АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-сс/793/541/13Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : гл. 18 & 1, ст.ст. 309
ч.1 п.2, п.2 ч.1, п.3 ч.2 395, 422 КПК України ( в
ред. 2012 року); ч.4 ст.190, ч.2 ст.28 ч.2 ст.364, ч.2
ст.209, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України
Орленко В.В. Доповідач в апеляційній
інстанції Літвінцев В. М. УХВАЛА
30 грудня 2013 року Колегія суддів
судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЛітвінцева В.М.
суддівЯтченка М.О., Безверхого І.В. з
участю прокурораЗгіблова С.О. при
секретарі с/з Єгоровій
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси в порядку
апеляції матеріали за апеляцією
підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу
слідчого судді Соснівського районного
суду м. Черкаси від 18 лютого 2013 року про
обрання в порядку ст.ст.193-194 КПК України
міри запобіжного заходу-тримання під
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
Олександрія, Кіровоградської області,
громадянина України, проживаючого в
АДРЕСА_1, з вищою освітою,
розлученого, тимчасово непрацюючого,
раніше не судимого, -
підозрюваного у вчиненні злочинів,
передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.28 ч.2 ст.364, ч.2
ст.209, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК України, -
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_7 органом досудового слідства
підозрюється в тому, що він, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9, працюючи в кредитній спілці
«Джерело», виконуючи відповідно
обов'язки голови правління та
бухгалтера, будучи службовими особами,
наділеними організаційно-розпорядчими
та адміністративно-господарськими
функціями, в період часу з 11.05.2004 р. по
02.08.2008 р., не маючи відповідної ліцензії
з надання фінансових послуг населенню
кредитною спілкою «Джерело» незаконно,
шляхом обману та зловживання довірою,
заволоділи грошовими коштами членів
кредитної спілки в сумі 4 871 717 грн.08 коп.
Окрім цього, встановлено, що зазначені
вище службові особи кредитної спілки
«Джерело», включаючи ОСОБА_7, без
відповідного дозволу (ліцензії), в
порушення встановленого законом
порядку зайняття господарською
діяльністю отримували, протягом 01.01.2006
по 03.09.2008, від громадян - вкладників
кредитної спілки «Джерело» кошти по
депозитним вкладам, які не
оприбутковували по головній касовій
книзі «Джерело». В подальшому вказані
грошові кошти оприбутковувались
службовими особами кредитної спілки
шляхом використання завідомо
підроблених документів, а саме як
додаткові пайові внески від громадян,
які фактично коштів не вносили.
Внаслідок злочинних дій службовими
особами, включаючи ОСОБА_7, кредитної
спілки «Джерело» завдана матеріальна
шкода вкладникам на загальну суму 1 316
Він же підозрюється в тому, що працюючи
з 11.05.2004 виконуючим обов»язки голови
правління кредитної спілки «Джерело»
згідно наказу № 15 від 11.05.2004, а потім з
12.05.2005 по 02.08.2008 на посаді голови
правління згідно рішення спостережної
ради КС «Джерело» № 1 від 12.05.2005 року,
яка розташована по вул. Шевченка, 242/1 к.
102 в м. Черкаси, являючись службовою
особою суб»єкта підприємницької
діяльності, будучи відповідно до
статуту «Джерело» наділеним
організаційно розпорядчими функціями
та адміністративно-господарськими
обов'язками по керівництву кредитною
спілкою, з управління та розпорядження
майна, забезпечення контролю за
підлеглими та діяльністю підприємства,
маючи право першого підпису в період з
01.01.2006 по 12.05.2008 умисно, шляхом
зловживання службовим становищем за
попередньою змовою з головним
бухгалтером КС «Джерело» ОСОБА_9 та
ОСОБА_8, не маючи відповідної ліцензії з
надання фінансових послуг спілкою
«Джерело», скоїв службове підроблення
документів, тим самим спричинивши
20.08.2013 року дані кримінальні
правопорушення занесені до бази ЄРДР
та присвоєно реєстраційний номер №
передбаченою ч.3 ст.191 КК України (о/п -
10.12.2013 року ОСОБА_7 повідомлено про
підозру у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч.4 ст.190; ч.2
ст.28, ч.2 ст.364; ч.2 ст.209; ч.2 ст.28, ч.2 ст 366 КК
17.12.2013 року ОСОБА_7 з дозволу слідчого
судді (ухвала, друк. текст - о/п - а.с.39) в
задоволення клопотання слідчого від
10.12.2013 року в порядку ст.ст. 187-190 КПК
України (в ред. 2012 року) був затриманий
На наступний день, 18 грудня 2013 року, за
участі ОСОБА_7 та його захисника
слідчим суддею Соснівського районного
суду м. Черкаси в задоволення
клопотання слідчого СВ Соснівського РВ
УМВС України в Черкаській області
Полуденка В.І. від 10.12.2013 року
(погодженого в цей же день з прокурором
прокуратури м. Черкаси Аньол С.М.
о/п-а.с.1-3) обрано щодо ОСОБА_7 запобіжний
захід - тримання під вартою.
Встановлено рахувати строк тримання
під вартою ОСОБА_7 з моменту затримання
- з 17.12.2013 року, а строк дії ухвали - до 14
лютого 2013 року. Про заставу і її розмір
в ухвалі суду не йшлося (ухвала, друк.
текст - о/п - а.с.47-48).
В апеляційній скарзі від 23.12.2013 року,
направлену ОСОБА_7 на адресу
апеляційного суду через адміністрацію
СІЗО, він просить ухвалу слідчого судді
від 18.12.2013 року щодо обрання йому
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою скасувати та обрати
відносно нього запобіжний захід у
вигляді особистого зобов'язання. На
обґрунтування своїй апеляційних вимог
він посилається на попередні рішення
судів першої інстанції та апеляційної
інстанції, які прямого відношення до
розгляду даного питання зараз не мають.
При цьому, на його думку, з того часу за
умови належного виконання ним умов
застосованого щодо нього запобіжного
заходу у вигляді підписки про невиїзд
додаткових підстав для обрання йому
іншого запобіжного заходу пов'язаного
із позбавленням волі в органів
досудового слідства не було. На своїй
участі при розгляді апеляції він не
Терміново 25.12.2013 року витребувані з
місцевого суду матеріали окремого
надійшли до апеляційного суду області
27.12.13 р. і були призначені до розгляду на
30.12.2013 р. (ст.422 КПК України). Який
відбувся у вказаний судом день, час та
місці за участі прокурора. Сам ОСОБА_7
на виклику до суду апеляційної
інстанції - не наполягав, а тому в суд не
доставлявся. Захисники підозрюваного
ОСОБА_7 - адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з
рішеннями суду від 17.12.2013 року (про
надання дозволу на затримання з метою
приводу підозрюваного для участі в
розгляді клопотання про застосування
запобіжного заходу у вигляді тримання
під вартою) та 18.12.2013 року (про
застосування запобіжного заходу
ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою)
погодилися; його (на відміну від ОСОБА_7)
не оскаржують, на своїй участі в
апеляційному суді не наполягають і на
вказану дату розгляду апеляції ОСОБА_7
в суд не з'явилися.

Будь-яких клопотань щодо процедури
апеляційного розгляду до суду не
надходило, змін, доповнень чи письмових
заперечень на апеляцію - теж. Судове
слідство по справах даної категорії
судом не призначалося і не проводилося.
Перебіг судового розгляду провадження
за відсутності клопотань учасників
процесу за допомогою технічних засобів
не фіксувався (ч.4 ст.107 КПК України);
вівся журнал реєстрації.

Заслухавши суддю-доповідача,
прокурора, який заперечив проти
задоволення апеляційних вимог
підозрюваного ОСОБА_7 і, обґрунтовуючи
свої доводи, просив залишити в силі
зазначене судове рішення, одночасно
визначивши йому заставу в розмірі, який
відносить на розсуд суду; вивчивши і
перевіривши матеріали окремого
судового провадження з даного питання
в режимі нерозголошення їх даних;
перевіривши доводи і вимоги апеляції
підозрюваного ОСОБА_7 на предмет
відповідності їх чинному
законодавству, колегія суддів не
знаходить підстав для її задоволення
через наступне.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України
тримання під вартою є винятковим
запобіжним заходом, який
застосовується виключно у разі, якщо
прокурор доведе, що жоден із більш
м'яких запобіжних заходів не зможе
запобігти ризиками, передбаченим
статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою
застосування запобіжного заходу є
забезпечення виконання підозрюваним
(обвинуваченим) покладених на нього
процесуальних обов'язків, а також
запобігання спробам: переховуватися
від органів досудового розслідування
та/або суду; знищити, сховати або
спотворити будь-яку із речей чи
документів, які мають істотне значення
для встановлення обставин
кримінального правопорушення;
незаконно впливати на потерпілого,
свідка, іншого підозрюваного,
обвинуваченого, експерта, спеціаліста
у цьому ж кримінальному провадженні;
перешкоджати кримінальному
провадженню іншим чином; вчинити інше
кримінальне правопорушення чи
продовжити кримінальне
правопорушення, у якому він
підозрюється (обвинувачується).

На момент прийняття судом першої
інстанції рішення щодо міри
запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 в
розпорядженні слідства (і суду) була
достатня кількість даних, що свідчили
про наявність в його діях ознак
правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2
ст.28 ч.2 ст.364, ч.2 ст.209, ч.2 ст.28, ч.2 ст.366 КК
України, вчинених саме цією особою.
Здобуті вони у визначеному законом
порядку.

Порушень вимог ст. 214 КПК України під
час внесення слідчим відомостей до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань щодо виявлено не було.

На думку колегії суддів, слідчим суддею
в судовому засіданні встановлено та
достатньо повно та переконливо
наведено в ухвалі наявність ризиків,
передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК
України, які дають всі підставі
вважати, що застосування інших, більш
м'яких запобіжних заходів не зможуть
забезпечити належної процесуальної
поведінки підозрюваного ОСОБА_7 і було
б явно неправомірним.

Тому, можна погодитись з
обгрунтованими доводами прокурора про
те, що перебуваючи на волі під тягарем
такого тяжкого обвинувачення і
можливості бути засудженим тільки до
реального позбавлення волі та й ще на
доволі тривалий строк (санкція
найтяжчої статті за якою інкримінують
його дії (ч.4 ст.190 КК України) передбачає
позбавлення волі від 5 до 12 років
позбавлення волі), ОСОБА_7, може
ухилитися від слідства і суду,
намагатися вплинути на своїх
співучасників, багаточисельних
потерпілих та свідків, осіб, які
проводять розслідування у справі і суд,
перешкоджаючи встановленню істини по
справі шляхом введення слідства в
оману чи надання неправдивих показів з
метою зменшити або уникнути взагалі
відповідальності за скоєне; вчиняти
інші протиправні діяння, зокрема
здобуваючи собі у протиправний спосіб,
як ніде не працююча особа матеріальні
засоби для існування, створення не у
правовий спосіб системи захисту
власних інтересів у справі, тощо. Що є
неприпустимим.

За таких обставин, доводи
підозрюваного ОСОБА_7 про застосування
відносно нього іншого, більш м'якого
запобіжного заходу є безпідставними.

Разом з тим, слідчий суддя в порушення
вимог ч.3 ст.183 КПК України при
постановленні ухвали про застосування
запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у
виді тримання під вартою не визначив
розмір застави, достатньої для
забезпечення виконання підозрюваним
обов'язків, передбачених цим Кодексом.

Тому, колегія суддів вважає необхідним
доповнити ухвалу слідчого судді
вказівкою про застосування до
підозрюваного ОСОБА_7 застави в розмірі
вісімдесяти розмірів мінімальної
заробітної плати (станом на 01.12.2013 року),
що складає 97 440 грн., без покладення
будь-яких інших зобов'язань (обмежень).

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.404-405, ч.3 ст.407, 418-419, 422, гл. 18 &1 КПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Соснівського
районного суду м. Черкаси від 18 лютого
2013 року про застосування відносно
підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного
заходу у виді тримання під вартою
строком на 60 днів (до 14.02.2014 року) -
залишити без змін, а апеляційну скаргу
підозрюваного ОСОБА_7 - без
задоволення.

Доповнити ухвалу слідчого судді
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 18 лютого 2013 року вказівкою про
застосування відносно підозрюваного
ОСОБА_7, на підставі ч.3 ст.183 КПК України,
застави в розмірі вісімдесяти розмірів
мінімальної заробітної плати, що
складає 97 440 грн., без покладення
будь-яких інших зобов'язань (обмежень).

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий :

Судді :