НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/9156/14-к
Провадження № 1-кп/0182/49/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі у режимі відео конференції, кримінальне провадження №0008746 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12 квітня 2007 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 186 ч.2, 309 ч.1, 122 ч.1 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; - 24 грудня 2007 року Баглейським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.186 КК України, до 4 років 6 місяців позбавлення волі; - 19 квітня 2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 309 ч. 2 ст. 395 КК України до 2 років позбавлення волі; -13 травня 2014 року Ірпінським міським судом Київської області за ст. 309 ч. 2 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 23 вересня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва, за ст.ст.395, 70 ч.4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, 10 грудня 2013 року приблизно о 14 годині 15 хвилин, перебуваючи в приміщенні магазину «Тепло-люкс», який розташований по вул. Шевченко буд. 239 в м. Нікополі Дніпропетровської області, замітив на прилавку мобільний телефон моделі Fly IQ 238.

Після цього у нього виник умисел на викрадення чужого майна.

З цією метою, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що власник мобільного телефону знаходиться в кінці кімнати, таємно, повторно викрав з прилавку мобільний телефон моделі Fly IQ 238 IMEI НОМЕР_1 вартістю 800 грн., в якому знаходилася сім-карта оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 грн., на рахунку грошей не було та картка оператора «Лайф» вартістю 10 грн. на рахунку якої було 7 грн., який належав ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 827 грн.

Однак, обвинувачений довести свій намір до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як на місці злочину він був затриманий потерпілим ОСОБА_7 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінального правопорушення та суду показав, що він дійсно вчинив злочин. Але він не погоджується з кваліфікацією його дій, оскільки він мав намір на таємне викрадення мобільного телефону. В грудні 2013 року він зайшов в магазин по вул.. Шевченко в м. Нікополі. Продавець знаходився в кінці приміщення і спілкувався з покупцем. В цей час він з прилавку викрав його мобільний телефон. Коли продавець звернувся до нього з питанням, що він бажає придбати, він подумав, що той бачив як він викрав телефон. Тоді він дістав мобільний телефон з кишені, поклав його на підлогу та був затриманий потерпілим.

Вина обвинуваченого підтверджується дослідженим в судовому засіданні протоколом огляду мобільного телефону, який надав потерпілий після вилучення його у обвинуваченого

Дії обвинуваченого слід перекваліфікувати з ч.2 ст.186 КК України на ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України за ознакою незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

До такого висновку суд прийшов враховуючи наступне.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав повністю та суду показав, що він мав умисел на таємне викрадення чужого майна та при спробі вчинення злочину був затриманий потерпілим.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, і судом в порядку ст..325 КПК України було прийнято ухвалу про можливість розгляду справи в його відсутність.

Відповідно до ст.95 КПК України, суд може об ґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Отже, виходячи с показів обвинуваченого в судовому засіданні, з урахуванням того, що вони не спростовуються будь-якими доказами, суд і прийшов до висновку, що в його діях вбачається склад злочину, передбачений ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його визнання вини і вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 70 ч.4 КК України та принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим. Цивільний позов потерпілим не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України ,
ЗАСУДИВ :
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки. На підставі ст. 70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначене покарання поглинути покаранням за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 23 вересня 2014 року і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки три місяця. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався. Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 25 квітня 2014 року. Речові докази у кримінальному провадженні залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_6 . На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим з дня отримання копії вироку, через Нікопольський міськрайонний суд.
Головуючий суддя: