АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1067/15 Справа № 183/1492/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

07 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Суддя - доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 , ознайомившись з апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000306 щодо:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Локачі Локачинського району Волинської області, раніше судимого,-

В С Т А Н О В И Л А:
05 травня 2015 року до Апеляційного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали кримінального провадження разом з апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000306 щодо ОСОБА_4 , яким затверджено укладену 25 березня 2015 року угоду про визнання винуватості між прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури у Дніпропетровської області- ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , призначено останньому покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, на підставі ст.76 КК України обвинуваченого зобов`язано: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально - виконавчої інспекції, стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави в особі науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ГУМВС України в Дніпропетровській області витрати на проведення судової вибухотехнічної експертизи в сумі 1536 гривень.
В апеляційній скарзі /а.с.48-50/ перший заступник прокурора Дніпропетровської області ставить питання про скасування судового рішення суду першої інстанції з підстав, передбачених ч.1 ст.412 КПК України, а саме через допущення судом істотних порушень вимог ч.4 ст.469 КПК України, відповідно до якої угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких завдано лише державним чи суспільним інтересам, а також п.1) п.3) ч.7 ст.474 КПК України та п.9) ч.2 ст.52 КПК України, оскільки, відповідно до положень останньої (в редакції Закону від 12.02.2015 року, за № 198-VIII), у разі укладення угоди між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості обов`язкова участь захисника з моменту укладення такої угоди, відповідно до вимог ч.7 ст.474 КПК України суд повинен був перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу, а всупереч чого ухвалив незаконний вирок, який не відповідає вимогам ч.3 ст.375 КПК України.
Вивчивши матеріали апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Згідно із п.2) ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Такі ж положення закріплено і у п.3) ч.3 ст.424 глави 23 КПК України, відповідно до якого вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Таким чином, виходячи зі змісту ч.4 ст.394 КПК України, можливо зробити висновок, що законодавець, враховуючи дотримання прав обвинуваченого у разі укладення угоди про визнання винуватості, так і повноваження прокурора, надає можливість саме обвинуваченому відповідно до вимог п.1) ч.4 ст.394 КПК України оскаржувати вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості з підстав невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положеннями статті 394 КПК України.
Приймаючи до уваги, що 25 березня 2015 року між прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 хоча й була укладена угода про визнання винуватості /а.с.17-20/, яка затверджена судом цього ж дня з винесенням обвинувального вироку /а.с.41-44/ при відсутності захисника, як того вимагали норми п.9) ч.2 ст.52 КПК України (в редакції Закону від 12.02.2015 року, за № 198-VIII), однак враховуючи наведене вище, а також те, що сам обвинувачений ОСОБА_4 вказаний вирок суду першої інстанції з підстав, передбачених п.1) ч.4 ст.394 КПК України не оскаржував, підстав для відкриття апеляційного провадження, на які посилається перший заступник прокурора Дніпропетровської області у своїй апеляційній скарзі, а саме - істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, згідно із п.2) ч.4 ст.394 КПК України, законодавець не передбачив, у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року щодо ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст.399 КПК України слід відмовити, оскільки судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскаржене згідно з положеннями статті 394 КПК України.
Керуючись п.2) ч.4 ст.374 КПК України, ч.4 ст.399 КПК України, суддя - доповідач
У Х В А Л И Л А:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Дніпропетровської області - ОСОБА_3 , на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0000306 щодо ОСОБА_4 , яким затверджено укладену 25 березня 2015 року угоду про визнання винуватості між прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області - ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами та копією ухвали невідкладно повернути першому заступнику прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_3 .
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Апеляційного суду
Дніпропетровської області ОСОБА_2