н/п 1-кп/640/269/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2013 р. Київський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді
Зуба Г.А.

суддів
Губської Я.В., Ніколаєнко І.В.

при секретарі
Хлистун Ю.А..

за участю прокурора
Омарова А.А. огли

захисника
ОСОБА_1

представника потерпілого , захисника
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., уродженця м.
Харкова, громадянина України, з вищою
освітою, не одруженого, не працюючого,
раніше не судимого, який мешкає за
адресою: АДРЕСА_1,

за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.7, 296 ч.4 КК Украини,-

ВСТАНОВИВ:

14 грудня 2011 року у проміжок часу з
02.00 до 03.00 ОСОБА_3, перебуваючи у стані
алкогольного та наркотичного
сп'яніння, знаходячись у дворі будинку,
у якому мешкає його тітка ОСОБА_4,
розташованому за адресою: АДРЕСА_6,
підійшов до першого під'їзду вказаного
будинку, де на проїжджій частині дороги
знаходилися припарковані автомобілі.
Далі, діючи з хуліганських спонукань,
ОСОБА_3 вирішив пошкодити їх
заздалегідь пристосованим до цього
предметом, а саме фрагментом металевої
труби.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
ОСОБА_3, використовуючи фрагмент
металевої труби, грубо порушуючи
громадський порядок з мотивів явної
неповаги до суспільства, діючи з особою
зухвалістю, завдав ним множинні удари
по автомобілю «Audi 80», д.н. НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_5, та по автомобілю
ВАЗ-2107, д.н. НОМЕР_1, власником якого
являвся ОСОБА_6 При цьому ОСОБА_3 ,
нехтуючи правилами суспільної
поведінки, порушив спокійний
відпочинок громадян, які проживають у
зазначеному будинку, внаслідок чого
останні прокинулися від створюваного
ОСОБА_3 шуму.

Продовжуючи свої злочинні дії,
ОСОБА_3 сів у салон автомобіля «Audi 80»,
д.н. НОМЕР_2 та , ігноруючи
загальноприйняті норми моралі , став
безпідставно викидати на вулицю речі
ОСОБА_5

Крім того, ОСОБА_3, не бажаючи
припиняти свої хуліганські дії ,
знайшовши у салоні пошкодженого ним
автомобіля Audi 80», д.н. НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_5 ніж, маючи умисел
направлений на протиправне
позбавлення життя людини, вирішив
знайти будь-яку особу та вбити її
знайденим ножем. При цьому ОСОБА_3
усвідомлював, що від нанесених ним за
допомогою ножа тілесних ушкоджень може
настати смерть потерпілого, та бажав
настання таких наслідків, тобто смерті
людини.

Взявши з собою ніж, тим самим
заздалегідь приготувавши його для
заподіяння смерті іншій особі, ОСОБА_3
з метою пошуку особи для умисного
вбивства, увійшов до під'їзду №1
вказаного будинку. Однак, піднявшись
сходами до 3-го поверху ОСОБА_3 не
зустрів нікого з громадян. Приблизно о
03.00, ОСОБА_3 , ігноруючи
загальноприйняті норми поведінки,
подзвонив у двері квартири АДРЕСА_2, де
проживають ОСОБА_7, ОСОБА_8 та їх
малолітній син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4,
порушивши при цьому нічний відпочинок
останніх.

Побачивши ОСОБА_7, який відчинив двері
тамбура, ОСОБА_3 нехтуючи
загальноприйнятими нормами моралі,
демонструючи грубу силу, жорстокість
та зухвалість, без будь-якої на те
причини, маючи умисел на позбавлення
життя ОСОБА_7 навмисно завдав
останньому один удар ножем в область
шиї, заподіявши потерпілому
колото-різане поранення шиї ліворуч з
ушкодженням по ходу раннього каналу
м'яких тканин, що відноситься до легких
тілесних ушкоджень ,що спричинили
короткочасний розлад здоров'я.

Однак ОСОБА_3 довести свій
злочинний намір, направлений на
позбавлення життя потерпілого з
хуліганських спонукань, до кінця не
зміг, з причин, що не залежали від йго
волі , тому що ОСОБА_7, не розуміючи, що
трапилося, побоюючись за своє життя та
здоров'я, а також своєї сім'ї, зачинив
двері тамбуру та забіг до своєї
квартири, а ОСОБА_3 з місця скоєння
злочину втік.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_3 вину у скоєному злочині не
визнав, та пояснив , що ніяких злочинів
він не скоював, машини побили інші
особи, які потім, коли він повертався
додому побили і його, забрали в нього
телефон, а він просто присів до
пошкодженої машини, а коли побачив
працівників міліції побіг від них, але
чому пояснити не може. Потерпілому
ОСОБА_7 взагалі ніяких тілесних
ушкоджень не заподіював, і до під'їзду
того дня не заходив.

Незважаючи на невизнання своєї вини,
винність ОСОБА_3 в кримінальних
правопорушеннях в об'ємі, визнаним
судом встановленим, повністю доказана
сукупність досліджених в судовому
засіданні доказів:

- свідченнями потерпілого
ОСОБА_7, який пояснив, що в ніч с 13 на 14
грудня 2011 р. він зі своєю дружиною
ОСОБА_8 і сином ОСОБА_9 перебував дома -
в квартирі АДРЕСА_2. Біля 3 годин ночі у
квартиру хтось подзвонив, і він пішов
її відкривати. Відкривши двері, в
під'їзді він побачив незнайомого йому
хлопця, як в подальшому йому стало
відомо - ОСОБА_3, від якого пахло або
ліками або спиртним. Хлопець, нічого не
кажучи, наніс йому один удар ножем в
область шиї. Почала литися кров, він
спитав у нападника «за що?» той
відповів «усіх». Потерпілий зачинив
двері та повернувся до кімнати, при
цьому зажав рану на шиї своїми пальцями
і сказав дружині викликати швидку, вона
її викликала. Лікарі які прибули,
наддали йому медичну допомогу, та
відвезли до лікарні ;

- свідченнями свідка ОСОБА_8, яка
пояснила у судовому засіданні про те,
що в ніч с 13 на 14 грудня 2011 р. вона разом
зі своїм чоловіком ОСОБА_7 та сином
ОСОБА_9 перебувала дома в квартирі
АДРЕСА_3. Біля третьої години в двері
квартири хтось подзвонив, і чоловік
пішов відкривати її. Через 1-2 секунди
чоловік повернувся і сказав, щоб вона
викликала швидку допомогу. При цьому
чоловік тримався рукою за шию, з під
якої виступала кров. Вона спитала «хто
це зробив», чоловік відповів
«наркоман». Вона викликала швидку
допомогу, лікарі що прибули наддали
першу допомогу та госпіталізували
його;

- свідченнями свідка ОСОБА_10, який
пояснив суду про те, що 14.12.2011 р. біля 03.00
у складі чергового наряду Київського
РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській
області, сумісно з ОСОБА_11 виїхав по
виклику у двір будинку АДРЕСА_6, де
побачив декілька автомобілів з
розбитими вікнами та іншими
ушкодженнями. З одного автомобілю
вибігав раніше не знайомий

молодий чоловік, як виявили пізніше -
ОСОБА_3, якій побачивши їх, став швидко
вбігати. Вони затримали ОСОБА_3 та
доставили його в Київський РВ ХГУ ГУМВС
України в Харківській області;

- аналогічні свідчення надав суду і
свідок ОСОБА_11;

- свідченнями свідка ОСОБА_12, який
пояснив суду, що в ніч с 13 на 14 грудня 2011
р біля 02.00 він почув що у дворі будинку
хтось шумить. Виглянув у вікно, побачив
припаркований автомобіль біля
під'їзду. На вулиці було темно і
освітлення у дворі не було. Біля машини
він бачив силует одного чоловіка, який
неодноразово відкривав двері
автомобілю, сигналізація не спрацювала
, тому він вирішив що це його
автомобіль;

- свідченнями свідка ОСОБА_13 яка
пояснила у судовому засіданні, про те,
що в ніч с 13 на 14 грудня 2011 р. біля 02.30
вона прокинулась від звуків
сигналізації від автомобілю,
припаркованого у її дворі. Вона
виглянула у вікно і побачила чоловіка
чи хлопця, якій як їй здалося був
одягнений у все чорне, але детальніше
вона не розгледіла, т. к. на вулиці було
темно. Потім чоловік зайшов до під'їзду,
а через 5 хвилин, вийшов і убігав у
сторону дамби;

- свідченнями свідка ОСОБА_14 яка
пояснила у судовому засіданні, про те,
що в ніч с 13 на 14 грудня 2011 р. біля 02.30
вона прокинулась сходила до туалету,
виглянула у вікно і побачила чоловіка
якій ходив біля «Ауді 80», якій в
подальшому пішов у сторону дамби.
Потім цей чоловік повернувся і сів в
автомобіль на пасажирське сидіння і
положив руку на вікно. Коли приїхали
працівники міліції чоловік вибігав з
машини і побіг у сторону дамби. Інших
підозрілих осіб у себе у дворі вона не
бачила;

- свідченнями свідка ОСОБА_15, яка
пояснила суду, про те, що в ніч с 13 на 14
грудня 2011 р. біля 02.30 вона прокинулась
від звуків, що на її думку, як їй
здалося що в машині хтось міняв колесо
у її дворі. Вона виглянула у вікно і
побачила чоловіка чи хлопця, якій як їй
здалося був одягнений у все чорне, а
також вона бачила жінку, і як їй здалося
вона сварилася з цим чоловіком, який
крутився біля машини;

- свідченнями ОСОБА_16 , яка пояснила , що
вона як слідчий СВ Київського РВ ХМУ ГУ
МВСУ в Харківський області 14.12.2011р.
проводила огляд місця злочину разом з
понятими та експертом НДЕКЦ при ГУМВДУ
в Харківський області ОСОБА_18 , а саме
квартири потерпілого, пошкоджених
автомобілів та прилеглої території, де
були знайдені та вилучені шапка та ніж;

- свідченнями ОСОБА_18 , який пояснив ,
що він як експерт НДЕКЦ при ГУМВДУ в
Харківський області 14.12.2011р. був
залучений до огляду місця злочину, в
ході якого він здійснював фото - зйомку,
а саме квартири потерпілого,
пошкоджених автомобілів та прилеглої
території, де були знайдені та
вилучені шапка та ніж;

- свідченнями ОСОБА_19, яка пояснила
суду, що 14.12.2011р. вона в складі бригади
швидкої допомоги, як фельдшер
виїжджала до АДРЕСА_2 для надання
медичної допомоги ОСОБА_7 , з приводу
поранення шиї, як пояснив потерпілий,
поранення йому заподіяв невідомий, при
цьому ОСОБА_7 так сильно притискав
поранення рукою, що вони не могли
відірвати його руку від рани, після
чого потерпілий був доставлений у
лікарню;

- свідченнями потерпілого ОСОБА_7
при очній ставці з ОСОБА_3, в ході якої
він підтвердив свої свідчення. ОСОБА_3
від дачі свідчень відмовився на
підставі ст. 63 Конституції України /т.1
л.д.210-214/;

- свідченнями ОСОБА_3 в процесі
відтворення обставин та обстановки
події, в процесі якого він розповів про
обставини скоєного ним злочину та
показав механізм спричинення ним
ножового поранення ОСОБА_7 /а.с. т.1 л.д.
102-104/;

- протоколом надання осіб для
впізнання, в якому зафіксовано факт
впізнання ОСОБА_7 ОСОБА_3, як
незнайомого парня, якій 14.12.2011 р. біля
03.00 год. безпричинно наніс йому ножове
поранення в область шиї /т.1 а.с. 207 -209 /;

- протоколом пред'явлення предметів для
впізнання, в якому зафіксовано факт
впізнання ОСОБА_3 шапки, яка належить
йому, і яку він вронив на дворі будинку

АДРЕСА_6, коли тікав від працівників
міліції /т.1 а.с. 215-216/;

- речовими доказами: куртка , брюки,
шапка , кофта, шапка ОСОБА_3; ніж,
фрагмент металевої труби /т.2 а.с..д.138-140/;

- висновком судово - імунологічної
експертизи № 240 - И/12 від 19.03.2012р. , згідно
якого на куртки, вилученої у ОСОБА_3 в
об'єктах 1,12 встановлена кров людини,
походження якої від ОСОБА_7, виключити
не можливе, від ОСОБА_3 дана кров
походити не може ( т.2 а.с. 39-40);

- висновками судово - імунологічної
експертизи № 242-И/12 від 14.03.2012 р. , згідно
якого на фрагменті марлевого бинту зі
змивом речовини (об»єкт№1), вилученим
при огляді міста події, встановлена
кров людини групи А с
ізогемаглютинином анті-В, походження
якої від громадянина ОСОБА_3 не
виключається. Громадянину ОСОБА_7 ця
кров належати не може /т.2 а.с. 46-48/;

- висновками судово - цитологічної
експертизи №271- Ц від 09.03.2012р. згідно
якому в скребках, вилучених при огляді
тамбура квартири АДРЕСА_2 кров,
походження якої від ОСОБА_7, не
виключається (т. 2 а.с. 52-56);

- висновками судово - імунологічної
експертизи №241- И/12 від 13.03.2012р. згідно
якому на підодіяльнику , вилученому
при огляді квартири АДРЕСА_2 кров,
походження якої від ОСОБА_7 не
виключається (т. 2 а.с. 60-63);

- висновками судово - цитологічної
експертизи №274- Ц від 14.03.2012р. згідно
якому на ножі, вилученому в ході огляду
місця пригоди виявлені сліди крови, але
встановити її належність не має
можливості через її малу кількість (т. 2
а.с. 67-70);

- протоколом огляду місця події від
14.12.2011 р. - двору будинку АДРЕСА_6, в якому
зафіксовані обставини у дворі, та також
факти знайдення і вилучення шапки і
ножа /т.1 а.с. 33-36/;

- висновком судово-медичної експертизи
3236 - А/12 від 22.02.2012 р., згідно з яким
потерпілому ОСОБА_7 були спричиненні
наступні тілесні пошкодження:
колото-різане поранення шиї зліва.
Ушкодження виникли у результаті дії
гострого колючо-ріжучого предмету. По
даним які маються , ОСОБА_7 удари тупим
твердим предметом не спричинялись.
Ушкодження що є в ОСОБА_7, були
спричинені одним колючо-ріжучим
предметом. За даними наданими медичною
документацією напрямок ранового
каналу спереду назад, декілька з права
ліворуч. Вірогідніше за усе, в момент
отримання ушкоджень, потерпілий
знаходився у вертикальному положенні
та був звернений передньою поверхнею
тіла до нападника. Ушкоджень,
характерних для самооборони, на тілі
ОСОБА_7 не знайдено. Після отримання
ушкодження потерпілий міг скоювати
осознані самостійні дії. Локалізація
ушкодження, що мається у ОСОБА_7,
доступна для спричинення власноруч.
Про те, спричинення даного ушкодження
власною рукою маловірогідне. При
отриманні тілесних ушкоджень ОСОБА_7
відчував больові відчуття, ступінь
яких виявити неможливо, у зв'язку з
відсутністю відповідного критерію /т.2
а.с..4-5/.

- висновком додаткової судово-медичної
експертизи №605-А/12 від 28.03.2012р. , згідно
якого механізм утворення пошкоджень,
які маються у ОСОБА_7, не суперечить
способу їх спричинення , на який вказує
як потерпілий в ході допиту , так і
звинувачений ОСОБА_3 в ході відтворення
обставин події (т.2 а.с. 123 -125);

- висновком комісійної судово -
медичної експертизи №165-КЕ/2013 від 12.06.2013
р., відповідно до якої згідно даним
медичної карти стаціонарного хворого
№ 392607 з ХМЛШНМД, в результаті подій від
14.12.2011 р., у громадянина ОСОБА_7 мали
місця колото-різане поранення шиї
ліворуч з ушкодженням по ходу раннього
каналу м'яких тканин (м'язів і фасцій).
Виходячи із протоколів операції від
14.12.2011 р. о 6-00 год - 6- 20 год і № 1279 від
14.12.2011 р. 4.50 - 6.00 (ревізія лівої сонної
артерії), ушкодження : лівих загальної
сонної, зовнішньої сонної і
внутрішньої сонної артерій а також
яремної вени ліворуч, не встановлено.
Крім того, візуально не був виявлений і
їх тромбоз.

Судячи із даних медичної карти
стаціонарного хворого №392607, «.. мається
рана в підщелепної області зліва з
розніми краями, гострими кутами .
Довжиною до 2 см», вказане
колото-різане поранення шиї у ОСОБА_7
утворилося від дії гострого знаряддя,
що має плоску поверхню, з шириною на
рівні занурення в шкіру не більше 2 см.
Виходячи із ревізії ранового каналу,
він має напрямок від низу до верху і
зліва направо (відносно сторін тіло
постраждалого), доходячи до бічної
поверхні глотки (довжина ранового
каналу не вказана) Таким знаряддям міг
бути клинок ножа. Ознак, які б свідчили
за повне занурення клинка ножа, в
медичній документації не вказано. Якщо
розглядати властивості клинка ножа,
лише по ширині (не більше 2 см), то цим
знаряддям міг би бути клинок ножа, який
надано на експертизу (максимальна
ширина клинка в заточеній частині леза
складає 1,5 см). Проте у зв'язку з тим, що
колото-різана рана і рановий канал в
медичній карті стаціонарного хворого
№ 392607 з ХМЛШНМД у повному обсязі не
описані, то конкретно встановити
групові ознаки клинка ножа, не
уявляється можливим. Тому, однозначно
вирішити питання про те, чи могло
колото-різане поранення шиї у ОСОБА_7
виникнути внаслідок дії клинка ножа,
наданого на експертизу, також не
уявляється можливим.

При додатковому огляді потерпілого
ОСОБА_7 12.06.2013 р. встановлено два рубці
на лівій половині шиї - один рубець
(післяопераційний) проходить через
проекцію каротидної ділянки, а другий
рубець (внаслідок поранення гострим
знаряддям) розташований на відстані 2,5
см. медіально від нього і на відстані 3
см. наперед від кута нижньої щелепи.
Анатомотопографічне розташування рани
на шкірі від пошкодження клинка ножа і
напрямок ранового каналу, по
відношенню до каротидної ділянки шиї,
вказують на те, колото-різане поранення
не могло проходити через місце
розташування лівої внутрішньої сонної
артерії. На користь відсутності ознак
безпосередньої дії загостреної
частини кінчика клинка ножа свідчать
неушкоджені м'які тканини, зовнішність
стінки судин в місті розташування
каротидного синусу. Якби безпосередньо
діяла загострена частина кінця клинка
ножа, що розглядається як дія предмету
з обмеженою поверхнею, то повинна була
відобразитись в м'яких тканинах
невелика (обмежена) ділянка
крововиливу. При умові ударної дії
предмету, якій по площині переважав
травмовану поверхню, мала би місце
контузійна дія, що повинно було
виразитися в утворенні масового
крововиливу у м'які тканини.
Колото-різане поранення шиї у ОСОБА_7,
що не спричинило ушкодження по ходу
ранового каналу великих кровоносних
судин і органів шиї, і не
супроводжувалася загрозливими для
життя явищами, не являється
небезпечним для життя і по ступеню
тяжкості розцінюється за критерієм
тривалості розладу здоров'я. По ступеню
тяжкості колото-різане поранення шиї у
ОСОБА_7 відноситься до ЛЕГКИХ тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. ( Згідно п. 2.3.3 «Правил
судово - медичного визначення ступеню
тяжкості тілесних пошкоджень»,
затверджених Наказом №6 МОЗ України
від 17.01.95 р.). Виходячи з даних,
викладених в карті, виїзду швидкої
медичної допомоги і медичній карті
стаціонарного хворого, у ОСОБА_7 на тілі
колото-різаного поранення шиї, в період
його госпіталізації, впродовж години
після отримання поранення, та
розвинувся інсульт лівої півкулі з
ішемічним ураженням головного мозку у
басейні лівої середньої мозкової
артерії, за рахунок розшарування і
надриву (найвірогідніше) внутрішньої
стінки (інтими ) лівої внутрішньої
сонної артерії (ЛВСА) і з подальшим
приєднанням тромбозу, що привело до
оклюзії (закриття просвіту )судини
тромботичними масами. При проведені
27.12.11 р. ультразвукової доплерографії
судин шиї встановлено, що в ділянці
біфуркації лівої загальної сонної
артерії відмічаються ознаки
уповільнення (стогнації) кровотоку, а у
просвіті лівої внутрішньої сонної
артерії вбачається тромботичні маси,
кровотік різко знижений, що вказує на
можливе місце ушкодження інтими в
ділянці біфуркації загальної сонної
артерії з переходом на внутрішню сонну
артерію. Виходячи зі свідчень
потерпілого ОСОБА_7, які він дав у
судовому засіданні 15.06.2012 р. відомо, що
після спричинення йому колото-різаного
поранення шиї постраждалий самостійно
сильно притискав судини каротидного
синусу з метою зупинки кровотечі із
рани, так як вважав що у нього ушкоджена
сонна артерія. Згідно

зданими із спеціальної літератури,
розшарування стінок внутрішньої
сонної артерії (ВСА) з клаптевим
розривом інтими, можуть утворюватися
як спонтанно, так і за рахунок
травматичної механічної зовнішньої
дій. Травматичне ушкодження стінки
внутрішньої сонної артерії виникає, як
правило, від дії тупих твердих
предметів за рахунок ударної дії у
бічну поверхню шиї або ж при сильному
притисканні сонної артерії до хребта.
При посттравматичному розшарування
стінок відбувається натягнення ВСА над
поперечними відростками верхніх
шийних хребців. Найчастіше
розшарування ВСА виникає в місцях
наявності атеросклеротичних бляшок в
місті виходу артерії із біфуркації
загальної сонної артерії. На початку
може не бути ніяких неврологічних
проявів, проте, в подальшому можуть
розвинутися прогресуючий тромбоз,
внутрішньо стінковий крововилив або
емболія. При посттравматичному
розшаруванні сонної артерії в ході
здавлення найчастіше спостерігаються
симптоми ішемії. У зв'язку з тим, що
ознак ушкодження судин каротидного
синусу клинком ножа, в ході проведення
операції, не встановлено, то не
виключається можливість виникнення
випадкового ушкодження внутрішньої
сонної артерії, за рахунок зовнішньої
травматичної дії, після нанесення
ОСОБА_7 колото-різаного поранення шиї,
можливо при обставинах на які вказує
постраждалий. Тому, ушкодження
внутрішньої стінки лівої внутрішньої
сонної артерії у ОСОБА_7 найвірогідніше
стало наслідком механічної дії в
ділянку сонної артерії, наймовірніше,
при причинені самим потерпілим при
тому способі і механізмі, на які він
вказує. Провокувальним чинником, що міг
сприяти надриву інтими судини могла
бути наявність атеросклеротичних
бляшок на її внутрішній оболонці.
Виходячи із вищенаведеного, слід
вважати, що між колото-різаним
пораненням шиї і розвитком ішемічного
інсульту у ОСОБА_7 відсутній
безпосередньо причинний зв'язок. У
даному випадку колото-різане поранення
шиї у постраждалого явилось
несприятливою умовою, на тлі якої, за
рахунок випадкових обставин, (справа
постраждалого самостійно зупинити
кровотечу з рани), могло статися
закрите ушкодження інтими лівих сонних
артерій що в подальшому призвело до
тромбозу і розвитку ішемічного
інсульту лівої півкулі. Таким чином,
розвиток ішемічного інсульту лівої
півкулі і його наслідки у ОСОБА_7,
згідно п. 4.7 «правил визначення ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень»,
затверджених Наказом №6 МОЗ України
від 17.01.1995 р., «…. інші наслідки
ушкодження, що обумовлені не власне
характером цього ушкодження, а
випадковими обставинами,
індивідуальними особливостями
організму, дефектами надання медичної
допомоги, тощо не повинні
враховуватися при оцінці ступеню
тяжкості», по ступеню тяжкості не
розцінюються. Судово-медичних даних, що
вказували на виникнення ішемічного
ушкодження головного мозку ОСОБА_7,
внаслідок неякісного надання медичної
допомоги, не встановлено. Після
спричинення ОСОБА_7 колото-різаного
поранення шиї, він міг здійснювати
самостійні дії до моменту колив нього
розвинувся ішемічний інсульт.

Взаємне розташування потерпілого і
нападника при нанесені ОСОБА_7
колото-різаного поранення було таким,
при якому забезпечувалася можливість
доступності знаряддя травми до
ушкодженої ділянки. Згідно даним із
наданої медичної документації і
результатів об'єктивного огляду
постраждалого в теперішній час, слід
зазначити, що у ОСОБА_7 мають місце
стійкі наслідки перенесеного
ішемічного інсульту лівої півкулі у
вигляді правостороннього спастичного
геміпарезу. Виходячи із даних, що
відображені в медичних амбулаторних
картках, як до подій 14.12.11 р. так і після
них, у ОСОБА_7 відмічаються вади зору у
вигляді міопії середнього ступеню обох
очей. На даний час у ОСОБА_7 гострота
зору правого ока 0,1 з корекцією -3,75 - 1,0 ;
лівого ока 0,1 з корекцією -4, 0 - 0, 9 - 1,0 . У
зв'язку з тим, що розвиток ішемічного
інсульту і його наслідки у ОСОБА_7 не
пов'язані з колото-різаним пораненням,
то визначені ступені втрати
професійної працездатності у зв'язку з
перенесенням ушкодженням головного
мозку, а також маючого місце стійкого
розладу гостроти зору, входить до
компетенції медико-соціальної
експертної комісії (МСЕК) (т.4 а.с. 168 - 181);

За таких обставин суд вважає, що
винність ОСОБА_3 у вчиненні
кримінальних правопорушень, визнаних
судом встановленими , доведена у
повному обсязі, та кваліфікує його дії :

за ст. 296 ч.1 КК України, як - хуліганство,
тобто грубе порушення громадського
порядку за мотивом явної неповаги до
суспільства, яке супроводжувалось
особливою зухвалістю;

за ст.ст. 15 ч.2 - 115 ч.2 п. 7 КК України, як -
замах на умисне вбивство, тобто умисне
вбивство з хуліганських спонукань, не
доведене до кінця з причин, не залежних
від волі винного.

Зміна кваліфікації дій ОСОБА_3
обумовлена тим, що прокурор в ході
судового розгляду змінив
обвинувачення в суді з ст.ст. 296 ч.4, 15 ч.2
- 115 ч.2 п.7 КК України на ст. ст. 296 ч.1, 15 ч.2
- 115 ч.2 п.7 КК України, потерпілі ОСОБА_5
та ОСОБА_6 погодились з прокурором і не
виявили бажання підтримувати
обвинувачення у раніше пред'явленому
обсязі, а представник потерпілого
ОСОБА_7, - ОСОБА_2 підтримав
обвинувачення у раніше пред'явленому
обсязі, але дії ОСОБА_3 в частині
заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7
кваліфіковані за ст.ст. 15 ч.2 - 115 ч.2 п.7 КК
України як - замах на умисне вбивство,
тобто умисне вбивство з хуліганських
спонукань, не доведене до кінця з
причин, не залежних від волі винного , і
додаткової кваліфікації за ст. 296 ч.4 КК
України не потребують. Згідно
Постанови Пленуму Верховного суду
України від 07.02.2003р. №2 тільки , якщо
крім вбивства з хуліганських мотивів
винний вчинив ще й інші хуліганські
дії, що супроводжувались особливою
зухвалістю чи винятковим цинізмом,
вчинене кваліфікується ще і за
відповідною частиною ст. 296 КК України,
що не суперечить висновкам суду.

Суд прийшов до висновку , що у висновку
судово-медичної експертизи 3236 - А/12 від
22.02.2012 р., не обґрунтовано встановлено ,
що потерпілому ОСОБА_7 були
спричиненні інші тілесні пошкодження,
крім колото-різаного поранення шиї
зліва, а і ще з пошкодженням судин
каротидного басейну зліва,
ускладненого тромбозом середньої
мозкової артерії ліворуч, з подальшим
розвитком ішемічного ураження
головного мозку в басейні лівої
середньої мозкової атрезії,
правостороннім млявим гемипарезом,
дотичне поранення бічної стінки
глотки, що за ступеням тяжкості
відноситься до тяжких тілесних
ушкоджень. Суд вважає висновок
комісійної судово-медичної експертизи
найбільш повним та обґрунтованим,
зробленим не тільки колегіально, але і
фахівцями вищої кваліфікаційної
категорії з залученням відповідних
фахівців в галузі нейрохірургії ,
невропатології, судинної хірургії та
хірургії також вищої кваліфікаційної,
яким встановлене: в результаті подій
від 14.12.2011 р., у громадянина ОСОБА_7 мали
місця колото-різане поранення шиї
ліворуч з ушкодженням по ходу раннього
каналу м'яких тканин (м'язів і фасцій);
ушкоджень : лівих загальної сонної,
зовнішньої сонної і внутрішньої сонної
артерій а також яремної вени ліворуч,
не встановлено; не був виявлений і їх
тромбоз; мається рана в підщелепної
області зліва з розніми краями,
гострими кутами, довжиною до 2 см,
вказане колото-різане поранення шиї у
ОСОБА_7 утворилося від дії гострого
знаряддя, що має плоску поверхню, з
шириною на рівні занурення в шкіру не
більше 2 см; при додатковому огляді
потерпілого ОСОБА_7 12.06.2013 р.
встановлено два рубці на лівій
половині шиї - один рубець
(післяопераційний) проходить через
проекцію каротидної ділянки, а другий
рубець (внаслідок поранення гострим
знаряддям) розташований на відстані 2,5
см. медіально від нього і на відстані 3
см. наперед від кута нижньої щелепи;
анатомотопографічне розташування рани
на шкірі від пошкодження клинка ножа і
напрямок ранового каналу, по
відношенню до каротидної ділянки шиї,
вказують на те, колото-різане поранення
не могло проходити через місце
розташування лівої внутрішньої сонної
артерії; на користь відсутності ознак
безпосередньої дії загостреної
частини кінчика клинка ножа свідчать
неушкоджені м'які тканини, зовнішність
стінки судин в місті розташування
каротидного синусу; якби безпосередньо
діяла загострена частина кінця клинка
ножа, що розглядається як дія предмету
з обмеженою поверхнею, то повинна була

відобразитись в м'яких тканинах
невелика (обмежена) ділянка
крововиливу; при умові ударної дії
предмету, якій по площині переважав
травмовану поверхню, мала би місце
контузійна дія, що повинно було
виразитися в утворенні масового
крововиливу у м'які тканини;
колото-різане поранення шиї у ОСОБА_7,
що не спричинило ушкодження по ходу
ранового каналу великих кровоносних
судин і органів шиї, і не
супроводжувалася загрозливими для
життя явищами, не являється
небезпечним для життя і по ступеню
тяжкості розцінюється за критерієм
тривалості розладу здоров'я; по ступеню
тяжкості колото-різане поранення шиї у
ОСОБА_7 відноситься до ЛЕГКИХ тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я ( т. 2 а.с. 4-5 , т. 4 а.с. 168 -
181).

Невизнання обвинуваченим своєї вини
суд розцінює , як спробу уникнути
відповідальності.

Що стосується інших обставин справи,
визнаних судом встановленими , то у
суду відсутні підстави , яки викликали
сумніви в об'єктивності наведених в
даному вироку доказів, а саме -
пояснень потерпілого та свідків, за
виключенням тієї частини , яка була
обґрунтована виключно на припущеннях.
В загалі пояснення потерпілого та
свідків є послідовними.

Оцінюючи показання свідка ОСОБА_21, який
повідомив суду, що вони разом з ОСОБА_3
14.12.2011р. до 03.00 годині вживали спиртні
напої, і що ОСОБА_3 в цей час не мав
можливості вчинити злочини, є
необґрунтованими, оскільки ОСОБА_21 є
товаришем обвинуваченого, вперше
допитаний саме в судовому засіданні ,
тобто через майже 2 роки, і бажає
допомогти ОСОБА_3 своєму приятелю
уникнути відповідальності, або
пом'якшити покарання, крім того дані
показання щодо часу скоєння злочину
суперечать свідченням потерпілого
ОСОБА_7 та інших свідків, які є
послідовними.

Свідчення свідка ОСОБА_22, про те, що
вона разом з ОСОБА_3 13.12.2011р. гуляла та
вживала спиртні напої, висновків суду
не спростовують.

Зауваження захисника ОСОБА_1 щодо
неправильності досудового слідства,
грубих порушень КПК України при
проведенні досудового слідства, а саме
відсутності на фото таблиці ілюстрація
№1 ножа та шапки, відсутності понятих
при проведенні огляду є
необґрунтованими, оскілки як
встановлено в судовому засіданні, що
підтвердили і свідки ОСОБА_16 (слідча) та
ОСОБА_18 (експерт який здійснював фото
зйомку) ніж та шапка були вилучені в
ході огляду місця події , а панорамне
фото двору було зроблено вже після
вилучення вказаних предметів, свідок
ОСОБА_23 , яка стверджує , що підпис на
протоколі огляду місця події стоїть
її, але вона не була присутня при огляді
квартири потерпілого , при цьому вона
наполягає, що в неї бувають провали
пам'яті, не можуть бути підставою для
висновку суду щодо таких порушень КПК
України, яки б спростовували висновки
суду щодо винності ОСОБА_3

Свідчення ОСОБА_24 про те, що їй зі слів
сусідів відомо, що автомобілі
пошкодили інші особи і їх було 3, судом
до уваги не приймаються , оскільки вони
надані з інших слів, а дані особи в
судовому засіданні не допитувалися, а
сама ОСОБА_24 навіть не навела їх дані ,
щодо їх осіб, клопотань щодо допиту
саме цих осіб на які посилається свідок
не заявлено.

Свідчення ОСОБА_15, про те, що вона разом
з чоловіком , який бив автомобілі
бачила і жінку , яка нібито з ним
сварилася, висновків суду не
спростовують.

Враховуючи положення ст.ст. 94, 95 КПК
України, що суд за своїм внутрішнім
переконанням , яке ґрунтується на
всебічному , повному й неупередженому
дослідженні всіх обставин
кримінального провадження , керуючись
законом, оцінює кожний доказ з точки
зору належності, допустимості,
достовірності , а сукупність зібраних
доказів - з точки зору достатності та
взаємозв'язку для прийняття
відповідного процесуального рішення,
при цьому жоден доказ не має наперед

встановленої сили. Разом з цим суд може
обґрунтовувати свої висновки лише на
показаннях, які він безпосередньо
сприймав під час судового засідання, і
не вправі обґрунтовувати судові
рішення показаннями, наданими
слідчому, прокурору, або посилатися на
них.

Призначаючи покарання обвинуваченому
у відповідності до вимог ст. 65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним кримінального
правопорушення, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Вивченням особи обвинуваченого
ОСОБА_3 встановлено, що він в раніше не
судимий , на обліку у лікарів
психіатра та нарколога не перебуває,
не одружений, не працює,
характеризується формально позитивно
Відповідно до висновку амбулаторної
судово-психіатричної експертизи №239
від 05.03.2012р. ОСОБА_3 ознак психозу, слабо
умія або інших психічних розладів не
виявляє. По своєму психічному стану
може віддавати себе звіт своїми діями
та керувати ними. В період часу, який
відноситься до подій інкримінованого
злочину, ОСОБА_3 знаходився не в стані
тимчасового розладу психічної
діяльності , а в стані гострої не
складної алкогольної інтоксикації,
при якої міг віддавати собі звіт у
своїх діях та керувати ними, (т.2 а.с.
171-174). Згідно акту судово-наркологічної
експертизи №165 від 09.02.2012р. у ОСОБА_3
виявлено психічний та поведінковий
розлад через сумісне вживання
алкоголю та психоактивних лікарських
засобів без синдрому залежності,
лікування не потребує (т.2 а.с. 178).

Обставин, що пом'якшують покарання ,
судом не встановлено

Обставини, що обтяжують покарання, є
скоєння злочину в стані алкогольного
та наркотичного сп'яніння.

При обранні виду та міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує
характер і ступінь тяжкості скоєного
ним кримінального правопорушення,
дані про особу обвинуваченого,
пом'якшуючі та обтяжуючі покарання
обставини, і вважає, що обвинуваченому
ОСОБА_3 слід призначити покарання у
вигляді позбавлення волі, в межах
санкції ст. 115 ч.2 п. 7 та ст. 296 ч.1 КК
України з застосуванням ст. 70 ч.1 КК
України, оскільки його виправлення та
перевиховання не можливе без ізоляції
від суспільства. Саме покарання у
вигляді позбавлення волі на думку суду
буде необхідним і достатнім для
виправлення обвинуваченого та
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень.

Строк відбування покарання слід
рахувати з 14.12.2011р. , тобто з моменту
його фактичного затримання.

Запобіжний захід слід до набрання
чинності вироком слід залишити у
вигляді тримання під вартою в СІЗО №27
м.Харкова.

Цивільний позов ОСОБА_7 підлягає
частковому задоволенню. Оскільки
згідно висновку комісійної судово -
медичної експертизи №165-КЕ/2013 від 12.06.2013
р. у потерпілого встановлені тільки
легкі тілесні ушкодження , яки потягли
за собою короткочасний розгляд
здоров'я, а будь який причинний зв'язок
з виникненням інсульту відсутній, то
вимога ОСОБА_7 про стягнення, з ОСОБА_3
675390 грн 75 коп. витрачених на лікування
та в подальшому , які необхідно буде
витратити на лікування саме наслідків
та профілактики інсульту - є
необґрунтованими та безпідставними.
Що стосується вимоги про відшкодування
моральної шкоди в сумі 500000 грн, то дана
вимога також є безпідставно завищеною,
стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7
підлягає 20000 (двадцять тисяч) грн на
відшкодування моральної шкоди, в інший
частині в задоволенні позовних вимог
відмовити.

Долю речових доказів , суд вирішує
відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України,
суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень ,
передбачених ст.ст. 296 ч.1 , 15 ч.2 - 115 ч.2 п.7
КК України та призначити йому
покарання :

- за ст. 296 ч.1 КК України у вигляді 2
років обмеження волі;

- за ст.ст. 15 ч.2 - 115 ч.2 п. 7 України у
вигляді 10 років позбавлення волі.

В силу ст. 70 ч.1 КК України остаточно
призначити покарання шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим у вигляді 10 (десяти )
років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання
ОСОБА_3 рахувати з 14.12.2011р.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання
цим вироком законної сили залишити без
змін у вигляді тримання під вартою в
СІЗО №27 м.Харкова.

Цивільний позов ОСОБА_7, задовольнити
частково, стягнути на його користь з
ОСОБА_3 20000 (двадцять тисяч) грн на
відшкодування моральної шкоди, в інший
частині в задоволенні позовних вимог -
відмовити.

Речові докази, які знаходяться на
зберіганні в СУ ГУМВСУ в Харківській
області залишити там на зберіганні до
набранням вироком законної сили, а
після чого знищити.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Харківської області
через Київський районний суд м.
Харкова протягом 30 днів з дня його
проголошення, а ОСОБА_3 в той же строк з
моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КПК України,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий - суддя
Зуб Г.А.

Судді
Ніколаєнко
І.В.

Губська Я.В.