АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 435/8080/12Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11/774/18/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
підсудного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула 17 березня 2015 року у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі справу за апеляцією підсудного ОСОБА_6 на ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`є-Дмитрівка Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, українця, раніше судимого: 19.09.2006р. Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської обалсті за ст.ст.296 ч.1, 122 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст.ст.115 ч.1, 146 ч.3 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, раніше судимого: 1) 09.08.2006р. Саксаганським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в сумі 510 гривень, 2)03.04.2012р. Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання строком на 1 рік, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ст.ст. 121 ч.2, 146 ч.3 КК України ;
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Ангарська Іркутської області, громадянина України, руського, раніше судимого: 1) 25.10.2007р. Довгинцівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.296 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 2) 30.06.2011р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.203 ч.1 КК України до штрафу в дохід держави в сумі 850 гривень; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,
за ст.ст.121 ч.2, 146 ч.3 КК України ;
направлено прокурору міста Кривого Рогу для проведення додаткового розслідування, -
Органами досудового слідства дії кожного з підсудних були кваліфіковані за п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України за ознаками: вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, за попередньою змовою групою осіб, та за ч.3 ст.146 КК України за ознаками: незаконного позбавлення волі або викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинили тяжкі наслідки.
Запідозривши ОСОБА_11 в крадіжці грошей, ОСОБА_8 цього ж дня, повідомив про свої підозри знайомим ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які прийшли до спільного знайомого у гості ОСОБА_10 . Він попросив їх за винагороду допомогти в розшуку ОСОБА_11 , і шляхом застосування до останнього фізичного і психічного насильства, добитися отримання відомостей про місцезнаходження викрадених грошей, з метою їх подальшого повернення, а також покарати його за скоєння даного злочину, на що отримав їх згоду.
Згідно цього обвинувачення, діючи з вказаною метою, 26.04.2012 року ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, на автомобілі «ВАЗ-2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 прибули по місця тимчасового проживання ОСОБА_11 до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 , де в цей час перебував ОСОБА_11 .
Знаходячись біля вищезгаданого домоволодіння, ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 вступили в попередню змову, направлену на викрадення ОСОБА_11 з подальшим позбавленням його волі, з метою примусити потерпілого, повідомити про місцезнаходження викрадених у ОСОБА_8 грошей і покарати його за скоєння даного злочину.
Відразу ж після цього, ОСОБА_8 за попередньою змовою з співучасниками злочину ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , діючи шляхом обману і зловживання довірою, попросили ОСОБА_11 проїхати з ними в м. Кривий Ріг для з`ясування обставин викрадення у ОСОБА_8 грошей, маючи намір таким чином викрасти його і незаконно позбавити свободи в цілях здійснення задуманого.
ОСОБА_11 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 самостійно, без примусу, сів в салон даного автомобіля «ВАЗ-2103» і таким чином був викрадений вказаними особами.
Після цього ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , незаконно утримуючи потерпілого ОСОБА_11 в салоні автомобіля «ВАЗ-2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , перевезли його в приміщення сауни ТОВ РПК «Ніагара» по вул. Котляревського, 5-а, в Довгинцівському районі ,м. Кривого Рогу, де продовжили незаконно утримувати ОСОБА_11 ,з метою одержання від потерпілого інформації про місцезнаходження викрадених у ОСОБА_8 грошей.
Далі, згідно обвинувачення, перебуваючи у приміщенні сауни, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, бажаючи заподіяти ОСОБА_11 особливі фізичні страждання, впродовж тривалого часу умисно катувати потерпілого, умисно завдаючи йому чисельні удари кулаками в область голови і тулуба, вимагаючи повідомити про місцезнаходження викрадених ним у ОСОБА_8 грошей, розуміючи при цьому, що в результаті їх протиправних дій потерпілий ОСОБА_11 відчуває особливі фізичні страждання.
Не отримавши від ОСОБА_11 зізнання про місцезнаходження грошей, ОСОБА_8 виконуючи свою роль в скоєнні злочину, діючи з метою спричинення мук ОСОБА_11 , приблизно о 00.05 годині 27.04.2012 року наказав йому роздягтися і зайти в басейн з холодною водою, який знаходився у приміщенні сауни ТОВ РПК «Ніагара», залякуючи втопити потерпілого у разі невиконання його протиправних вимог.
Злякавшись подальшого насильства з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_11 , сприймаючи погрози з боку ОСОБА_8 як реальні для їх реалізації, виконав його незаконні вимоги і на протязі близько 2-3 годин перебував у вищезгаданому басейні, заповненому холодною водою, піддавшись, таким чином, особливим фізичним і моральним стражданням, внаслідок завдання на його організм сильних термічних факторів.
Як зазначено в обвинувальному акті, будучи підданим мукам і катуванню, ОСОБА_11 збрехав ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , що викрадені ним у ОСОБА_8 гроші він заховав у виготовленому ним тайнику, в сміттєвій купі, що знаходиться в приміщенні сарая, розташованого на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_5 .
Після цього, 27.04.2012 року ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 покинули приміщення сауни і, продовжуючи утримувати біля себе ОСОБА_11 , не даючи йому можливості вільно пересуватися і залишити їх, на не встановленому автомобілі, прибули до території вищезгаданого домоволодіння, проте у вказаному ОСОБА_11 тайнику грошей не знайшли.
Відразу ж після цього, ОСОБА_11 , бажаючи уникнути продовження побоїв, мук і катувань з боку ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , знову збрехав вказаним особам, що викрадені у ОСОБА_8 гроші він заховав на могилі своїх родичів в с. Кірово Долінського району Дніпропетровської області.
Маючи намір повернути викрадені гроші, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , повіривши повідомленому ОСОБА_11 , продовжуючи утримувати його біля себе, не даючи йому можливості вільно пересуватися і залишити їх, на тому ж не встановленому автомобілі, попрямували у напрямі вищезгаданого кладовища.
З обвинувачення вбачається, що ОСОБА_8 відчував гостру неприязнь до ОСОБА_11 внаслідок його неправдивих відомостей, тому, знаходячись в салоні даного автомобіля умисно завдав потерпілому ОСОБА_11 одного удару правою долонею в обличчя, а потім, в лісопосадці, ОСОБА_8 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , з метою отримання відомостей про місцезнаходження викрадених грошей, продовжили катувати ОСОБА_11 , навмисно завдаючи йому чисельних ударів кулаками і ногами в область голови і тулуба, розуміючи при цьому, що діють з особливою жорстокістю, спричинюючи потерпілому ОСОБА_11 особливі фізичні і психічні страждання. При цьому, в процесі биття потерпілого, співучасник злочину ОСОБА_6 виламав з дерева, що виростало поблизу, гілку, якою умисно із значною силою наніс ОСОБА_11 один удар в область шиї.
Після цього ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , продовжуючи незаконно утримувати біля себе потерпілого ОСОБА_11 , проти його волі, на тому ж не встановленому автомобілі, прибули на територію кладовища, розташованого поблизу с.Кірово Долінського району Кіровоградської області, де на одній з вказаних ОСОБА_11 могил намагалися знайти викрадені у ОСОБА_8 гроші.
Не виявивши у вказаному ОСОБА_11 тайнику грошей, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , розуміючи, що потерпілий вводить їх в оману і, відчуваючи у зв`язку з цим гостру неприязнь до нього, знаходячись на території даного кладовища, діючи з особливою жорстокістю, продовжили катувати потерпілого, з метою отримання відомостей про місцезнаходження викрадених у ОСОБА_8 грошей, умисно завдаючи йому чисельних ударів кулаками в область голови і тулуба. При цьому, в ході биття потерпілого ОСОБА_11 співучасник злочину ОСОБА_6 підшукав на території вказаного кладовища відрізок не встановленої слідством металевої труби, яким умисно із значною силою завдав потерпілому ОСОБА_11 не менше трьох ударів в ділянку спини.
Після цього вказані особи припинили бити потерпілого ОСОБА_11 і на тому ж автомобілі прибули в м.Кривий Ріг за місцем проживання ОСОБА_10 : АДРЕСА_4 , в якій продовжили розпивати спиртні напої.
В процесі розпивання спиртного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, продовжили катувати ОСОБА_11 , з метою отримання відомостей про місцезнаходження викрадених грошей, а також бажаючи покарати його за вчинений злочин. При цьому, співучасник злочину ОСОБА_9 , виконуючи свою роль в скоєнні злочину, підшуканою ним на кухні вказаного житла обробною дерев`яною дошкою умисно, із значною силою наніс ОСОБА_11 один удар в область голови, а ОСОБА_8 обмотав рот і руки потерпілого підшуканою в даній квартирі не встановленою слідством ізоляційною стрічкою, умисно наніс потерпілому стільцем один удар в область сідниць.
ОСОБА_8 , продовжуючи діяти з метою отримання від ОСОБА_11 відомостей про місцезнаходження викрадених у нього грошей, почав мучити потерпілого, умисно надіваючи йому на голову поліетиленовий пакет, тимчасово перекриваючи таким чином доступ повітря до органів дихання ОСОБА_11 і викликаючи у нього гострі напади асфіксії, розуміючи при цьому, що потерпілий ОСОБА_11 в результаті його неправомірних дій продовжує відчувати особливі фізичні і психічні страждання.
Відразу ж після цього, співучасник злочину ОСОБА_6 , виконуючи свою роль в скоєнні злочину, підшукав в приміщенні даного житла дерев`яну облицювальну дошку від висувного ящика і умисно із значною силою наніс потерпілому ОСОБА_11 нею один удар в область плеча.
Продовжуючи піддаватися насильству і відчуваючи при цьому сильний фізичний біль, а також фізичні і моральні страждання, потерпілий ОСОБА_11 знову збрехав ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , що викрадені ним у ОСОБА_8 гроші він передав на тимчасове зберігання своєму знайомому ОСОБА_12 .
Отримавши від потерпілого ОСОБА_11 вказані відомості ОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , припинили його бити і заснули в приміщенні даної квартири, залишивши ОСОБА_11 зв`язаним, присікаючи таким чином можливість потерпілого вільно пересуватися і сховатися від них.
Наступного дня, 28.04.2012 року ОСОБА_8 , продовжуючи діяти за попередньою змовою з співучасниками злочину ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , незаконно утримуючи біля себе потерпілого ОСОБА_11 , на автомобілі «ВАЗ-2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_6 , прибули до водоймища, розташованого поблизу вул. Калініна, в Саксаганськом районі м. Кривого Рогу, де принижуючи людську гідність ОСОБА_11 , вимагали від останнього залізти у водоймище, а самі продовжуючи діяти з особливою жорстокістю, почали знущатися з потерпілого , обстрілюючи його з не встановленого слідством пневматичного пістолета, внаслідок чого потерпілий відчував сильний фізичний біль із-за завдання по тілу металевих снарядів даної зброї.
Після цього ОСОБА_8 , бажаючи повернути викрадені у нього гроші, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , разом з потерпілим ОСОБА_11 і вказаними особами на автомобілі «ВАЗ-2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_6 , прибули до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_6 , в пст. Широке Дніпропетровської області за місцем проживання ОСОБА_12 , продовжуючи насильно утримувати біля себе ОСОБА_11 , позбавляючи його можливості сховатися від них.
В процесі бесіди з ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , з`ясували, що ОСОБА_11 в черговий раз їх в обманув, що посилило у них розвиток гострої неприязні до потерпілого і наміру на продовження тортур ОСОБА_11 , з метою отримання від нього відомостей про місцезнаходження викрадених у ОСОБА_13 грошей.
Діючи з цією метою, співучасник злочину ОСОБА_9 , виявляючиособливу жорстокість, знаходячись на ділянці місцевості біля вищезгаданого домоволодіння , умисно із значною силою наніс потерпілому ОСОБА_11 не менше 3 ударів кулаками в область голови, а ОСОБА_8 і співучасник злочину ОСОБА_6 , узявши його під руки супроводжували до автомобіля «ВАЗ-2103», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , і продовжуючи погрожувати застосувати фізичне насильство, наказали потерпілому ОСОБА_11 розміститися в багажному відділенні даного транспортного засобу.
Побоюючись за своє життя і здоров`я, потерпілий ОСОБА_11 підкорявся даному наказу, а ОСОБА_8 закрив кришку даного багажного відділення автомобіля. При цьому, вказані особи розуміли, що в результаті їх протиправних дій, вони залишають потерпілого ОСОБА_11 без вентиляції, в обмеженому просторі, позбавляють його можливості вільного пересуватися і піддають особливим психічним і моральним стражданням.
Після цього ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи насильно утримувати потерпілого ОСОБА_11 в багажному відділенні автомобіля «ВАЗ-2103», на цьому ж транспортному засобі під управлінням ОСОБА_6 поїхали у напряму м. Кривого Рогу.
По напряму руху ОСОБА_8 , спільно з ОСОБА_6 і ОСОБА_9 , бажаючи покарати потерпілого ОСОБА_11 за неодноразове повідомлення ним неправдивих відомостей щодо місцезнаходження викрадених грошей, у лісопосадки недалеко від смт. Широке, Дніпропетровської області, і продовжуючи діяти за попередньою змовою з умислом , спрямованим на спричинення ОСОБА_11 смерті з особливою жорстокістю по мотивам гострої неприязні, приблизно о 14.30 годині 28.04.2012 року, умисно наніс кулаками і ногами із значною силою потерпілому чисельні удари в область голови і тулуба. При цьому, в ході биття потерпілого, ОСОБА_8 виконуючи свою роль в скоєнні злочину, підшуканою ним на території даної лісопосадки не встановленою слідством палицею, умисно із значною силою наніс потерпілому не менше 20 ударів в область тулуба і сідниць, а потім, принижуючи людську гідністьОСОБА_11 почав умисно вводити підшукану палицю в анальний отвір потерпілого, заподіюючи йому тим самим особливі фізичні, психічні і моральні страждання.
Далі ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_9 усвідомлюючи, що в результаті їх злочинних дій, вчинених з особливою жорстокістю по відношенню потерпілого ОСОБА_11 ,. який перестає подавати ознаки життя, бажаючи настання наслідків, у вигляді смерті потерпілого, знову помістили ОСОБА_11 в багажне відділення даного автомобіля, обмежуючи будь-яку можливість потерпілого на вільне пересування і, залишаючи його в обмеженому просторі, без вентиляції, приблизно о 18.30 годині , 28.04.2012 року на цьому ж автомобілі вивезли ОСОБА_11 на ділянку місцевості біля водоймища недалеко від вул. Калініна в Саксаганськом районі м. Кривого Рогу, де виявили, що потерпілий ОСОБА_11 в результаті великої кількості тілесних ушкоджень, а також перенесених тортур, мук і катувань помер, відчуваючи перед смертю особливі фізичні, психічні і моральні страждання.
В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_6 і ОСОБА_14 , вчинених з особливою жорстокістю, потерпілому ОСОБА_11 були спричиненні чисельні тілесні ушкодження, які полягають в прямому причинно-наслідкового зв`язку зі смертю ОСОБА_11 .
На підтвердження рішення про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування, суд першої інстанції зазначив на те, що неправильність досудового слідства, яка виразилась у неправильному застосуванні кримінального закону та вказаних в оскарженій ухвалі суду порушеннях статей 22, 64, 131 КПК України 1960 року, які не можуть бути усунені в судовому засіданні, є істотними, що позбавляє суд можливості ухвалити обґрунтоване та законне рішення, а тому справа підлягає поверненню на додаткове розслідування для, під час якого належить усунути порушення КПК України 1960 року, що стосуються кваліфікації дій підсудних та виправити допущену неправильність досудового слідства.
Так, повертаючи кримінальну справу на додаткове розслідування судом першої інстанції встановлено, що дії всіх підсудних необхідно додатково кваліфікувати за ст.127 ч.2 КК України, а підсудного ОСОБА_8 , крім того, в епізоді введення палки в анальний отвір потерпілого ОСОБА_11 за ст.296 ч.4 КК України, оскільки суд позбавлений можливості за власної ініціативи додатково кваліфікувати дії підсудних за вказаними статтями Кримінального кодексу України, чим буде погіршено положення підсудних, а також, через наявність у матеріалах справи не скасованої постанови, якою закрито провадження по кримінальній справі у відношенні підсудних у вчиненні злочину, передбаченого ст.127 ч.2 КК України.
В апеляції підсудний ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати, як необґрунтовану та незаконну, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд, оскільки вважає, що в його діях по відношенню до потерпілого ОСОБА_11 відсутній склад злочину, передбачений ст.127 КК України. Крім того, зазначає, що під час досудового розслідування до нього були застосовані недозволені методи морального та психічного впливу. В постанові про зміну обвинувачення в суді від 17.04.2014р. зазначається, що під час досудового і судового слідства фактів, які б свідчили про застосування до потерпілого ОСОБА_11 катувань, встановлено не було. При цьому зазначає, що у висновку експерта взагалі відсутній опис трупу потерпілого, а також, дані некатегоричні відповіді щодо часу смерті ОСОБА_11 . Зазначає, що через халатне ставлення працівників швидкої допомоги до своїх обов`язків, потерпілий ОСОБА_11 помер.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляції підсудного ОСОБА_6 через безпідставність його доводів, зазначених в апеляції, залишити міру запобіжного заходу тримання під вартою; підсудного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили апеляцію ОСОБА_6 задовольнити, повернути справу до суду першої інстанції для подальшого її розгляду без додаткової кваліфікації дій підсудних за ст.127 КК України, та звільнити його з-під варти; проаналізувавши доводи, що зазначені в апеляції підсудного ОСОБА_6 і зіставивши їх з матеріалами, що знаходяться у справі, колегія суддів вважає, що апеляція підсудного ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Подана апеляція до набрання чинності Кримінального процесуального кодексу України від 13.04.2012 року, розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності Кримінальним процесуальним кодексом України від 13.04.2012 року, відповідно до вимог п.п. 11, 15 Розділу ХІ "Перехідні положення" вказаного кодексу.
Відповідно до вимог ст.365 ч.1 КПК України 1960 року ухвала суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах наданої апеляції.
Статтею 281 частинами 1 та 2 КПК України (в редакції 1960р.) повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні. Таке питання вирішується мотивованою ухвалою суду в нарадчій кімнаті після вислуховування думки прокурора та інших учасників судового розгляду.
З матеріалів кримінальної справи та протоколу судового засідання вбачається, що судом процесуальні вимоги ст.281 КПК України (в редакції 1960 року) порушенні не були.
Згідно з п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 11.02.2005р. №2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування», досудове слідство визначається неповним, якщо під час його проведення, всупереч вимог ст.ст.22, 64 КПК України, не були дослідженні або були поверхово чи однобічно дослідженні обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи (не були встановленні певні особи, не дослідженні речові докази та інші докази, що підтверджують чи спростовують певні обставини, не були дослідженні з достатньою повнотою дані про особу підсудного, інше).
Аналіз матеріалів справи свідчить про наявність неправильності досудового слідства, усунення якої неможливо без встановлення нових даних за допомогою ряду слідчих дій, тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даній кримінальній справі має місце неправильність досудового слідства, а тому є необхідність повернення справи на додаткове розслідування.
Колегія суддів не погоджується з доводами підсудного ОСОБА_6 , викладеними в його апеляції, що під час судового слідства судом не були допитані всі свідки, а також не було добуто достатніх доказів для збільшення обвинувачення, у зв`язку з чим суд прийшов до неправильних висновків щодо повернення справи на додаткове розслідування.
З матеріалів кримінальної справи вбачається, що під час судового слідства були допитані свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , експерт ОСОБА_21 (а.с.36-37, 49 оборот, 51, 54-58 Т.9), з пояснень яких суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в дії підсудних необхідно додатково кваліфікувати ще і за ст.127 ч.2 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Крім того, суд першої інстанції вірно зазначив, що не має права з власної ініціативи додатково кваліфікувати дії підсудних за ст.127 ч.2 КК України, а підсудного ОСОБА_8 , крім іншого, - за ст.296 ч.4 КК України, оскільки таким чином це погіршить становище підсудних, та через наявністю в матеріалах справи не скасованої постанови, якою закрито провадження у справі у відношенні підсудних за ознаками злочину, передбаченого ст.127 ч.2 КК України (а.с. 126 Т.5), що в силу ст.6 ч.1 п.10 КПК України 1960 року позбавляє можливості порушити кримінальну справу у відношенні особи, стосовно якої мається не скасована постанова про закриття провадження у справі за тим же звинуваченням. При цьому, прокурор у судовому засіданні не має повноважень щодо скасування постанови про закриття провадження у справі, винесеної під час досудового слідства.
Крім того, посилання підсудного ОСОБА_6 як на доказ відсутності в його діях складу злочину, передбаченого ст.127 ч.2 КК України, через наявність вказаної постанови про закриття провадження у справі є безпідставним, оскільки наявність у матеріалах кримінальної справи вказаної постанови про закриття провадження у справі є в даному випадку однією із підстав повернення справи на додаткове розслідування.
Що ж стосується доводів підсудного ОСОБА_6 , зазначених в його апеляції, про застосування до нього недозволених методів фізичного та психічного впливу, які були застосовані до нього під час досудового слідства, то колегія суддів вважає, що такі факти можуть бути перевірені під час проведення додаткового розслідування, а тому не є підставами для скасування ухвали суду про повернення справи на додаткове розслідування. Крім того, в матеріалах кримінальної справи знаходиться постанова прокуратури міста Кривого Рогу про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.06.2012р. відносно працівників Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області на підставі п.2 ст.6 КПК України, за відсутністю у їх діях ознак складу злочину, передбаченого ст.365 КК України (а.с.230-231 Т.7). З постанови вбачається, що працівники вказаних правоохоронних органів діяли в межах своїх повноважень по затриманню підсудних, фактів перевищення влади і службових повноважень в їх діях перевіркою не встановлено. Вказана постанова набрала чинності та ніким не була оскаржена.
Висновки по неповноті судово-медичної експертизи, на які посилається підсудний ОСОБА_6 у своїй апеляції, колегія суддів вважає такими, що є передчасними, оскільки такому доказу не була дана оцінка в суді першої інстанції при вирішенні питання про повернення справи на додаткове розслідування, що в свою чергу не позбавляє права підсудного під час проведення додаткового розслідування заявляти про свою позицію та надавати відповідні докази для спростування зібраних доказів, а тому не може бути підставою для скасування ухвали суду про повернення справи на додаткове розслідування.
Колегія суддів вважає також безпідставними і доводи підсудного ОСОБА_6 в апеляції, що в діях працівників швидкої допомоги є ознаки злочину, що їх халатне ставлення до своїх професійних обов`язків призвело до смерті потерпілого ОСОБА_11 , оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані щодо притягнення таких осіб до відповідальності, а предметом розгляду даної кримінальної справи є протиправні дії підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 .
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з правильною думкою суду першої інстанції, що внаслідок незастосування кримінального закону, який підлягає застосуванню в ході досудового слідства, були порушені і вимоги ст.131 КПК України 1960 року, згідно якої, якщо є достатні докази, що вказують на скоєння злочину певною особою, слідчий виносить мотивовану постанову про залучення цієї особи в якості обвинуваченого. Порушення даної норми КПК України 1960 року полягає в тому, що за наявності достатніх підстав для пред`явлення всім підсудним обвинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ст.127 ч.2 КК України, а ОСОБА_8 , крім того, - за ст.296 ч.4 КК України, слідчий цього обвинувачення не пред`явив.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляції підсудного ОСОБА_6 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормах діючого законодавства України, а ухвала суду про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування зі стадії судового розгляду вважає такою, що відповідає вимогам ст.281 КПК України в редакції 1960р. Підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст.365, 366 Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року, п.п. 11, 15 Розділу ХІ "Перехідні положення " Кримінального процесуального кодексу України, -
Відмовити у задоволенні апеляції підсудного ОСОБА_6 .
Ухвалу Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року про повернення для проведення додаткового розслідування прокурору міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальної справи у відношенні ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.115 ч.1, 146 ч.3 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 146 ч.3 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст.121 ч.2, 146 ч.3 КК України, - залишити без змін.
Запобіжний захід підсудним ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 залишити попереднім тримання під вартою.
Судді апеляційного суду
Дніпропетровської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4