Справа № 163/551/15-к
Провадження № 1-кп/163/27/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2015 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль кримінальне провадження №0000072 про обвинувачення

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 09 лютого 2015 року близько 15 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом вийняття віконної шиби, просунувши руку через отвір у вікні проник в житловий будинок ОСОБА_5 , розташований на АДРЕСА_1 , звідки зі стола у кухні таємно викрав гроші в сумі 300 гривень, належні останньому, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у житло, визнав повністю, суду дав показання про те, що 09 лютого 2015 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пішов до потерпілого додому позичити гроші. Потерпілого вдома не було, так як вхідні двері були зачинені на навісний замок. Він вийняв рукам шибку вікна і через отвір просунув руку в кухню, де зі стола кухні таємно викрав гроші в сумі 300 грн. Викрадені гроші витратив на спиртне та продукти харчування. У вчиненому щиро розкаявся, матеріальну шкоду відшкодував повністю.

Потерпілий ОСОБА_5 дав суду показання про те, що 09.02.2015 року повернувшись додому після 19-ї години, виявив, що зі столу на кухні зникло 300 гривень. Про вчинення крадіжки обвинуваченим дізнався від односельчан. Викрадені грошові кошти ОСОБА_4 йому повернуті частково - в сумі 200 грн., а 100 грн. вилучені у обвинуваченого працівниками міліції . Просив суд обвинуваченого суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.185 КК України, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а учасники судового провадження не заперечили щодо встановлених обставин, тому суд на підставі ч. 3 ст.349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Органами досудового слідства дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України.

Отже, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст.185 КК України.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного - посередню характеристику підсудного з місця проживання. До пом`якшуючих покарання ОСОБА_4 обставин суд відносить його щире каяття у вчиненому добровільне повне відшкодування спричиненої матеріальної шкоди, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, до обтяжуючих його покарання обставин суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

На підставі викладеного суд приходить до висновку що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах закону, за яким він притягнутий до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі. Оскільки, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, щире каяття обвинуваченого у вчиненому, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання за даним вироком з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обовязки відповідно ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування не обирався, клопотання про обрання такого заходу стороною обвинувачення не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: одну купюру номіналом 100 (сто) гривень, що знаходиться на зберіганні в бухгалтерії Любомльського РВ УМВС України у Волинській області, повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:суддя ОСОБА_1