справа № 216/275/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2015 року р.
Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_14
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Новоолександрівка Казанківського району Миколаївської області, громадянки України, українки, освіта середня, непрацюючої, неодруженої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за ст.149 ч.2 КК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с.Випасне Бєлгород-Дністровського району Одеської області, молдована, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
за ст.149 ч.2 КК України, -
ОСОБА_6 приблизно влітку 2009 року, не бажаючи займатися суспільно корисною працею та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, перебуваючи у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, досягла злочинної змови з працездатними громадянами України ОСОБА_7 та невстановленою особою щодо спільної протиправної діяльності, пов`язаної із експлуатацією мешканців міста, в переважній більшості жінок з числа дітей-сиріт та вихованців дитячого будинку і інтернату, які досягли повноліття, та перебувають в уразливому стані через збіг тяжких особистих та інших обставин, шляхом їх втягнення, з використанням обману, у заняття жебрацтвом як на території України, так і за її межами.
Розробленим співучасниками планом злочинної діяльності передбачалось здійснення з метою експлуатації вербування, переміщення з м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, переховування, передачі та одержання людей для забезпечення заняття жебрацтвом у м.Москва Російської Федерації та м.Києві, шляхом обману та уразливості положення цих осіб.
Виконуючи обумовлені спільним планом злочинної діяльності дії, спрямовані на забезпечення переховування та нелегального проживання осіб, втягнутих шляхом обману в заняття жебрацтвом у м.Москва Російської Федерації, співвиконавці злочинів ОСОБА_6 з ОСОБА_7 та невстановленою особою, приблизно влітку 2009 року, орендували помешкання за адресою: АДРЕСА_3 .
З метою підшукання для вербування осіб, які перебувають в уразливому стані, зумовленому їх фізичними або психічними властивостями і через збіг тяжких особистих, сімейних та інших обставин, співучасники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена особа упродовж літа 2009 року неодноразово відвідували Комунальне підприємство «Будинок нічного перебування», розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.Сеченова, 50, яке є єдиним закладом у місті, що надає соціальні послуги бездомним громадянам та особам, звільненим з місць позбавлення волі.
В одне з таких відвідувань, приблизно влітку 2009 року, в денний час, перебуваючи на території КП «Будинок нічного перебування» у м.Кривому Розі, співвиконавець злочинної діяльності ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел співучасників на вербування осіб з метою експлуатації, підшукала для втягнення в заняття жебрацтвом громадянку України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є сиротою, та використовуючи психологічний вплив на ґрунті її матеріальних проблем через відсутність роботи та постійного місця проживання, про які їй стало відомо під час спілкування, вводячи її в оману, запропонувала їй роботу у м.Москва Російської Федерації у сфері розповсюдження й роздачі листівок і, повідомивши неправдиві відомості про умови праці й проживання за межами України, отримала згоду ОСОБА_15 працювати на повідомлених умовах.
Здійснивши з використанням обману вербування потерпілої ОСОБА_15 шляхом досягнення із нею домовленості працювати на зазначених певних умовах, приховуючи від неї дійсні відомості про умови праці, пов`язаної із заняттям жебрацтвом, співвиконавці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, приблизно влітку 2009 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи спільний план злочинної діяльності, організували переміщення ОСОБА_15 залізничним транспортом з м.Кривого Рогу Дніпропетровської області до м.Москва Російської Федерації під супроводом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , де переховували, утримуючи в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_3 , в якому вона нелегально проживала разом із ними.
Перебуваючи на території Російської Федерації, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання контролю над потерпілою ОСОБА_15 , в якої були відсутні будь-які документи, що посвідчують її особу, залучили її в боргову кабалу, повідомивши про необхідність відпрацювання коштів, витрачених на її перевезення до Росії, та, скориставшись перебуванням ОСОБА_15 у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, спонукали потерпілу до заняття жебрацтвом під їх контролем на протязі одного тижня влітку 2009 року у м.Москва Російської Федерації, тобто вчинили всі обумовлені спільним умислом співучасників дії, спрямовані на вербування, переміщення та переховування людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Експлуатацію ОСОБА_15 було припинено у зв`язку із застосуванням до неї ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення можливості харчуватись та проживати у помешканні, орендованому співвиконавцями для цілей злочинної діяльності, через незадовільний розмір пожертви, яку ОСОБА_15 випрошувала у сторонніх осіб в місцях масового перебування громадян у м.Москва Російської Федерації та, в подальшому, в повному обсязі передавала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Не маючи жодного документа, що посвідчує її особу, ОСОБА_15 , скориставшись допомогою сторонніх осіб, 01 вересня 2009 року повернулась до м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Згодом, приблизно весною 2010 року, в денний час, перебуваючи на території КП «Будинок нічного перебування» у м.Кривому Розі, співвиконавець злочинної діяльності ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел співучасників на вербування осіб з метою експлуатації, підшукала для втягнення в заняття жебрацтвом громадянина України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно якого використовуючи психологічний вплив на ґрунті його матеріальних проблем через відсутність роботи та постійного місця проживання, про які їй стало відомо під час спілкування, запропонувала йому під контролем заробляти гроші жебракуванням в м.Москва Російської Федерації, та отримала згоду ОСОБА_14 на вказану пропозицію.
Здійснивши вербування потерпілого ОСОБА_14 шляхом досягнення з ним домовленості жебрачити на певних умовах, приховуючи від нього дійсні умови заняття жебракуванням, співвиконавці ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, приблизно весною 2010 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, реалізуючи спільний план злочинної діяльності, організували переміщення ОСОБА_14 залізничним транспортом з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до м.Москва Російської Федерації під супроводом ОСОБА_6 , де переховували, утримуючи в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_3 , в якому він нелегально проживав разом із ними.
Перебуваючи на території Російської Федерації, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання контролю над потерпілим ОСОБА_14 , вилучила в нього паспорт громадянина України та залучила його в боргову кабалу, повідомивши про необхідність відпрацювання коштів, витрачених на його перевезення до Росії. Після чого, скориставшись перебуванням потерпілого ОСОБА_14 у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, спонукала ОСОБА_14 до заняття жебрацтвом під контролем співвиконавців злочинної діяльності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленої особи в місцях масового перебування громадян у м. Москва Російської Федерації в період з весни 2010 року по липень 2013 року, вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на вербування, переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану із експлуатацією осіб, які перебувають в уразливому стані через збіг тяжких особистих та інших обставин, шляхом їх втягнення, з використанням обману, у заняття жебрацтвом, співучасники ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, повторно, діючи з корисливих мотивів, на початку серпня 2011 року, в м. Кривому Розі підшукали громадянку України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є сиротою та не має постійного місця проживання через конфлікти із матір`ю, яка веде асоціальний спосіб життя.
Під час зустрічі із ОСОБА_11 на початку серпня 2011 року на зупинці громадського транспорту «Автотехнікум» в Жовтневому районі м.Кривого Рогу, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел співучасників на вербування осіб з метою експлуатації, використовуючи уразливий стан потерпілої, зумовлений збігом тяжких особистих і сімейних обставин, та психічний вплив у формі запрошення, під час спілкування, вводячи потерпілу в оману, запропонувала їй роботу у м.Москва Російської Федерації у сфері розповсюдження й роздачі листівок і, повідомивши неправдиві відомості про умови праці й проживання за межами України, отримала згоду ОСОБА_11 працювати на повідомлених умовах.
Здійснивши з використанням обману вербування потерпілої ОСОБА_11 , шляхом досягнення із нею домовленості працювати на зазначених певних умовах, ОСОБА_6 у серпні 2011 року відвідала разом із нею Державний навчальний заклад «Криворізький центр професійної освіти» за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Червоногвардійська, 3, в якому потерпіла проходила професійно-технічне навчання за спеціальністю озеленювач, де за згодою ОСОБА_11 ввела в оману адміністрацію навчального закладу щодо наявності родинних зв`язків між ними та попередила про від`їзд ОСОБА_16 за межі міста, вчинивши дії обумовлені спільним умислом співучасників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленої особи на безперешкодне переміщення потерпілої за межі держави.
В цей час, на початку серпня 2011 року, реалізуючи спільний план злочинної діяльності співвиконавців, пов`язаної із експлуатацією осіб, втягнутих у заняття жебрацтвом, шляхом обману та уразливості їх положення, ОСОБА_6 передала у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, а невстановлена особа одержала від неї ОСОБА_11 , яку особисто супроводила під час переміщення залізничним транспортом до м.Москва Російської Федерації, та переховувала, утримуючи в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_3 , де вони нелегально проживали разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом на території іншої держави.
Перебуваючи на території Російської Федерації, невстановлена особа, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання контролю над потерпілою ОСОБА_11 , вилучила в неї паспорт громадянина України та залучила її в боргову кабалу, повідомивши про необхідність відпрацювання коштів, витрачених на її перевезення до Росії. Після чого, скориставшись перебуванням потерпілої у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, спонукала ОСОБА_11 до заняття жебрацтвом під контролем співвиконавців злочинної діяльності в місцях масового перебування громадян у м.Москва Російської Федерації в період з серпня 2011 року по квітень 2012 року, повторно вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на вербування, переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Повернувшись у квітні 2012 року до м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, співучасник злочинної діяльності ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел співвиконавців на вербування більшої кількості осіб для втягнення з використанням обману у заняття жебрацтвом, вжила заходи, спрямовані на пошук для подальшого вербування осіб, які перебувають в уразливому стані через збіг тяжких особистих, сімейних та інших обставин, та, пообіцявши матеріальну винагороду, залучила до цієї діяльності громадянку України ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Виконуючи це доручення, на початку квітня 2012 року, ОСОБА_17 підшукала та організувала у своєму помешканні за адресою: АДРЕСА_4 , зустріч ОСОБА_6 із своєю знайомою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка перебувала в уразливому стані через збіг тяжких особистих та інших обставин на ґрунті її матеріальних проблем.
В подальшому, реалізуючи спільний умисел співучасників на вербування осіб з метою експлуатації, під час наступних зустрічей із ОСОБА_12 , які відбулись на початку квітня 2012 року, в денний час, у помешканні ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_7 , співвиконавці злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , використовуючи уразливий стан потерпілої, зумовлений збігом тяжких особистих та інших обставин, під час спілкування, вводячи потерпілу в оману, запропонували їй роботу у м.Москва Російської Федерації у сфері розповсюдження й роздачі листівок, повідомивши неправдиві відомості про умови праці й проживання за межами України, та, скориставшись прийомами психічного впливу у формі запрошення і переконання, отримали згоду ОСОБА_12 працювати на повідомлених умовах.
Здійснивши з використанням обману вербування потерпілої ОСОБА_12 шляхом досягнення із нею домовленості працювати на зазначених певних умовах, приховуючи від неї дійсні відомості про умови праці, пов`язаної із заняттям жебрацтвом, співвиконавці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 11 квітня 2012 року, в денний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, в касі залізничного вокзалу станції Кривий Ріг-Головний ДП Придніпровська залізниця за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Ленінського Комсомолу, 1, придбали квиток для перевезення ОСОБА_12 залізничним транспортом до м.Москва Російської Федерації та, перебуваючи поряд із нею до відправлення потягу, проконтролювали її відбуття, вчинивши переміщення та передачу особи на територію Росії співучасниці злочинної діяльності невстановленої особи.
Перебуваючи на території Російської Федерації для забезпечення заняття жебрацтвом особами, які через підневільний стан перебувають під контролем співучасників, невстановлена особа, виконуючи свою роль у злочинній діяльності, 12 квітня 2012 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи умови попередньої змови з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , одержала потерпілу ОСОБА_12 на залізничному вокзалі у м.Москва Російської Федерації та доставила до орендованого помешкання за адресою: АДРЕСА_3 , де переховувала, утримуючи разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом на території іншої держави.
На території Російської Федерації невстановлена особа, на початку квітня 2012 року, з метою отримання контролю над потерпілою, вилучила в неї паспорт громадянина України та повідомила про необхідність відпрацювати кошти, витрачені на її перевезення до Росії, залучивши ОСОБА_12 в боргову кабалу. Після цього, користуючись перебуванням потерпілої у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, спонукала ОСОБА_12 до заняття жебрацтвом під контролем співвиконавців злочинної діяльності в місцях масового перебування громадян у м. Москва Російської Федерації в період з квітня 2012 року до 12 липня 2012 року, повторно вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на вербування, переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Продовжуючи вчиняти злочини проти волі, честі та гідності особи, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою із співвиконавцями невстановленою особою та ОСОБА_7 , з метою підшукання для вербування осіб, які перебувають в уразливому стані, в період з квітня 2012 року по травень 2012 року, використовуючи ОСОБА_11 , яка перебувала в залежному від ОСОБА_6 підневільному стані, повторно, з корисливих мотивів, неодноразово відвідувала Державний навчальний заклад «Криворізький центр професійної освіти» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Червоногвардійська, 3, де підшукала громадянку України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є сиротою, разом із ОСОБА_11 навчається у цьому учбовому закладі та мешкає у його гуртожитку.
Під час зустрічі із ОСОБА_10 , яка відбулась на початку травня 2012 року, в денний час, у помешканні ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_7 та в присутності ОСОБА_11 , співвиконавці злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний умисел на вербування осіб з метою експлуатації, використовуючи уразливий стан потерпілої, зумовлений збігом тяжких особистих обставин, під час спілкування запропонували їй роботу у м.Москва Російської Федерації, не повідомивши всіх обставин щодо умов праці й проживання, та, скориставшись прийомами психічного впливу у формі запрошення і переконання, отримали згоду ОСОБА_10 на спільну діяльність та переміщення за межі держави.
Здійснивши з використанням обману та уразливого стану ОСОБА_10 її вербування, ОСОБА_6 на початку травня 2012 року разом із нею та ОСОБА_11 знову відвідала Державний навчальний заклад «Криворізький центр професійної освіти», де за згодою потерпілих ввела в оману адміністрацію навчального закладу, повідомивши про свій намір організувати відпочинок ОСОБА_10 і ОСОБА_11 за межами міста, вчинивши дії обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на безперешкодне переміщення потерпілих за межі України.
Реалізуючи спільний план злочинної діяльності, пов`язаної із експлуатацією осіб, шляхом обману та уразливості їх положення втягнутих у заняття жебрацтвом, співвиконавці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 05 травня 2012 року, в денний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, в касі залізничного вокзалу станції Кривий Ріг-Головний ДП Придніпровська залізниця за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Ленінського Комсомолу, 1, придбали квитки для перевезення ОСОБА_10 і ОСОБА_11 залізничним транспортом до м.Москва Російської Федерації та, перебуваючи поряд із ними до відправлення потягу, проконтролювали їх відбуття, вчинивши переміщення та передачу кількох потерпілих осіб на територію Росії співучасниці злочинної діяльності невстановленої особи.
Перебуваючи на території Російської Федерації для забезпечення заняття жебрацтвом особами, які через підневільний стан перебувають під контролем співучасників, невстановлена особа, виконуючи свою роль у злочинній діяльності, 06 травня 2012 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи умови попередньої змови з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , організувала зустріч ОСОБА_10 і ОСОБА_11 на залізничному вокзалі у м. Москва Російської Федерації, та, одержавши людей, переховувала їх, утримуючи в орендованому помешканні за адресою: АДРЕСА_3 , де вони нелегально проживали разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом на території іншої держави.
На території Російської Федерації невстановлена особа, на початку червня 2012 року, для отримання контролю над потерпілими, під час зустрічі вилучила в них паспорти громадянина України та повідомила їм про необхідність відпрацювати кошти, витрачені на їх перевезення до Росії, залучивши ОСОБА_10 і ОСОБА_11 в боргову кабалу. Після цього, користуючись перебуванням потерпілих у підневільному стані через нелегальне перебування на території іншої держави без відповідної реєстрації, та продемонструвавши ОСОБА_10 умови та спосіб жебракування на прикладі дій ОСОБА_11 , спонукала ОСОБА_10 до заняття жебрацтвом під контролем співвиконавців злочинної діяльності в місцях масового перебування громадян у м.Москва Російської Федерації в період з 06 травня 2012 року до середини серпня 2012 року, вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на вербування, переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, вчинені повторно щодо кількох осіб.
Згодом, приблизно в грудні 2012 року, співучасники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 досягли злочинної змови про вчинення протиправної діяльності, пов`язаної із експлуатацією осіб, втягнутих з використанням їх уразливого стану у заняття жебрацтвом, як у столиці Російської Федерації, так і столиці України м. Київ, через що їх діяльність отримала характер транснаціональної.
Реалізуючи цей злочинний план, з метою забезпечення переховування та нелегального проживання осіб, втягнутих шляхом обману й уразливості положення в заняття жебрацтвом, співвиконавці злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на початку грудня 2012 року підшукали та орендували у м. Київ Київської області помешкання за адресою: АДРЕСА_5 .
В подальшому, відповідно до плану злочинної діяльності, узгодженого з усіма співучасниками, невстановлена особа, на початку грудня 2012 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи умови попередньої змови з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , організувала переміщення залізничним транспортом потерпілої ОСОБА_11 , експлуатація якої у м.Москва Російської Федерації тривала з червня 2012 року, до м.Київ Київської області і проконтролювавши її відбуття, вчинила переміщення та передачу особи на територію України співучасникам злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Виконуючи свою роль у злочинній діяльності, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , на початку грудня 2012 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснюючи умови попередньої змови з невстановленою особою, зустріли ОСОБА_11 на залізничному вокзалі станції Київ-Пасажирський ДП Південно-Західна залізниця за адресою: м.Київ, Привокзальна площа, 1, та, одержавши потерпілу, доставили її у орендоване помешкання за адресою: АДРЕСА_5 , де переховували її, утримуючи разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом.
Утримуючи паспорт громадянина України, незаконно вилучений у ОСОБА_11 , співвиконавці злочинної діяльності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , протягом грудня 2012 року, використовуючи уразливий стан потерпілої, продовжили її експлуатацію, пов`язану із втягненням у заняття жебрацтвом в місцях масового перебування громадян у м.Київ Київської області, повторно вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на переміщення, переховування, передачу і одержання людини з метою її експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи.
Маючи на меті вербування більшої кількості осіб для втягнення з використанням обману у заняття жебрацтвом, ОСОБА_6 , реалізуючи спільний умисел співвиконавців, з метою пошуку осіб для подальшого вербування неодноразово телефонувала своїм знайомим з числа мешканців м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, які перебувають в уразливому стані через збіг тяжких особистих, сімейних й інших обставин, у тому числі й тим, яких співучасники злочинної діяльності експлуатували в минулому.
Так, на початку грудня 2012 року, ОСОБА_6 під час телефонних розмов із раніше знайомими їй ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , використовуючи психічний вплив у формі запрошення і переконання, а також уразливий стан цих осіб, зумовлений збігом тяжких особистих, сімейних та інших обставин, отримала від них згоду працювати у м.Київ на повідомлених умовах.
Здійснивши з використанням уразливого стану вербування ОСОБА_15 та ОСОБА_13 шляхом досягнення із ними домовленості працювати на зазначених певних умовах, не приховуючи від них дійсні відомості про умови праці, пов`язаної із заняттям жебрацтвом, співвиконавці ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 17 грудня 2012 року, в денний час, діючи умисно, з корисливих мотивів, організували придбання в касі залізничного вокзалу станції Роковата ДП Придніпровська залізниця за адресою: м.Кривий Ріг, вул.23 Лютого, 1, двох квитків для перевезення потерпілих залізничним транспортом до м.Київ Київської області та, проконтролювали їх відбуття, вчинивши переміщення кількох осіб з метою експлуатації з використанням уразливого стану цих осіб.
Реалізуючи спільний план злочинної діяльності, пов`язаної із експлуатацією осіб, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, 18 грудня 2012 року, зустріли ОСОБА_15 та ОСОБА_13 на залізничному вокзалі станції Київ-Пасажирський ДП Південно-Західна залізниця за адресою: м.Київ, Привокзальна площа, 1, та доставили їх у орендоване помешкання за адресою: АДРЕСА_5 , де переховували, утримуючи разом із іншими невстановленими особами, втягнутими співвиконавцями злочинів у заняття жебрацтвом.
В цей день, 18 грудня 2012 року, перебуваючи в орендованому співвиконавцями для цілей злочинної діяльності помешканні, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою отримання контролю над потерпілим ОСОБА_13 , вилучили в нього паспорт громадянина України, та залучили його із ОСОБА_15 в боргову кабалу, повідомивши про необхідність відпрацювання коштів, витрачених на їх перевезення до Києва.
В подальшому, в період з 18 по 31 грудня 2012 року, співвиконавці злочинів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, використовуючи уразливий стан потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , експлуатували їх, спонукавши займатися жебрацтвом в місцях масового перебування громадян у м.Київ Київської області, повторно вчинивши дії, обумовлені спільним умислом співучасників й спрямовані на вербування, переміщення і переховування кількох осіб з метою їх експлуатації, з використанням уразливого стану цих осіб.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 винною себе визнала частково, пояснила, що приблизно з 2007 року вона їздила в м.Москву займатися жебратсвом, так як її син інвалід, вона ходила з його фотографією, за неділю заробляла приблизно 200 доларів США. Будучи в будинку нічного перебування в своєї подруги ОСОБА_18 , вона познайомилася з ОСОБА_19 , яка почула їх розмову і попросилася з нею в м.Москву на роботу, ОСОБА_19 її познайомила з ОСОБА_20 , та навчалася в училищі, її мати зловживала спиртними напоями, часто не пускала додому, ОСОБА_21 в неї проживала, називала її матір`ю. З ОСОБА_22 зустрічалися, спільно не проживали, в нього є сім`я, в 2011-2012 р.р. в ОСОБА_23 захворів брат, який проживав в м.Києві, вона поїхала допомогти йому по догляду, з нею поїхала ОСОБА_24 , там в одній квартирі ще проживали ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , ті займалися жебракуванням, вони часто зловживали спиртними напоями, грошей ОСОБА_27 не давали, ОСОБА_28 віддав їй свій паспорт на збереження і попросився з нею та ОСОБА_29 в м.Москву, на що вона погодилася. Після цього вона поїхала в м.Москву до доньки ОСОБА_30 , яка була вагітна, та проживала там зі своїм чоловіком, а ОСОБА_31 вона попросила відвести ОСОБА_32 в м.Кривий Ріг. Через деякий час вона повернулася, ОСОБА_24 познайомила її зі своєю подругою ОСОБА_33 , вони попросилися в м.Москву на роботу, також поїхали ОСОБА_34 , ОСОБА_26 , з якими вона була ще раніше знайома, ОСОБА_25 , ОСОБА_35 та її давня знайома ОСОБА_36 . Два, три дні в неї працювала ОСОБА_37 , однак ту не влаштовувала робота, після чого вона пішла, сказала, що буде працювати сама на себе. Всі вони знали, чим займається вона і яку роботу виконуватимуть вони. Проживали вони в орендованій квартирі в сел.Снігирі Істринського району, Московській області, також там проживала її донька, вона сама платила орендну плату, потерпілі писали собі таблички з якими виходили жебракувати, якщо хтось не вмів написати їм допомагала вона або її донька. З усіх зароблених грошей їй залишалося 15 відсотків, з яких вона також витрачала гроші на харчування, всі інші кошти кожен залишав собі і витрачав на власні потреби. Усі паспорта зберігалися в окремій тумбочці, до якої всі мали доступ, вона лише попереджала щоб не носили з собою, бо вразі втрати не буде займатися їх поновленням. ОСОБА_38 була дома, бувало готувала їжу. Вона нікого не примушувала їхати жебракувати, всі потерпілі їхали добровільно, перебуваючи в сел.Снігирі всі вони були на рівних умовах, зараз з усіма вона підтримує добрі стосунки, спілкуються між собою. Роата ОСОБА_23 час від часу приїздив до неї гостювати, він не займався жебракуванням. Просить суд не призначати сувору міру покарання, не позбавляти волі, врахувати те, що у неї на утриманні син-інвалід, мати хворіє, потерпілі не мають до неї будь-яких вимог.
Обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково, суду пояснив, що з 2003 року він офіційно ніде не працевлаштований, торгував на ринку, в тому ж році познайомився з ОСОБА_39 , вони почали з нею проживати в цивільному шлюбі. Йому відомо, що ОСОБА_40 в м.Москві займалася жебрацтвом, він їздив до неї раз в півроку, нікого з потерпілих він не привозив та не вербував, лише декілька раз підвозив в центр м.Москви, він бачив, що ті проживають в одній квартирі з Різник, однак, чим вони займалися він не знав. В м.Києв він їздив до свого хворого брата, доглядав за ним, до нього приїздила ОСОБА_40 з ОСОБА_20 , які допомагали йому по догляду за братом, коли він їхав в м.Кривий Ріг, ОСОБА_40 попросила його відвести ОСОБА_41 , чим та займалася в м.Києві йому невідомо. Також в м.Києві з ним в одній квартирі проживали ОСОБА_26 та ОСОБА_25 , які жебракували, гроші вони йому не приносили, в нього були з ними суперечки через те, що часто приходили додому в стані алкогольного сп`яніння, після чого ті пішли з квартири, куди, йому невідомо. Будь-яких документів в потерпілих він не забирав, також йому нічого невідомо, про переховування паспортів потерілих ОСОБА_39 . Просить суд не призначати йому сувору міру покарання, він хворіє, на утриманні у нього знаходиться двоє неповнолітній дітей, потерпілі не мають до нього будь-яких вимог.
Потерпілий ОСОБА_14 суду пояснив, що п`ять років назад будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_42 познайомила його з ОСОБА_39 , ОСОБА_40 запропонувала роботу в м.Москві, стояти просити милостиню, йому купили одяг, білет і разом з ОСОБА_43 він поїхав в м.Москву, там вони на електричці доїхали до сел.Снігирі, де на місці свій паспорт віддав ОСОБА_44 , паспорт залишався в неї щоб він не втік. Працювати він починав з 05.00 год., визначеного місця не було, разом з ним ще працювали ОСОБА_45 , ОСОБА_46 та ОСОБА_47 вони всі разом проживали в одній квартирі. Від зароблених 1000 рублів він отримував 100 рублів, гроші віддавав ОСОБА_48 . Інна разом з ОСОБА_49 готувала їм їжу, Роата лише один раз вивозив їх на машині в Москву, з ним він познайомився в 2008 році, коли вдруге поїхав в м.Москву, так як в м.Кривому Розі не міг знайти роботу. Поїхавши вдруге в Росію, він там пробув 2 роки, той заробіток який він отримував його влаштовував, оскільки не було іншого. Він не має ніяких вимог до обвинувачених, вони не застосовували до нього фізичного насилля, просить їх ніяк не наказувати. Він не звертався до органів міліції з заявою про утримання його силою в Різник, а документи в шостому відділі підписував не читаючи.
Потерпіла ОСОБА_12 суду пояснила, що в травні 2012 р. її знайома ОСОБА_19 познайомила її з ОСОБА_39 , та запропонувала роботу в м.Москві роздавати рекламні флаєри терміном на 3 місяці, при цьому вона чула розмову про пожертвування на дітей, після чого ОСОБА_40 дала їй 100 грн., ще 300 грн. дала її матері і купила їй білет до м.Москви, вона пішла додому збирати речі в дорогу і почала вагатися з приводу поїздки. Ввечері їй зателефонувала ОСОБА_19 і почала кричати на неї, коли вона приїхала до ОСОБА_50 , та сказала, що якщо не поїде то має повернути гроші, які були на неї потрачені в сумі 1000 грн., після чого вона погодилася. В м.Москві її зустріла донька ОСОБА_51 та ОСОБА_52 , вони забрали паспорт і поїхали в сел.Снігирі, ОСОБА_18 сказала, що паспорт не віддасть поки вона не відпрацює борг, ОСОБА_53 дала їй табличку «Помогите умирает дочь», після чого вона стояла на пл.Революційній, в перший день заробила близько 1200 рублів, гроші віддавала ОСОБА_54 , від зароблених коштів вона отримувала 10 відсотків. Їй видали мобільний телефон для зв`язку з ними, вона декілька раз телефонувала додому, телефонні дзвінки контролювалися. Роати там не було. Повернулася з Росії вона в липні 2012 р., в органи міліції спершу не хотіла звертатися, так як не хотіла щоб хтось із знайомих довідався чим вона займалася. Вона не має будь-яких вимог матеріального та морального характеру до обвинувачених, просить не призначати їм покарання.
Потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що з ОСОБА_29 проживав в цивільному шлюбі, ОСОБА_19 познайомила його з ОСОБА_39 , а та в грудні 2012 р. запропонувала роботу в м.Києві, Різник запропонувала йому 200 грн. за те, що він знайде ще одного чоловіка, він і взяв свого знайомого ОСОБА_55 , коли вони їхали в поїзді він зрозумів, що потрібно буде просити милостиню, він змирився з цим. В м.Києві їх зустрів брат ОСОБА_56 , відвіз на квартиру. Вони працювали з 08.00 год. до 19.00 год. на станціях метрополітену, він сидів на станції «Тараса Шевченка», а ОСОБА_19 на інших станціях з табличкою «Помогите матери на операцию», та іншими, заробіток складав приблизно 300 грн. в день, могли за рахунок тих коштів обідати. Стікачову ОСОБА_57 бив за те, що та вживала алкоголь, коли він заступився за неї, той його вдарив. ОСОБА_58 через два дні поїхав, оскільки у нього були проблеми з ногами, йому сказали, що за нього потрібно відпрацювати. В м.Києві вони пробули близько двох тижнів, ОСОБА_23 сказав, що поки вони не відпрацюють гроші, потрачені на них приблизно 1000 грн., нікуди не поїдуть. Він не міг звернутися в органи міліції, оскільки його паспорт був в Різник, а потім м.Москві, Різник обіцяла його повернути. Просить призначити обвинуваченим несуворе покарання, йому відшкодовано 6000 грн. завданої шкоди, будь-яких вимог матеріального та морального характеру до них не має.
Потерпіла ОСОБА_11 суду пояснила, що вона познайомилася з ОСОБА_29 , а та в 2011 році познайомила її з ОСОБА_39 , ОСОБА_40 запропонувала роботу роздавати рекламу. Близько двох тижнів вона жила в ОСОБА_50 , оскільки були погані стосунки з матір`ю, та зловживала алкоголем, після чого ОСОБА_40 сказала, що працювати потрібно в м.Москві, стояти з табличкою просити милостиню, за проїзд та за квартиру платила ОСОБА_59 , паспорт свій вона по приїзду віддала дочці ОСОБА_60 . Інну вона називала матір`ю, оскільки та гарно до неї відносилася. Скільки вона заробляла не знає, вона не рахувала, із зароблених грошей можна було витрачати на обід, всю решту вона віддавала ОСОБА_44 . Додому вона не просилася, вона розуміла, що потрібно відпрацьовувати витрачені на неї гроші, крім того ОСОБА_40 її не ображала, купляла їй всі необхідні речі, мобільний телефон, до ОСОБА_27 вона теж не має претензій. Насильно там ніхто нікого не утримував. Через деякий час вона поїхала в м.Київ, там вона проживала на квартирі з Різник та ОСОБА_27 , в ОСОБА_61 вона теж просила милостиню, пробула приблизно 3-4 тижні, після чого поїхала з Роата в м.Кривий Ріг, Коли вона поїхала вдруге в м.Москву, оскільки в м.Кривому Розі не було роботи, та не було де проживати, то запропонували поїхати разом з нею і її однокурсниці ОСОБА_62 . В органи міліції вона не хотіла звертатися, однак її вмовила її покійна сестра. Просить суд несуворо наказувати обвинувачених, вимог матеріального та морального характеру до них не має.
Потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що навчаючись в ПТУ № 86 вона познайомилася з ОСОБА_20 , а та її познайомила в 2011-2012 р.р. з ОСОБА_39 , ОСОБА_21 запропонувала поїхати в м.Москву погуляти, ОСОБА_59 купила білети, після чого вони з ОСОБА_21 поїхали, там їх зустріла ОСОБА_63 та відвезла в сел.Снігирі, де ОСОБА_46 їй сказала що потрібно буде займатися жебрацтвом. З 05.00 год. до 20.00 год. вона стояла в переходах за табличками «Помогите умерла мать» або «Помогите умирает брат», табличку їй писала ОСОБА_59 , із зароблених грошей частину вона віддавала дочці ОСОБА_64 , а решту, що залишалася, витрачала на власні потреби. Проживали вони в двохкімнатній квартирі, неділя в них був вихідний день, вони гуляли, харчувалися всі разом, паспорт вона віддала ОСОБА_65 , повернути його не просила. Пропрацювавши 5-7 днів, вона пішла працювати до циганів, в яких пробула близько два тижні, після чого її забрала ОСОБА_36 , а через 2-3 дні вона поїхала в м.Кривий Ріг, білети їй купила ОСОБА_63 і повернула паспорт. Роата ОСОБА_23 вона там не бачила, Різник її не примушувала їхати, її вмовила ОСОБА_66 . Заяву в органи міліції вона не хотіла писати, однак її вмовили друзі, свої показання, які підписувала на досудовому розслідуванні не читала. Різник їй відшкодувала 6000 грн., до обвинувачених вона не має вимог матеріального та морального характеру, просить їх не наказувати.
Потерпіла ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_10 померла а.с.146, т.5.
Свідок ОСОБА_17 суду пояснила, що з ОСОБА_39 вона познайомилася 3 роки назад, та разом з ОСОБА_29 приїздили до неї, пропонували поїхати в м.Москву на роботу, роздавати листівки на встановлення вікон та дверей, проживання та трьох разове харчування за їх рахунок, ще ОСОБА_40 сказала, що потрібно віддати паспорт бо без реєстрації не можна, вона погодилася. Після цього вона запропонувала разом з нею поїхати ОСОБА_67 , а коли її донька довідалася про таку роботу, то заборонила їй їхати. Через деякий час вона зустріла ОСОБА_68 запитала про роботу, та сказала, що все нормально, ніяких претензій не має. Свідок ОСОБА_69 суду пояснив, що ОСОБА_70 знає, працівники міліції на початку літа 2013 р. попросили допомогти розкрити справу, запропонували завербуватися на роботу в м.Москву, він погодився. ОСОБА_26 познайомив його з дівчиною по імені ОСОБА_18 , а та з ОСОБА_39 , остання запропонувала йому роботу в м.Москві жебракувати з табличкою, проживати вони мали всі разом на квартирі в її доньки, та мала готовити їм їжу. Після цього ОСОБА_64 купила йому одяг, білет та посадила на поїзд, в м.Москві його мала зустріти донька ОСОБА_50 , до пункту призначення він не доїхав, працівники міліції його зняли з поїзда. Обвинуваченого ОСОБА_27 він не знає.
Свідок ОСОБА_71 суду пояснила, що з ОСОБА_39 знайома 8 років, 6 років назад ОСОБА_40 запропонувала поїхати в м.Москву на роботу просити милостиню з табличкою «Помогите ребенку на операцию», вона погодилася, віддала ОСОБА_44 свій паспорт щоб не загубити, він зберігався в тумбочці на квартиці в сел.Снігирі Московської області, де вони проживали. Кіцела її знайома, вона познайомила її з ОСОБА_43 , ОСОБА_72 одягала, опікала як мати, згодом ОСОБА_46 разом зі своєю подругою ОСОБА_73 теж приїхали в сел.Снігирі, ще там були ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , їм всім там подобалося, проживали як одна сімя, ніхто ні до кого не застосовував фізичного та психічного насилля, разом святкували спільні свята, в суботу, неділю відпочивали, відвідували громадські місця. Із зароблених грошей вона отримувала 30 відсотків, решту віддавала Різник на харчування, лікування, інші потерпілі також отримували проценти від заробленого, хто забирав кожен день, хто в кінці тижня. ОСОБА_25 довго з ними не працювала, так як зловживала спиртними напоями. ОСОБА_38 не займалася жебракуванням, лише готовила їм їжу. До паспортів всі мали вільний доступ, таблички теж кожен собі писав які хотів. Роата приїздив гостювати до Різник, він не мав ніякого відношення до їх роботи.
Свідок ОСОБА_74 суду пояснив, що осінню 2011 року Різник запропонувала його матері роботу в м.Москві, розклеювати оголошення, заробітна плата до 2000 грн. на місяць, житлом і їжею забезпечують. Мати поїхала, один раз телефонувала, сказала, що проживають в одній квартирі декілька чоловік, чим займаються не говорила, після того від неї не має жодної звістки.
Свідок ОСОБА_75 суду пояснила, що в 2005 році ОСОБА_59 приходила до неї з ОСОБА_76 , попросила щоб вона зареєструвала ОСОБА_18 за місцем свого проживання, для виїзду за кордон, вона погодилася, Різник заплатила 350 грн., після чого вони більше не бачилися. ОСОБА_77 за рішенням суду вона зняла з реєстрації.
Свідок ОСОБА_78 суду пояснив, що ОСОБА_70 знає як тітку ОСОБА_79 , та навчалася в них в училищі, коли була навчальна практика в 2012 році, Різник приїздила до неї просила відпустити ОСОБА_32 та ОСОБА_80 в село до бабки, також дівчата писали доручення на Різник для отримання стипендії. Коли дівчата повернулися то розповідали, що проживали в Росії, в доньки ОСОБА_64 , прибирали житло, про жебракування нічого не розповідали, а через деякий час почали розповідати, що в Росії їх примушували займатися проституцією.
Аналізуючи показання обвинувачених, потерпілих, свідків, на предмет їх послідовності, логічності, правдивості, як окремо так і у сукупності, на предмет їх узгодженості в розрізі показань окремого учасника кримінального провадження, в розрізі показань усіх учасників, оцінюючи інші наявні у справі докази окремо та усі докази разом у сукупності, колегія суддів вважає, що незважаючи на часткове визнання обвинуваченими інкримінованої стороною обвинувачення кваліфікації їх дій за ст.149 ч.2 КК України, вина ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ст.149 ч.2 КК України підтверджується сукупністю зібраних на досудовому розслідуванні та досліджених судом під час судового розгляду доказами та не спростовується зазначеними обвинуваченими відомостями.
Захисником ОСОБА_8 заявлено клопотання про визнання недопустимими доказів, а саме:
- протоколи прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення потерпілого ОСОБА_13 від 07.02.2013 року (а.с. 6-8, т.1), потерпілої ОСОБА_15 від 12.02.2013 року (а.с. 30-32, т.1), потерпілої ОСОБА_81 від 20.02.2013 року (а.с. 59-61, т. 1), потерпілої ОСОБА_11 від 20.02.2013 року (а.с. 81-83 т. 1), потерпілого ОСОБА_14 від 01.04.2014 року (а.с.7-9, т.5), в зв`язку з тим, що обставини, які зазначені в заявах потерпілими не знайшли свого підтвердження в ході слухання справи в судовому засіданні;
- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2013 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_15 впізнала особу, зображену на фото № 1 - ОСОБА_6 (а.с. 41-42, т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2013 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_15 впізнала особу, зображену на фото № 4 - ОСОБА_82 (а.с. 43-44 т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2013 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_15 впізнала особу, зображену на фото № 1 - ОСОБА_7 (а.с. 45-47, т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2013 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_13 впізнав особу, зображену на фото № 1 - ОСОБА_7 (а.с. 47-48 т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2013 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_13 впізнав особу, зображену на фото № 1- ОСОБА_6 (а.с. 49-50 т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.02.2013 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_13 впізнав особу, зображену на фото № 4 - ОСОБА_82 (а.с. 51-52, т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2013 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_83 впізнала особу, зображену на фото № 4 - ОСОБА_82 (а.с. 70-71, т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2013 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_83 впізнала особу, зображену на фото № 1 - ОСОБА_6 (а.с. 72-73, т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2013 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_83 впізнала особу, зображену на фото № 1 - ОСОБА_7 (а.с. 74-75, т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.02.2013 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 впізнала особу, зображену на фото № 1 - ОСОБА_6 (а.с. 94-95 т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.02.2013 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_11 впізнала особу, зображену на фото № 4 - ОСОБА_82 (а.с. 96-97 т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2013 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_11 впізнала особу, зображену на фото № 1 - ОСОБА_7 (а.с. 98-99 т.1); протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.04.2014 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_7 (а.с.36-38, т.5); протокол пред`явлення особи для впізнання від 01.04.2014 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_84 впізнав ОСОБА_6 (а.с.54-55, т.5), в зв`язку з тим, що впізнання проводилося за фотознімками, які мають суттєві відмінності різні форми зображення обличчя, відмінності у зовнішності зображених осіб (вік, одяг, тип зовнішності, довжина та колір волосся), які вплинули на сприйняття зображення;
- протоколи проведення негласних слідчих дій, на а.с.94-101, 111-137, т.3, в зв`язку з тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутній дозвіл суду на їх проведення.
Однак, під час аналізу та оцінки доказів колегія суддів не знаходить підстав для визнання вищевказаних доказів по кримінальному провадженню недопустимими, з огляду на наступне.
Згідно ч.1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Протоколи прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення написані потерпілими не складають доказову базу винності обвинувачених у вчиненні злочину, а лише являються підставою проведення досудового розслідування, як початкової стадії кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 228 КПК України забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи. Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різних відмінностей у віці, зовнішності та одязі.
Особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнає.
В судовому засіданні жодним із потерпілих не було вказано про невпізнання обвинувачених в зв`язку з суттєвими відмінностями у зовнішності осіб пред`явлених їм для впізнання, крім того, обвинувачені не заперечували факту знайомства з потерпілими, а обвинувачена ОСОБА_6 і спільного проживання під час роботи, з ними.
Відповідно до ст.246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій приймає слідчий, прокурор, а у випадках, передбачених цим Кодексом, слідчий суддя… Розгляд клопотань здійснюється головою чи за його визначенням іншим суддею апеляційного суду області, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Судом встановлено, що протоколи проведення негласних слідчих дій на а.с.94-101, а.с.111-137, т.3, проводилися на підставі ухвал апеляційного суду Дніпропетровської області, із посиланням на номер ухвали та дати її постановлення, залучення до матеріалів кримінального провадження копій відповідних ухвал вимогами КПК України не передбачено.
Відповідно до вимог ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд невправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Так, колегія суддів не може давати оцінку доказам, які зібрані на досудовому розслідуванні стосовно потерпілої ОСОБА_15 , яка померла та допитана в судовому засіданні не була.
Таким чином колегія суддів вважає, що клопотання захисника ОСОБА_8 про визнання недопустимими доказами протоколів прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протоколів проведення негласних слідчих дій не знайшло свого підтвердження та задоволенню не підлягає.
Винність обвинувачених підтверджується показаннями потерпілих, свідків, а також письмовими матеріалами кримінального провадження:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.02.2013 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_7 , як на чоловіка який разом з жінкою по імені ОСОБА_40 обманним шляхом привезли його до м.Києва займатися жебракуванням а.с.47-48, т.1;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.02.2013 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_13 вказав на ОСОБА_6 , як на жінку яка в грудні 2012 р. обманом привезла його до м.Києва та примусила займатися жебракуванням а.с.49-50, т.1;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.02.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 вказала на ОСОБА_6 , як на жінку яка обманом привезла її до м.Москви та примусила займатися жебракуванням а.с.72-73, т.1;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.02.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_10 вказала на ОСОБА_7 , як на чоловіка ОСОБА_6 а.с.74-75, т.1;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2013 року, згідно якого потерпіла ОСОБА_11 вказала на ОСОБА_6 , як на жінку яка примушувала займатися жебракуванням в м.Києві та м.Москві а.с.94-95, т.1;
- протоколом проведення негласних слідчих (дій) від 06.08.2013 року, згідно якого зафіксовано розмову ОСОБА_6 з ОСОБА_13 , ОСОБА_69 , ОСОБА_85 щодо поїздки в м.Москву для заняття жебратсвом а.с.98-101, т.3;
- протоколами проведення негласних слідчих (дій) від 27.04.2013 року та від 27.05.2013 року, згідно яких зафіксовано розмову ОСОБА_86 з Інною та ОСОБА_86 з жінкою, щодо роботи жебратства, відправлення людей поїздом на роботу до м.Москви, та передачу грошових коштів на територію України а.с.111-119, т.3;
- протоколами проведення негласних слідчих (дій) від 23.04.2013 року, згідно яких зафіксовано розмову ОСОБА_7 з ОСОБА_6 та розмову ОСОБА_6 з жінкою щодо роботи в м.Москві та сум заробітків працюючих там людей а.с.120-137, т.3;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 01.04.2014 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_14 вказав на ОСОБА_6 , як на жінку з якою познайомився біля будинку нічного перебування, вона запропонувала йому роботу, після чого він жебракував в м.Москві а.с.52-55, т.5.
Кримінальне провадженні відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 поступило до суду 17.01.2014 року.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_86 на досудовому слідстві виділено в окреме провадження, до суду надійшло 02.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.149 ч.2 КК України перед закінченням судового слідства по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , питання про об`єднання кримінальних проваджень перед судом учасниками процесу не ставилося.
Колегія суддів критично ставиться до показань обвинувачених в частині невизнання вини, розцінює як спосіб захисту обвинувачених та бажання уникнути відповідальності.
Обвинуваченим пред`явлено обвинувачення за ч.2 ст.149 КК України.
Формами об`єктивної сторони злочину є вербування людини де дії, пов`язані із схиленням працювати, як правило за матеріальну винагороду, до таких дій відноситься психічний вплив на людину у формі запрошення, переміщення людини це як правило перевезення з одного місця в інше.
Вчинення вербування та переміщення можливі шляхом використання таких способів як: обман повідомлення неправдивих відомостей або замовчування їх, шантаж психічне насильство та використання уразливого стану, тобто стан який обмежував їх здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними та приймати за своєю волею самостійні рішення.
Обов`язковою суб`єктивною ознакою злочину є корисливий мотив спонукання до незаконного збагачення.
Під час судового розслідування було встановлено, як поясненнями потерпілих так і обвинувачених, що потерпілі перебували в уразливому стані, в зв`язку зі збігом важких особистих, сімейних обставин, а саме: ОСОБА_11 проганяла мати з дому, ОСОБА_10 сирота, ОСОБА_14 немав ні роботи ні місця проживання, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не працювали, всі вони були соціально незахищеними, чим скористалися обвинувачені. Разом з тим, судом було встановлено, що потерпілі отримували «певний заробіток», в даний час підтримують добрі стосунки з обвинуваченими, будь-яких вимог до останніх немають, а та шкода яка їм була завдана в ході слухання справи відшкодована.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає обвинувачених винними у кримінальному правопорушенні за ст.149 ч.2 КК України за ознаками вербування, переміщення, переховування, передачі та одержання людини, вчинених з метою експлуатації, з використанням обману та уразливого стану особи, щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим суд керується ст.65 КК України та враховує тяжкість вчинених злочинів, особистість винних і обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання: обвинувачені вину визнали частково, характеризуються позитивно, в обвинуваченої ОСОБА_6 на утриманні знаходиться син-інвалід, раніше не судима, в обвинуваченого ОСОБА_7 двоє неповнолітніх дітей, 1997 р.н. та 1998 р.н., він хворіє діагноз хронічний панкреатит, потерпілим відшкодовано шкоду в повному обсязі, та з урахуванням клопотань потерпілих про непризначення покарання обвинуваченим вважає, що виправлення обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна, із звільненням від покарання з випробувальним терміном відповідно до ст.75, ст.76 п.п.2,3 КК України, без покладення обов`язку з`являтися для реєстації в кримінально-виконавчу інспекцію, з урахуванням вищевказаних пом`якшувальних обставин та наявності в обвинувачених постійного місця проживання.
Позовні заяви потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 в силу ч.3 ст.61 КПК України в зв`язку з відмовою потерпілих від позову підлягають залишенню без рогляду.
Судові витрати за проведення судової експертизи необхідно стягнути з обвинувачених в повному обсязі на користь держави у відповідності зі ст.124 КПК України, питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 149 ч. 2 КК України та призначити покарання 5 /п`ять/ років позбавлення волі без конфіскації майна кожному.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком на 3 /три/ роки кожному.
В силу ст. 76 КК України зобов`язати засуджених не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Позовні заяви ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 48,90 грн. (№ 58/37-298 від 15.10.2013 року) з кожного.
· мобільний телефон «Нокіа 300», ІМЕІ: НОМЕР_1 ; картка оператора «Київстар» № НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Нокіа 6700», ІМЕІ: НОМЕР_3 , без картки оператора, які згідно квитанції №002568 від 07.11.2013 року, знаходяться на зберіганні в Криворізькому МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_6 ;
· мобільний телефон «НокіаС-6», ІМЕІ: НОМЕР_4 , картка оператора «Київстар» № НОМЕР_5 , які згідно квитанції №002567 від 07.11.2013 року, знаходяться на зберіганні в Криворізькому МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_7 ;
· нотаріально посвідчену довіреність видану ОСОБА_6 на право користування автомобілем «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «HONDA ACCORD» реєстраційний номер НОМЕР_6 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «MERSEDES-BENZ 111 CD1», реєстраційний номер НОМЕР_7 , які згідно довідки старшого слідчого відділу СУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, знаходяться на зберіганні в Криворізькому відділенні БОЗ ГУМВС України в Дніпропетровській області повернути засудженим;
· свідоцтва про народження ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 ; ОСОБА_92 , ОСОБА_93 ; свідоцтво про шлюб ОСОБА_94 та ОСОБА_95 ; картку фізичної особи ОСОБА_11 ; пенсійне посвідчення ОСОБА_96 ; паспорт громадянина України ОСОБА_97 НОМЕР_8 ; паспорт громадянки України ОСОБА_98 АК НОМЕР_9 ; паспорт громадянки України ОСОБА_99 НОМЕР_10 ; трудові книжки ОСОБА_14 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , паспорт громадянки України ОСОБА_96 НОМЕР_11 ; паспорт громадянина України ОСОБА_13 НОМЕР_12 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження повернути власникам;
· проїзний документ ХУ№944020, поїзд №074 Кривий Ріг-Головний-Москва, відправлення 18.07.2013 о 12.04. місце 035 на ОСОБА_102 та проїзний документ ХУ№944019, поїзд №074 Кривий Ріг-Головний-Москва відправлення 18.07.2013 12.04. місце 033 на ОСОБА_103 ; флеш-карта типу mikro SD «Trranscend» 2Гб інв.515; DVD диски в кількості 12 штук №№358, 359, 360, 361, 362, 363, 431, 432, 433, 434, 435, 436; міграційна карта, яка заповнена власноручно ОСОБА_14 при перетині кордону Російської Федерації у квітні 2012 року, які приєднані до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Зняти арешт накладений ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 23.07.2013 року, на автомобіль марки «MERSEDES-BENZ», реєстраційний номер НОМЕР_7 , 2005 року випуску, який знаходиться на зберіганні на території Криворізького відділу БОЗ по вул.Дунайська, 42 в м.Кривому Розі, та повернути ОСОБА_7 .
Зняти арешт накладений ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 23.07.2013 року, на автомобіль марки «HONDA ACCORD», реєстраційний номер НОМЕР_6 ; 2006 року випуску, який знаходиться на зберіганні на території Криворізького відділу БОЗ по вул.Дунайська, 42 в м.Кривому Розі, та повернути ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд через Центрально-Міський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Роз`яснити засудженим, захиснику, потерпілим, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя:
Судді: