Справа № 379/2607/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/179/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 54 11.02.2015

ВИРОК
Іменем України

11 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

секретаря судових засідань ОСОБА_8

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_9 на вирок Таращанського районного суду Київської області від 08 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тараща, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

- визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Таращанського районного суду Київської області від 08 грудня 2014 року затверджено угоду від 21 листопада 2014 року, укладену між прокурором прокуратури Таращанського району Київської області та обвинуваченим ОСОБА_7 про визнання винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України та призначено ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 71 КК України у виді арешту на строк 6 місяців.

Згідно вироку на підставі угоди, ОСОБА_7 визнано винуватим у порушенні правил адміністративного нагляду, а саме самовільному залишенні ним місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, за наступних обставин.

17 червня 2014 року ухвалою Березанського міського суду Київської області, на підставі п. «б» ст. 3, ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» щодо ОСОБА_7 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік після звільнення з місць позбавлення волі. Крім того, зазначеною ухвалою ОСОБА_7 встановлено обмеження, які полягали у необхідності проходження реєстрації в територіальному органі внутрішніх справ щовівторка кожного місяця, забороні залишення місця проживання в період з 21 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, забороні виїзду по особистих та службових справах за межі району без дозволу органу внутрішніх справ.

25 червня 2014 року, у день звільнення з виправної колонії ОСОБА_7 було ознайомлено із зазначеною ухвалою та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 395 КК України.

20 жовтня 2014 року, ОСОБА_7 , з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив без дозволу територіального органу внутрішніх справ місце свого проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та до 06 листопада 2014 року перебував у місті Яготин, Київської області.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Таращанського районного суду Київської області від 08 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 узгоджене сторонами угоди покарання за ст. 395 КК України у виді арешту строком на 5 місяців 15 днів, остаточне покарання ОСОБА_7 визначити на підставі статті 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Таращанського районного суду Київської області від 22 вересня 2014 року, у виді арешту строком на 6 місяців. Підставами для скасування вироку суду першої інстанції прокурор зазначає істотне порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор зазначає, що в порушення вимог статті 475 КПК України, суд, затвердивши угоду про визнання винуватості, взагалі не призначив ОСОБА_7 узгоджене сторонами покарання за ст. 395 КК України, а також не зазначив принцип визначення йому остаточного покарання за сукупністю вироків. На переконання апелянта, зазначені порушення є істотними та тягнуть за собою скасування оскаржуваного вироку.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого, який не заперечував проти апеляційної скарги, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.2 ч.4 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції за апеляційною скаргою прокурора переглядає вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості виключно в частині призначення судом покарання.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно статті 475 КПК України, вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків, при цьому у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання.

Однак, провівши судовий розгляд з дотриманням загального порядку судового провадження на підставі угоди відповідно до статті 474 КПК України, суд першої інстанції при ухваленні вироку відносно ОСОБА_7 на підставі угоди про визнання винуватості, проігнорував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону та не призначив ОСОБА_7 узгоджене сторонами угоди покарання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 27 листопада 2014 року до Таращанського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт, складений відносно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, а також угода про визнання винуватості від 21 листопада 2014 року, укладена між старшим прокурором прокуратури Таращанського району Київської області ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_7 . Відповідно до умов угоди, ОСОБА_7 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України. При цьому, сторонами було узгоджено призначення ОСОБА_7 покарання за ст. 395 КК України у виді арешту на строк 5 місяців 15 днів, остаточне покарання ОСОБА_7 підлягало визначенню на підставі статті 71 КК України, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Таращанського районного суду Київської області від 22 вересня 2014 року у виді арешту на строк 6 місяців.

Затвердивши угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , суд першої інстанції в резолютивній частині вироку зазначив про визнання винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України та призначив останньому покарання з застосуванням статті 71 КК України у виді арешту строком на шість місяців.

При цьому, за статтею 395 КК України покарання ОСОБА_7 не призначено взагалі, а при застосуванні статті 71 КК України судом не зазначено принцип визначення обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю вироків.

Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому оскаржуваний вирок суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом свого вироку на підставі п.2 ч.1 ст.420 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Вирок Таращанського районного суду Київської області від 08 грудня 2014 року, ухвалений відносно ОСОБА_7 - скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_7 .

Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_7 засудженим за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком на 5 (п`ять) місяців 15 (п`ятнадцять) днів.

Остаточне покарання ОСОБА_7 визначити на підставі статті 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Таращанського районного суду Київської області від 22 вересня 2014 року, у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:

__________________ __________________ ____________________
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5