Єдиний унікальний номер 243/3492/15-к
Номер провадження 1-кп/243/300/2015
ВИРОК

іменем України

13 травня 2015 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Слов`янську кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України,цигана, неодруженого,з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 04.07.2007 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 187 ч. 1, ст. 190 ч. 1, ст. ст. 70, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 31.03.2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70, 71, 72, 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

- 22.03.2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 190 ч. 2, ст. 71КК України до 5 років позбавлення волі,звільнився 20.01.2015 року у зв,язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена, а саме 04.07.2007 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 187 ч. 1, ст. 190 ч. 1, ст. ст. 70, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 31.03.2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70, 71, 72, 75КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; 22.03.2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 190 ч. 2, ст. 71КК України до 5 років позбавлення волі, 06 березня 2015 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, знаходячись біля кіоску «Шаурма», розташованого на привокзальній площі міста Слов`янська, побачив в ньому раніше знайомого ОСОБА_6 , тоді у нього виник злочинний намір на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, тобто вчинити шахрайство.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, протиправно, із корисливих мотивів з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, підійшов до ОСОБА_6 та, здійснюючи свої злочинні наміри, маючи умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами в розмірі 600 гривень шляхом обману, в розмові запропонував ОСОБА_6 викупити належне йому золото, яке нібито знаходиться під заставою.

Не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , ОСОБА_6 добровільно, будучи введений в оману, на дану пропозицію погодився і біля будинку АДРЕСА_2 , передав ОСОБА_4 гроші в сумі 600 гривень. Інсценуючи викуп золота, ОСОБА_4 з отриманими грошима в сумі 600 гривень зайшов у другий під`їзд будинку АДРЕСА_2 . Вийшовши звідти, став пояснювати ОСОБА_6 , що золото нібито перебуває у іншої особи, яка повинна приїхати через декілька хвилин та віддати його ОСОБА_4 . Після чого, заволодівши зазначеними коштами в сумі 600 гривень, обвинувачений з місця злочину втік, розпорядившись ними на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріальний збиток в сумі 600 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся та пояснив, що ввечері 6 березня 2015 року зустрів ОСОБА_6 і, бажаючи заволодіти його грошовими коштами, запропонував останньому викупити належне обвинуваченому золото, яке нібито знаходиться під заставою. Потерпілий передав обвинуваченому грошові кошти в сумі 600 гривень, після чого ОСОБА_4 зайшов у другий під`їзд вказаного будинку а, вийшовши звідти, пояснив ОСОБА_6 , що золото нібито перебуває у іншої особи, яка повинна приїхати через деякий час та віддати його. Після чого, заволодівши коштами в сумі 600 гривень,обвинувачений з місця злочину зник. Відшкодував потерпілому шкоду в розмірі 600 гривен.

Згідно показань потерпілого ОСОБА_5 ,до нього підійшов обвинувачений та попросив дати 600 гривен , щоб викупити його золото, яке знаходилося під заставою. Спочатку потерпілий не погоджувався , але обвинувачений неодноразово звертався до нього з проханням ,посилаючись на свою родину та скрутне становище. Не підозрюючи про злочинні наміри обвинуваченого , будучи введеним в оману, потерпілий передав обвинуваченому 600гривен , з якими ОСОБА_7 пішов до певної квартири. Повернувшись через короткий час обвинувачений пояснив , що золото перебуває у іншої особи , що треба почекати , а потім з грошима зник. Гроші повернуто потерпілому , коли останній звернувся до правоохоронних органів. Потерпілий не наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повторно заволодів чужим майном шляхом обману, чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 190 КК України , у вчиненні якого суд визнає винним ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання , та думку потерпілого про несуворе покарання обвинуваченого.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному кримінальному правопорушенні та відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає , що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання пов`язане з позбавленням волі та неможливим обрання іншого покарання.

Захід забезпечення кримінального провадження в порядку передбаченому КПК України не застосовувався та не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді 1 / одного / року позбавлення волі.

Після набрання вироком чинності Слов,янському МВ / з обслуговування м.Слов,янська та Слов,янського району/ ГУМВСУ у Донецькій області затримати ОСОБА_4 та направити його через ІТУ м.Слов,янська до Артемівського СІ УДПтСУ в Донецькій області для подальшого відбуття покарання.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1