У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Скотаря А.М. і Кузьменко О.Т.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 1 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою засуджених
ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Вироком Єнакіївського міського суду
Донецької області від 25 квітня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, судимості не має,

і

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, судимості не має,

засуджено кожного за ч. 1 ст. 122 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звільнено від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. До них також застосовано
вимоги, передбачені ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 5 серпня 2005 року апеляції
засуджених ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок без зміни.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнано винуватими у тому, що вони 24.09.2003 р. у м.
Єнакієво Донецької області на ґрунті неприязних стосунків умисно заподіяли
ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою
наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров'я.

За змістом касаційної скарги засуджені, посилаючись на те, що ОСОБА_1
заподіяв потерпілому ОСОБА_3 середньої тяжкості тілесне ушкодження при
перевищенні меж необхідної оборони, а ОСОБА_2
- на безпідставність засудження, просять судові рішення скасувати, а
справу направити на новий судовий розгляд. Також вони вказують на те, що судом
порушено таємницю наради суддів.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів уважає, що необхідно відмовити в задоволенні касаційної
скарги засуджених.

Твердження засуджених у скарзі про те, що ОСОБА_2 не наносила ударів
потерпілому, а ОСОБА_1 перевищив межі
необхідної оборони, не ґрунтуються на законі й матеріалах справи.

Як визначено ст. 36 КК України, необхідною обороною
визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів
особи, яка захищається від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння
тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для
негайного відвернення чи припинення посягання.

По справі встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є сусідами й
проживають на вулиці АДРЕСА_1, між ними тривалий час існують неприязні
стосунки. 24.09.2003 р. у денний час між ними на грунті таких стосунків виникла
чергова сварка, в ході якої ОСОБА_1 наніс ОСОБА_3 декілька ударів по обличчю,
від яких той упав на землю. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_1 наніс йому ще
декілька ударів по голові й обличчю, а
ОСОБА_2, яка спостерігала за діями свого чоловіка, узяла милицю, яка
належала ОСОБА_1, і нанесла нею ОСОБА_3 3 удари по голові. Від зазначених
спільних дій ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 заподіяно середньої тяжкості тілесне
ушкодження, що спричинило тривалий розлад його здоров'я. Це підтверджено частково
показаннями засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не заперечували, що між ними і
ОСОБА_3 були неприязні стосунки та обопільна бійка; показаннями потерпілого
ОСОБА_3, про те, що 24.09.2003 р. у денний час його побили ОСОБА_1 та його
дружина ОСОБА_2; показаннями свідків - очевидців ОСОБА_4, ОСОБА_5 і ОСОБА_6,
які підтвердили показання потерпілого ОСОБА_3 щодо побиття останнього ОСОБА_1
та ОСОБА_2; висновками судово-медичних експертиз і даними протоколів слідчих
дій.

За таких обставин суд, вірно встановивши, що ОСОБА_3 не вчиняв щодо ОСОБА_1
суспільно небезпечного посягання й те, що дружина останнього - ОСОБА_2 теж
приймала участь у побитті потерпілого, правильно кваліфікував їх дії за ч. 1
ст. 122 КК України, а тому підстав для скасування судових рішень із направленням
справи на новий судовий розгляд, як про це йдеться в касаційній скарзі
засуджених, немає.

Не знайшли свого підтвердження в ході
перевірки матеріалів справи й посилання засуджених у касаційній скарзі на порушення таємниці
наради суддів, оскільки вони ґрунтуються лише на їх припущеннях.

Призначене засудженим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України.

З огляду на викладене передбачені законом підстави для призначення справи
до касаційного розгляду відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

відмовити у задоволенні касаційної скарги засуджених ОСОБА_1 й ОСОБА_2.

Судді:

КОНОВАЛОВ В.М. СКОТАРЬ
А.М. КУЗЬМЕНКО О.Т.