Придніпровський районний суд м.Черкаси
У Х В А Л А

про повернення обвинувального акту прокурору

05 січня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

розглянувши матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом, яке поступило з прокуратури міста Черкаси 24.12.2014 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Вирішуючи в підготовчому судовому засіданні, питання пов`язані з підготовкою кримінальної справи до судового розгляду та впевнившись, що обвинувачений та інші учасники процесу ознайомлені з пам`яткою про їх процесуальні права та обов`язки, суд з`ясовує їх думку щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду та чи існують підстави для закриття провадження.

Прокурор висловив думку про те, що можливо призначити кримінальне провадження до розгляду, перешкод цьому він не вбачає, угоди про визнання винуватості чи про примирення не надходило, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог Кримінального процесуального Кодексу України, тому можливо призначити справу до слухання .

Обвинувачена та інші учасники кримінального провадження думку прокурора про можливість призначення справи до розгляду підтримали.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

- затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

- закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

- повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

- направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

- призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Загальними положеннями Кримінально-процесуального Кодексу України визначені основоположні завдання і принципи кримінального провадження по кримінальних справах.

Зокрема, відповідно до вимог ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 8 вказаного Закону визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вказані принципи даного закону, відповідно до вимог статті 9 КПК відображаються в тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

В главі 4 параграфом 2 КПК України визначено докази та доказування під час проведення досудового розслідування, зокрема статтею 91 зазначено,що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно вимог ст.92 вказаного Кодексу визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - потерпілого.

Провівши відповідне розслідування орган розслідування повинен прийняти у відповідності до вимог глави 24 вказаного Кодексу, зокрема і шляхом звернення до суду з обвинувальним актом в якому відображаються результати розслідування та додаються відповідні додатки до нього, зокрема реєстр матеріалів досудового розслідування.

На думку суду саме ці основоположні вимоги норм КПК України були грубо порушені.

Так, з показів потерпілої ОСОБА_5 вбачається, що вона звернулась до органів міліції із заявою про те, що в неї було викрадено, крім каблучки, і інше майно, зокрема грошові кошти в сумі 15550 гривень та 25 000 російських рублів та золоті вироби. Причому, як пояснила потерпіла, каблучка, про яку йде мова, була разом з іншими золотими виробами та знаходилась з ними в одному пакеті.

Однак, яке прийнято рішення щодо викрадення іншого майна та чи має відношення до них обвинувачена ОСОБА_4 нічого в обвинувальному акті не зазначено. Чому орган розслідування не надав будь-якого обґрунтування цьому факту невідомо, яке прийнято процесуальне рішення з цього питання, в доданому до справи реєстрі - дані відсутні.

Також, з наведених в обвинувальному акті показів свідка ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_7 при зустрічі з нею сказала та показувала на протязі декількох днів про наявність у неї коштів від 500 до 1000 гривень, на які вона придбавала особисті речі. Крім того, в показах останньої зазначено також, що у подруги ОСОБА_4 .-- ОСОБА_8 , яка була також в квартирі потерпілої разом з обвинуваченою в цей же час з`явився сенсорний мобільний телефон, який коштує більше 2 000 гривень, але вказана особа чомусь по справі не допитувалась, і не з`ясовувалось, де вона взяла кошти на вказаний телефон та чи не придбавала вона в цей час дорогих речей. Крім того, як свідки, так і потерпіла, вказують на ту обставину, що в квартирі потерпілої у цей час перебували і інші особи, але вони по справі не допитувались, їх можлива причетність до викрадення майна потерпілої не перевірялась.

Однак, як вбачається з обвинувального акту, даний факт не знайшов в ньому свого відображення. Яким чином, і які слідчі та розшукові дії, у зв`язку з такими показами, були направлені на перевірку даних показів, в обвинувальному акті нічого не зазначено. Вказані особи на причетність до викрадення майна потерпілої не перевірялись, не говорячи вже про проведення інших розшукових дій.

В реєстрі, доданому до обвинувального акту, відсутні процесуальні рішення з цього питання, тому ця обставина, також, прямо вказує на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам вказаних статей Кримінально процесуального кодексу України, а орган розслідування і прокурор не прийняли під час розслідування всіх дій, направлених на об`єктивне розслідування даного злочину.,

Статтею 109 КПК України визначено поняття «реєстру матеріалів досудового розслідування», з якого вбачається, що він повинен містити номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Як вбачається з реєстру, який є в матеріалах справи, у ньому відсутні дані про те коли, ким і яким чином були повідомлені учасники кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, відповідно до вимог ст.290 КПК України.

Ніяких виключень щодо можливості виключення із зазначення в реєстрі якої-небудь процесуальної дії чи рішення, яка проведена по справі ст.109 КПК України не передбачено, а не включення в реєстр тієї чи іншої процесуальної дії чи рішення є грубим порушенням вимог діючого КПК та, яке може, в свою чергу, привести до непередбачуваних наслідків та фальсифікацій матеріалів кримінального провадження органом досудового розслідування.

Таким чином, із наведеного вище, чітко вбачається, що як у самому обвинувальному акті, так і в реєстрі, який є необхідним та обов`язковим додатком до обвинувального акту, із зазначенням всіх прийнятих по справі процесуальних рішень та повідомлень, при проведенні досудового розслідування, але, як було вже відмічено вище, відсутні такі відомості, в тому числі і відомості про внесення до Єдиного Реєстру досудового розслідування відомостей про закінчення досудового розслідування, а відповідно до ст.109 КПК України, можливість невнесення в реєстр таких даних ніяких виключень не містить.

Вказані вище грубі порушення вимог Кримінально-процесуального кодексу України, суд розцінює, як грубе порушення вимог Кримінально-процесуального Кодексу, а тому є недопустимим та вказує на безвідповідальне ставлення як органа досудового розслідування, так і процесуального прокурора до виконання, покладених на них законом, обов`язків, що порушує основоположні вимоги норм та принципів, як Конституції так і Кримінального процесуального кодексу України.

За таких обставин, справу неможливо призначити до судового розгляду, бо в такому випадку, суд своєю ухвалою про призначення справи до розгляду, фактично узаконить порушення, які були допущені органом розслідування та процесуальним прокурором при проведенні досудового розслідування.

На підставі вище викладеного суд зобов`язує прокурора усунути виявлені недоліки протягом місяця.

Керуючись ст. ст.2,9,91,109,290,291,293, 314,315 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню її у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України повернути прокурору разом з додатками, як такий що не відповідає вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України для усунення недоліків, викладених в описовій частині ухвали на протязі одного місяця, шляхом виконання слідчих та розшукових дій.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуючий: ОСОБА_1