Справа № 453/1859/13-к
№ провадження
ВИРОК

іменем України

04.12.2013року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого - судді Брони
А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю прокурора Капала
А.І.,

обвинувачених ОСОБА_1,
ОСОБА_2,

представника потерпілого
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
№ 0000801 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, з середньою освітою,
неодруженого, непрацюючого,
несудимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185
КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
с. Задільське Сколівського
району Львівської області, жителя
АДРЕСА_2, українця, громадянина України,
з вищою освітою, працюючого
заступником директора з виховної
роботи Сколівської ЗОШ-інтернату І-ІІІ
ступеню, одруженого, несудимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185
КК України

встановив:

ОСОБА_1 21.10.2013 року приблизно о 22 годині
по вул.
Героїв Маківки, 28 у м. Сколе Львівської
області, працюючи сторожем
ДП «Івано-Франківського військового
ліспромкомбінату» Сколівського
військового лісгоспу та маючи доступ
до території і пиломатеріалів даного
підприємства, за попередньою змовою з
ОСОБА_2, переконавшись, що їх ніхто не
бачить, з території нижнього складу ДП
«Івано-Франківського військового
ліспромкомбінату» Сколівського
військового лісгоспу таємно викрали 0,82
м3 пиломатеріалів вартістю 615
гривень, чим вчинили кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185
КК України.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 після роз'яснення йому змісту ч.
3 ст. 349 КПК України та переконання суду
у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що він працюючи сторожем
Сколівського військового лісгоспу ДП
«Івано-Франківського військового
ліспромкомбінату» 21.10.2013 року
приблизно о 22 годині на території
нижнього складу побачив пиломатеріали,
які запропонував ОСОБА_2 викрасти, що
ними і було зроблено. Викрадені
пиломатеріали вони перенесли на
подвір`я ОСОБА_2, для власних потреб
останнього.

Обвинувачений ОСОБА_2 у судовому
засіданні після роз'яснення йому
змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та
переконання суду у відсутності
сумнівів щодо добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що 21.10.2013 року
близько 22 години до нього
зателефонував ОСОБА_1, котрий працював
сторожем Сколівського військового
лісгоспу, та запропонував йому
викрасти пиломатеріали, на що він
погодився та разом з ним їх викрав. На
даний час він кається у скоєному,
просить його суворо не карати, обіцяє
виправитись та у подальшому такого
більше не вчиняти.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою
вину у вчиненому кримінальному
правопорушенні визнали повністю, інші
учасники процесу не оспорюють фактичні
обставини справи і судом встановлено,
що обвинувачені правильно розуміють
зміст цих обставин, відсутні будь-які
сумніви у добровільності та істинності
їх позиції, заслухавши думку учасників
судового розгляду, які не заперечували
проти розгляду кримінального
провадження в порядку, передбаченому
ч. 3 ст. 349 КПК України, та
роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про наслідки застосування
обмеженого дослідження доказів, а саме
про позбавлення їх у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин провадження в апеляційному
порядку, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів відносно тих
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд,
допитавши обвинувачених та дослідивши
матеріали кримінального провадження,
прийшов до висновку, що вина
обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
вчинені ними кримінального
правопорушення при обставинах,
викладених в обвинувальному акті,
доведена у судовому засіданні
повністю.

Суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_1
та ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.
185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна за попередньою змовою
групою осіб.

Досудовим слідством безпідставно
зазначена, як обтяжуюча покарання
обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2
обставина - вчинення злочину групою
осіб за попередньою змовою, оскільки ця
обставина передбачена ч. 2 ст. 185 КК
України як ознака злочину, що впливає
на його правову кваліфікацію, а тому
відповідно до ч. 4 ст. 67 КК
України не може бути врахована судом
при призначенні покарання як
обставина, що його обтяжує.

Признаючи покарання обвинуваченим
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого ними кримінального
правопорушення, особу винних,
обставини що пом'якшують покарання,
відсутність обставин, що його
обтяжують.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили кримінальне
правопорушення середньої тяжкості.

Пом'якшуючі покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
обставини - щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину,
добровільне відшкодування завданого
збитку.

Оскільки ОСОБА_1 призначається
покарання у виді обмеження волі на
строк не більше п`яти років та
ураховуючи те, що ОСОБА_1 вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, пом'якшуючі
покарання обставини, суд дійшов
висновку про можливість його
виправлення без відбування покарання і
тому є підстави звільнити його від
відбування покарання з випробуванням,
що є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчинення
ним нових злочинів для реалізації
принципу законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, поклавши на нього обов`язки
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та періодично з`являтись туди для
реєстрації.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 призначається
покарання у виді обмеження волі на
строк не більше п`яти років та
ураховуючи те, що ОСОБА_2 вперше
притягується до кримінальної
відповідальності, позитивно
характеризується за місцем праці, має
на утриманні двох неповнолітніх дітей,
пом'якшуючі покарання обставини, суд
дійшов висновку про можливість його
виправлення без відбування покарання і
тому є підстави звільнити його від
відбування покарання з випробуванням,
що є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчинення
ним нових злочинів для реалізації
принципу законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, поклавши на нього обов`язки
повідомляти кримінально-виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання
та періодично з`являтись туди для
реєстрації.

Речові докази: пиломатеріали в
кількості 0,82 м3, передані на зберіганні
ДП «Івано-Франківському військовому
ліспромкомбінату» Сколівському
військовому лісгопу слід залишити у
його власності.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального
провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і
призначити покарання 1
(один) рік обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання у виді одного року обмеження
волі з випробуванням та встановити
іспитовий строк один рік, якщо він
протягом іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки.

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і
призначити покарання 1
(один) рік обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання у виді одного року обмеження
волі з випробуванням та встановити
іспитовий строк один рік, якщо він
протягом іспитового строку не вчинить
нового злочину і виконає покладені на
нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обов'язки: повідомляти
органи кримінально-виконавчої
інспекції про зміну місця проживання
та періодично з'являтися для
реєстрації у зазначені органи.

Речові докази: пиломатеріали в
кількості 0,82 м3, передані на зберіганні
ДП «Івано-Франківському військовому
ліспромкомбінату» Сколівському
військовому лісгопу - залишити у його
власності.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженим та
прокурору.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених ст. 394 КПК України, до
апеляційного суду Львівської області
через Сколівський районний суд
протягом 30 (тридцяти) днів з дня його
проголошення.

Суддя