитом підсудного та дослідженням матеріалів кримінальної справи,
що характеризують його особу.

Тому суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що
характеризують особу підсудного, і дійшов до висновку про те, що дії підсудного
за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, як таємне викрадення чужого майна, вчиненими повторно, що завдали значної шкоди потерпілій.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину та його особу, який позитивно характеризується за місцем
проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання
винного, є його щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують його покарання, не
встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає,
що виправлення підсудного ОСОБА_1 можливо тільки в
умовах ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у
виді позбавлення волі.

Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив злочин після постановлення вироку 13.03.2008 року Орджонікідзівським районним
судом м. Маріуполя, Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України, яким його
засуджено на строк 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, суд вважає за необхідне при
призначенні покарання за сукупністю вироків застосувати положення ст. 71 КК
України.

Цивільний позов підсудний
ОСОБА_1 визнав і не заперечував проти
його задоволення.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що
цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Міру запобіжного заходу підсудному до вступу вироку в законну силу слід
залишити без змін у вигляді триманні під
вартою. Питання з речовими доказами суд вирішує у
відповідності до ст. 81 КПК України. На
підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4
(чотири) роки позбавлення волі.

Остаточне покарання ОСОБА_1 визначити за
сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України шляхом приєднання до
призначеного покарання, невідбутної частини покарання за вироком від 13.03.2008 року Орджонікідзівського районного
суду м. Маріуполя, Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України, яким його
засуджено на строк 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік, - у виді 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 слід
обраховувати починаючи з 30.07.2008 року, відповідно до вимог ст. 72 КК
України.

Речові докази, а саме мобільний телефон «Нокіа 8800» з сім-картою
«Київстар», які передані на зберігання власниці ОСОБА_2, залишити останній.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення 33 340 грн. 00 коп. -
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 33 340 (тридцять три тисячі триста
сорок) грн. 00 коп.

Постанову від 14.09.2008 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1, а
саме автомобіль «BMW 325і», державний номерний знак НОМЕР_1, синього кольору, 1991 року
випуску, кузов НОМЕР_2, залишити без змін для забезпечення виконання цивільного
позову.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити без змін з утриманням під вартою
у Київському СІЗО № 13.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом
п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя В. Карабань