Справа № 11-а- 637 Головуючий в суді 1 інстанції - Адаменко
Категорія - ч. 3 ст. 185 КК України
Доповідач - Кадегроб А.І.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 вересня 2008 року колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Осєтрова В.І.,
Суддів - Кадегроб А.І., Деревинського С.М.,
за участю прокурора -
при секретарі - Чернявській О.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді апеляції помічника
прокурора Бобринецького району М. Коваль на вирок Бобринецького
районного суду Кіровоградської області
від 16 лютого 2007 року, -
Вказаним вироком суду було
засуджено:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, українця,
гр. України, одруженого, працюючого бетонником в ПП « ТЕРРА - 2007», судимого:
09.02.2004 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч. 1
ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим
04.04.2005 року тим-же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років
позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки,
за ст. 185 ч. 2 КК України до 2
років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків,
шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком
Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04.04.2005 року до покарання за вказаним
вироком, остаточно визначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення
волі. Відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від
відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вказаним
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 13 жовтня 2005
року близько 24 години, перебуваючи в приміщенні літньої кухні домоволодіння
АДРЕСА_2, скориставшись тимчасовою відсутністю господарів та інших присутніх, з
яким разом відпочивали, таємно, повторно
викрав мобільний телефон «Nokia-2600»
із стартовим пакетом, на загальну суму 600 грн., які належали потерпілій
ОСОБА_2, та розпорядився викраденим на власний розсуд.

В своїй
апеляції прокурор просить вирок суду скасувати в зв»язку із м»якістю
призначеного покарання, постановити новий вирок. Вважає, що призначене судом покарання засудженому не
відповідає даним про особу засудженого, оскільки той неодноразово судимий за
аналогічні злочини, і злочин вчинив в період іспитового строку, що свідчить про
соціальну нестійкість засудженого та про його небажання стати на шлях
виправлення та підвищену суспільну небезпечність.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляції, просить винести новий вирок, призначивши
засудженому міру покарання у вигляді позбавлення волі, доводи засудженого, який
просить вирок суду залишити без змін,
вивчивши доводи апеляції та матеріали кримінальної справи, судова
колегія доходить висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню в повному
обсязі, а вирок суду 1 інстанції - скасуванню в порядку ст. 378 КПК України в
частині призначеного ОСОБА_1 надто м”якого покарання з винесенням по справі
нового вироку.

Висновки
суду щодо винності засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину,
ніким з учасників процесу не оспорюються, не викликають у колегії суддів
сумнівів, а тому суд вважає, що вина засудженого доведена в повному обсязі.

Кваліфікацію
дій засудженого за ст. 185 ч. 2 КК України
судова колегія визнає об”єктивною і такою, що відповідає матеріалам
кримінальної справи.

Разом з
тим судова колегія вважає, що при призначенні покарання судом 1 інстанції не в
достатній мірі були враховані дані про особу винного та обставини, що обтяжують
та пом»якшують покарання, а тому вважає призначене покарання занадто м”яким.

Так,
судова колегія враховує, що засуджений вчинив злочин в період іспитового
строку, на шлях виправлення не став, характеризується позитивно, вчинив
аналогічний злочин, а тому вважає, що виправлення підсудного можливе тільки в
умовах ізоляції його від суспільства.

Крім
того, суд першої інстанції визнав обставиною обтяжуючою покарання - вчинення
злочину повторно. Судова колегія не може погодитися із такими висновками суду,
оскільки повторність тотожних злочинів як обтяжуюча обставина може мати місце тільки тоді, коли винний вчиняє злочин, в конструкції складу
якого повторність не передбачена в
якості кваліфікуючої ознаки. В даному випадку, повторність виступає як
кваліфікуюча ознака складу злочину, а тому колегія суддів вважає необхідним
виключити повторність із обтяжуючих покарання обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362-365, 378
КПК України,
судова колегія,-

З А С У Д И Л А :

Апеляцію
помічника прокурора Бобринецького району
на вирок Бобринецького районного суду
Кіровоградської області від 16 лютого 2007 року відносно ОСОБА_1
задовольнити, вказаний вирок суду скасувати в частині призначеного засудженому
покарання.

Призначити
ОСОБА_1 покарання за ч. 2 ст. 185 КК
України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання
невідбутої частини покарання за вироком
Бобринецького районного суду від 04
квітня 2005 року і остаточно до відбуття ОСОБА_1 призначити покарання у
вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести)
місяців позбавлення волі.

Міру
запобіжного заходу засудженому на касаційний період змінити з підписки про
невиїзд на утримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_1 вираховувати із моменту взяття його під
варту, тобто з 30 вересня 2008 року.

В решті
вирок - залишити без змін.

Вирок
може бути оскаржено у Верховний Суд України через апеляційний суд
Кіровоградської області в місячний строк з моменту проголошення, а засудженим -
в то-же строк з часу вручення йому копії вироку.

Судді:

З оригіналом вірно:

Суддя апеляційного суду А.І.
Кадегроб

Кіровоградської області