Справа № 206/2628/15-к
Провадження № 1-кп/206/171/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" червня 2015 р. м.Дніпропетровськ

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000094 від 03.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 дев"ятого дня, у м.Дніпропетровську, громадянки України, не працюючої, із не повною загально середньою освітою, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_5

обвинувачена - ОСОБА_3

представник потерпілого - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2015 року, знаходячись на своєму робочому місці у ВСП «Дніпропетровське пасажирське вагонне депо» ДП «Придніпровська залізниця», у прасувальниці ОСОБА_3 виник злочинний умисел на крадіжку майна підприємства, а саме вафельних рушників.

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем своєї роботи, а саме у прасувальному цеху ВСП «Дніпропетровське пасажирське вагонне депо» ДП «Придніпровська залізниця», розташованому в м. Дніпропетровськ по проспекту Калініна 42-б, близько о 23 годині 50 хвилин, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, скориставшись відсутністю робітників та майстра, підійшла до столу де знаходились прасовані вафельні рушники, витягнула зі стопки: 8 штук вафельних рушників з маркуванням грудень 2013 року, 2 штуки вафельних рушників з маркуванням вересень 2013 року, 3 штуки вафельних рушників з маркуванням жовтень 2014 року, 2 штуки вафельних рушників з маркуванням лютий 2014 року, та склала їх у поліетиленовий пакет, після чого ОСОБА_3 заховала їх у роздягальню до кінця зміни.

Далі, після закінчення нічної зміни 03.05.2015 року о 08 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 вийшла з території ВСП «Дніпропетровське пасажирське вагонне депо» ДП «Придніпровська залізниця», тобто з викраденим майном залишила місце скоєння злочину та розпорядилась на власний розсуд, тим самим заподіявши ВСП «Дніпропетровське пасажирське вагонне депо» ДП «Придніпровська залізниця», згідно висновку експерта №373/38 від 29.04.2015 року, матеріальний збиток на загальну суму 175 грн. 80 коп.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину свою у вчиненні інкримінованого їй злочину, визнала повністю, та пояснила, що 02 квітня 2015 року, знаходячись у ВСП «Дніпропетровське пасажирське вагонне депо» ДП «Придніпровська залізниця», розташованому в м. Дніпропетровськ по проспекту Калініна 42-б, де працює на посаді прасувальниці, о 23 годині 50 хвилин, викрала 15 вафельних рушників, та склала їх у поліетиленовий пакет, після закінчення нічної зміни 03.05.2015 року о 08 годині, вийшла з території ВСП «Дніпропетровське пасажирське вагонне депо» ДП «Придніпровська залізниця», з викраденим майном та розпорядилась ним на власний розсуд.

Також обвинувачена ОСОБА_3 підтвердила, що всі обставини, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам справи, обвинувачена у вчиненому щиро кається.
Обвинувачена ОСОБА_3 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що вона правильно розуміє зміст пред`явленого їй обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченій порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна( крадіжка).
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, у лікаря психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває (т.1 а.п.16, 18), за місцем проживання характеризується позитивно (т.1 а.п.20), має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_3 є щире каяття.

Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням викладеного суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства і до неї необхідно застосувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 і попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов не заявлений.
Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню вирішено судом виходячи з положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочина) передбаченого ч. 1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 184 грн. 14коп. витрати за проведення судової-товарознавчої експертизи №373/38 від 29.04.2015 року.

Речові докази:

- 8 штук вафельних рушників з маркуванням грудень 2013 року, 2 штуки вафельних рушників з маркуванням вересень 2013 року, 3 штуки вафельних рушників з маркуванням жовтень 2014 року, 2 штуки вафельних рушників з маркуванням лютий 2014 року - повернути ДП «Придніпровська залізниця»;

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції через Самарський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1