АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/7149/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/789/124/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - взяття під варту
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

з участю прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

захисника - адвоката - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Даною ухвалою слідчого судді щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козачки, Лановецького району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Як вбачається з клопотання слідчого та матеріалів кримінального провадження, у квітні 2015 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном в групі з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . З метою вчинення злочину ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 підготували обріз з мисливської рушниці, електрошокер, ліхтарик і маски типу балаклава. Реалізуючи свій злочинний умисел, 21 квітня 2015 року, близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_11 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 на автомобілі марки Mercedes Vito, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 натежить ОСОБА_10 , під`їхали до будинку АДРЕСА_2 в якому проживає потерпілий ОСОБА_13 . Перебуваючи поблизу вказаного будинку, попередньо розприділивши між собою ролі та дії, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , побачивши потерпілого ОСОБА_14 , одягнули на голову маски типу балаклав з метою приховати обличчя, після чого вийшли із салону автомобіля на вулицю та направились в напрямку гаражного приміщення, належного потерпілому. Підійшовши до потерпілого ОСОБА_15 , попередньо домовившись про вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 спостерігав за навколишньою обстановкою, з метою недопущення перешкоджання виконанню задуманого, а ОСОБА_10 за допомогою кишенькового ліхтарика спрямував світло в очі потерпілого, чим засліпив його. Надалі ОСОБА_11 спрямував ствол рушниці у бік потерпілого та наніс йому удар її прикладом в ділянку грудної клітки, чим спричинив йому тілесні ушкодження, після чого наказав йому лягти на землю та покласти руки за спину. В цей час ОСОБА_16 за допомогою клейкої стрічки типу скотч зв`язав руки та заклеїв рот потерпілого ОСОБА_14 , що унеможливлювало його супротив, а ОСОБА_10 одягнув йому на голову маску. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_10 під`їхав на автомобілі до гаражного приміщення потерпілого та ОСОБА_16 разом із ОСОБА_11 примусово, утримуючи за руки, завели потерпілого у салон автомобіля марки Mercedes Vito, д.н.з. НОМЕР_1 , де положили його між сидіннями, після чого рушили з місця. Під час проїзду у вказаному автомобілі із вул. Карпенка на вул. Поліська в м. Тернополі ОСОБА_11 відклеїв рот потерпілому, а ОСОБА_7 забрав у нього ключі від вхідних дверей у офісне приміщення по АДРЕСА_3 , пісія чого ОСОБА_11 , погрожуючи потерпілому застосуванн м зброї та фізичною розправою йому та його сім`ї, що є насильством небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вимагав від останнього надання інформації щодо відомостей про коди до сигналізації, місце знаходження сейфу та грошових коштів у будівлі, в якій знаходиться його офіс. Отримавши необхідну інформацію від потерпілого ОСОБА_14 , його було доставлено назад до гаражного приміщення по АДРЕСА_2 , де залишено.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001014 від 22 квітня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

24 квітня 2015 року ОСОБА_7 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

25 квітня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

25 квітня 2015 року ОСОБА_7 вручено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено, що він обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187, та ч. 2 ст. 146 КК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Посилається на те, що ухвала не відповідає вимогам КПК України та фактичним обставинам справи, так як прокурором не доведено обгрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри та не доведено наявінсть ризиків, які дають слідчому судді підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказує, що немає доказів, що підтверджували б причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також апелянт вказує на те, що у органів досудового слідства відсутні будь-які докази, що підозрюваний ОСОБА_7 буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, ухилятися від слідства та суду та чинити тиск на свідків. Вважає, що прокурор не довів, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно врахував існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та виходив з того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України.

Даний висновок слідує з показань потерпілого ОСОБА_14 , даних протоколу обшуку, спецповідомлень НДЕКЦ.

Доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення, на думку колегії суддів, є непереконливими.

Враховуючи характер вчиненого злочину, зокрема застосування насильства до потерпілого, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може чинити тиск на потерпілого інших учасників провадження з метою перешкоджання кримінальному провадженню з врахуванням відомих йому обставин справи.

Враховуючи вищенаведене, посилання апелянта на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України також є непереконливими.

Крім того, за злочин, у якому підозрюється ОСОБА_17 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Обрання іншого запобіжного заходу в тому числі домашнього арешту не забезпечить належної поведінки ОСОБА_7 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді немає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду Тернопільської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2