солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2014 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора прокуратури Солом`янського району м. Києва ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_4 в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку п.5 ч.1 ст.303 КПК України, мотивуючи її тим, що 03.12.2014 ним до прокуратури Солом`янського району м. Києва подано заяву про визнання його потерпілим згідно ст.55 КПК України в рамках кримінального провадження, яке, за його твердженням повинно було бути розпочате після отримання прокуратурою району ухали слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва по справі №1-кс/760/6897/14, провадження №760/25302/14-к від 28.11.2014 про зобов`язання прокурора внести відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 про злочин. Проте, як стверджує ОСОБА_4 , прокуратура відмовила йому у визнанні його потерпілим, у зв`язку із чим виникла необхідність звернутися до суду із даною скаргою. Відтак просить зобов`язати прокуратуру Солом`янського району м. Києва невідкладно визнати його потерпілим.
ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся шляхом здійснення телефонограми на зазначений в скарзі номер засобу зв`язку, однак в судове засідання не з`явився, про причини свої неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду скарги від нього не надходило.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Кримінальним-процесуальним кодексом України суд не наділений правом вживати заходи примусу у вигляді приводу для забезпечення участі заявника в судовому засіданні.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що ОСОБА_4 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, КПК України передбачені скорочені терміни розгляду скарг в порядку ст.ст. 303 307 КПК України, суд з урахуванням думки прокурора визнав можливим прийняти рішення по суті скарги за його відсутності на підставі наданих сторонами доказів.
Прокурор в судовому засідання просила відмовити у задоволенні скарги, оскільки немає предмету оскарження, на підтвердження чого надала відповідні докази.
Заслухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали справи приходжу до наступного висновку.
Так, п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
В свою чергу, статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути, зокрема, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Судовим розглядом встановлено, що 08.12.2014 прокуратурою Солом`янського району м. Києва до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_5 , поданою в інтересах ОСОБА_4 , внесені відомості щодо вчинення службовими особами ДП «Сіменс Україна» кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, за №0000150, і зазначене кримінальне провадження направлено для проведення досудового розслідування до слідчого відділу Солом`янського РУ ГУМВС України в м.Києві.
03.12.2014 ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Солом`янського району м. Києва із заявою про визнання його потерпілим згідно ст.55 КПК України в рамках зазначеного кримінального провадження. Не отримавши станом на 15.12.2014 року позитивну відповідь, ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із даною скаргою, кваліфікуючи таку бездіяльність прокурора як процесуальну відмову у задоволенні його заяви.
Як вбачається із листа від 09.12.2014 року вих. №1553-14 за підписом заступника прокурора району ОСОБА_6 , направленого на адресу ОСОБА_4 , прокуратурою району постанова про відмову у визнанні останнього потерпілим по вищезазначеному кримінальному провадженні не виносилася.
Більше того, матеріали долучені до матеріалів справи прокурором, свідчать про те, що вказівки, надані прокурором начальнику СВ Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві, в межах зазначеного кримінального провадження містять серед іншого чітке визначення статусу ОСОБА_4 як потерпілого.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про те, що чинний КПК України не вимагає обов`язкового винесення постанови про визнання особи потерпілою. Частиною 7 статті 55 КПК України передбачено винесення такої постанови виключно в тому разі, якщо особа не подавала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого. В решті випадків слід керуватися вимогами ч. 2 ст. 55 КПК України.
Відтак підстав для задоволення скарги слідчий суддя не вбачає і з урахуванням виключного переліку можливих рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду скарг в порядку ст.303 КПК України, відмовляє у її задоволенні.
Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 , поданої в порядку ст. ст. 303-307 КПК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1