Рівненський міський суд Рівненської області
Справа № 1-626/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2010 року м. Рівне

Рівненський міський суд у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у складі:

головуючого Цвіркуна О.С.,

при секретарі - Власюк О.В.,

за участю державного обвинувача помічника прокурора міста Рівне ОСОБА_1 начальника відділу правового та соціального захисту дітей служби у справах дітей Рівненського міськвиконкому ОСОБА_2, оперуповноваженого ВКМСН УМВС України в Рівненській області ОСОБА_3, захисника адвоката ОСОБА_4, законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_5, розглянувши кримінальну справу по обвинуваченню,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, несудимого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, -

в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 186, ч.2 ст186 КК України.

Судовим слідством суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6, в червні 2009 року, близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи на території Центральної Міської Лікарні м.Рівне по вул. Мірющенка, маючи умисел на заволодіння чужим майном, відкрито заволодів майном громадянина ОСОБА_7 предявивши остатньому вимогу про передачу йому мобільного телефону марки «Самсунг », вартістю 280 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вищезазначену сум.

Крім того, ОСОБА_6 20 липня 2009 року, близько 21 години 00 хвилин, за попередньою змовою з особою (матеріали справи відносно якої виділені в окреме провадження) перебуваючи біля гуртожитків Національного Університету Водного господарства та природокористування, по вул. Мірющенка в місті Рівне, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, повторно, погрожуючи застосувати насильство щодо ОСОБА_8, відкрито, заволодів мобільним телефон останнього марки «ОСОБА_9 К510І», вартістю 800 грн. з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 825 грн.

Не припиняючи своїх злочинних дій ОСОБА_6, 14 грудня 2009 року близько 23 год., перебуваючи поблизу магазину «Ера», що по вул.. Відінській в м.Рівне, застосувавши до ОСОБА_10 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя, відкрито заволодів майном громадянина ОСОБА_10, а саме: мобільним телефоном марки «ОСОБА_9 К800», вартістю 1200 грн., з карткою мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн., та карткою памяті ємкістю 1 гбт. вартістю 140 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1365 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6Н винним себе у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю і підтвердивши вищевикладене, пояснив, що літом та в грудні 2009 року одноособово та групою осіб, здійснив відкрите викрадення чужого майна громадян ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_10. Викрадені телефони реалізував своїм знайомим з метою отримати гроші для власних потреб.

Крім особистого визнання підсудним своєї вини, вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується і іншими доказами, дослідженими в суді.

Суд, зясувавши думку прокурора, потерпілих та підсудного щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. При цьому суд зясував, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності та істинності їх позицій, а також розяснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_6 в кінці червня 2009 року скоїв відкрите, викрадення чужого майна у громадянина ОСОБА_7, на загальну суму 280, 00 грн. а тому, ці його дії кваліфікує за ч.1 ст. 186 КК України.

Дії, ОСОБА_6 який 20 липня 2009 року відкрито, групою осіб, повторно, а 14 грудня 2009 року одноособово із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя, скоїв викрадення чужого майна у громадянин ОСОБА_8 на загальну суму 825 грн. та ОСОБА_10, на загальну суму 1365 грн., суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_6 суд в якості обставини, що помякшує покарання підсудного, визнає його щире каяття у скоєному, сприяння органам досудового слідства в розкритті злочину, відшкодування завданих збитків потерпілим, а також приймає до уваги, що злочин скоєний неповнолітнім, підсудний виховувається без батька, у тяжких матеріальних умовах життя, з моменту вчинення злочину пройшов вже тривалий час, за цей період він ні в чому протиправному помічений не був.

Приймаючи до уваги тяжкість скоєного злочину, дані про особу винного та наявні по справі помякшуючі обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування призначеного покарання, а тому, застосувавши ст. ст. 75, 76,104 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, судом встановлено, що органами досудового слідства заявлено судові витрати за проведення експертизи в сумі 375,60 грн.

Однак данихі, які б давали підстави для стягнення вищезазначеної суми з підсудного, суд з матеріалів справи не вбачає.

За ст. 91 КПК України судовими витратами є витрати зроблені при провадженні справи органом дізнання, органом досудового слідства та судом. Стягнення безпосередньо із засудженого коштів на користь експертної установи законодавством не передбачено і є недопустимим. Порядок фінансування експертних установ встановлений ст.15 Закону України «Про судову експертизу»- проведення судових експертиз у кримінальних та адміністративних справах державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 322, 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6, визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, на підставі якої, призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 2(два) років;

- за ч.2 ст.186 КК України, у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки ;

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_6 визначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75,76,104 КК України, звільнити останнього від відбування основного покарання з випробуванням встановивши йому іспитовий строк в 2 (два) роки з покладенням на нього обовязків періодично зявлятись в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації та повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В строк відбуття покарання ОСОБА_6 врахувати дні утриманням під вартою у звязку з даною справою, з 19 березня 2010 року по 4 червня 2010 року.

Міру запобіжного заходу тримання під вартою - скасувати, ОСОБА_6, звільнити з залу суду негайно.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили :

-мобільний телефон «ОСОБА_9 К510І», переданий на відповідальне збереження ОСОБА_11 рахувати повернутими по належності.

Судові витрати за проведення судових експертиз в сумі 375 грн. 60 коп. по даній кримінальній справі віднести на рахунок держави.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя підпис

Копія вірна

Суддя Рівненського міського суду О.С. Цвіркун