Справа № 755/1878/15-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" серпня 2015 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю представника потерпілого: ОСОБА_4 ,
- на підставі ст.49 КК України за злочин, передбачений ст.191ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-
ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що він своїми умисними діями вчинив розтрату чужого майна, яке йому було ввірене, тобто злочин, передбачений ст.191ч.1 КК України, за наступних обставин.
Так, відповідно до наказу ТДВ «Київміськсантехмонтаж» №79-к від 06.07.1999 ОСОБА_5 було прийнято на роботу майстром на сантехнічну дільницю №2 з 07.07.1999 року.
Згідно посадової інструкції майстра ТДВ «Київміськсантехмонтаж», майстер є керівником та організатором робіт на дорученій йому дільниці. Майстер є матеріально відповідальною особою і несе повну матеріальну відповідальність за отриманий матеріал та обладнання.
Таким чином, ОСОБА_5 , працюючи майстром на сантехнічній дільниці №2 ТДВ «Київміськсантехмонтаж», мав доступ до товарно-матеріальних цінностей, міг ними розпоряджатися, тобто був матеріально-відповідальною особою за майно, яке було йому ввірене.
Відповідно до накладної №757/1 від 10.07.2001 року ОСОБА_5 на центральному складі ТДВ «Київміськсантехмонтаж», що розташований за адресою: м.Київ вулиця П.Лумумби, 3 отримав 995 секцій чавунних радіаторів, які в подальшому були перевезені в приміщення ЖРЕО №411 за адресою: м.Київ, вулиця Кибальчича, 13-б.
Також, відповідно до накладної №772/1 від 13.07.2001 року ОСОБА_5 на центральному складі ТДВ «Київміськсантехмонтаж», що розташований за адресою: м.Київ вул. П.Лумумби, 3, отримав 268 секцій чавунних радіаторів, які в подальшому були перевезені в приміщення ЖРЕО №411 за адресою: м.Київ, вулиця Кибальчича, 13-б.
Вказані чавунні радіатори, які ОСОБА_5 отримав на центральному складі ТДВ «Київміськсантехмонтаж», були ввірені останньому як матеріально відповідальній особі, що відповідно до посадової інструкції тягне матеріальну відповідальність за отримане ним майно.
Приблизно в липні 2001 року (більш точне місце та дата в ході досудового слідства не встановлено) у ОСОБА_5 виник єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення невизначеної кількості ввіреного йому майна, а саме: чавунних радіаторів, які належать ТДВ «Київміськсантехмонтаж».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення ввіреного йому майна, ОСОБА_5 26.07.2001 року, приблизно о 12 годині, обіймаючи посаду майстра дільниці, будучи достовірно обізнаним про те, що він несе повну матеріальну відповідальність, знаходячись в приміщенні ЖРЕО №411 по вулиці Кибальчича, 13-б у м.Києві, де зберігалося ввірене йому майно, а саме: чавунні радіатори, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів таємно викрав 5 чавунних радіаторів по 7 секцій в кожному, тобто 35 секцій, вартістю по 13,18 гривень за одну секцію, загальною вартістю 461,30 гривень, чим завдав матеріальну шкоду ТДВ «Київміськсантехмонтаж» на вказану суму.
Продовжуючи свої злочинні дії, керуючись єдиним умислом, направленим на таємне викрадення ввіреного йому майна, ОСОБА_5 27.07.2001 року, приблизно о 12 годині, обіймаючи посаду майстра дільниці, будучи достовірно обізнаним про те, що він несе повну матеріальну відповідальність, знаходячись в приміщенні ЖРЕО №411 по вулиці Кибальчича, 13-б у м.Києві, де зберігалося ввірене йому майно, а саме: чавунні радіатори, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів таємно викрав 5 чавунних радіаторів по 7 секцій в кожному, тобто 35 секцій, вартістю по 13,18 гривень за одну секцію, загальною вартістю 461,30 гривень, чим завдав матеріальну шкоду ТДВ «Київміськсантехмонтаж» на вказану суму.
Діючи далі, керуючись єдиним умислом, направленим на таємне викрадення ввіреного йому майна, ОСОБА_5 01.08.2001 року, приблизно о 12 годині, обіймаючи посаду майстра дільниці, будучи достовірно обізнаним про те, що він несе повну матеріальну відповідальність, знаходячись в приміщенні ЖРЕО №411 по вулиці Кибальчича, 13-б у м.Києві, де зберігалося ввірене йому майно, а саме: чавунні радіатори, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів таємно викрав 5 чавунних радіаторів по 7 секцій в кожному, тобто 35 секцій, вартістю по 13,18 гривень за одну секцію, загальною вартістю 461,30 гривень, чим завдав матеріальну шкоду ТДВ «Київміськсантехмонтаж» на вказану суму.
Продовжуючи свої злочинні дії, діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення ввіреного йому майна, ОСОБА_5 03.08.2001 року, приблизно о 12 годині, обіймаючи посаду майстра дільниці, будучи достовірно обізнаним про те, що він несе повну матеріальну відповідальність, знаходячись в приміщенні ЖРЕО №411 по вулиці Кибальчича, 13-б у м.Києві, де зберігалося ввірене йому майно, а саме: чавунні радіатори, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів таємно викрав 5 чавунних радіаторів по 7 секцій в кожному, тобто 35 секцій, вартістю по 13,18 гривень за одну секцію, загальною вартістю 461,30 гривень, чим завдав матеріальну шкоду ТДВ «Київміськсантехмонтаж» на вказану суму.
Далі, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом, направленим на таємне викрадення ввіреного йому майна, 08.08.2001 року, приблизно о 12 годині, обіймаючи посаду майстра дільниці, будучи достовірно обізнаним про те, що він несе повну матеріальну відповідальність, знаходячись в приміщенні ЖРЕО №411 по вулиці Кибальчича, 13-б у м.Києві, де зберігалося ввірене йому майно, а саме: чавунні радіатори, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів таємно викрав 8 чавунних радіаторів по 5 секцій в кожному, тобто 40 секцій, вартістю по 13,18 гривень за одну секцію, загальною вартістю 527,20 гривень, чим завдав матеріальну шкоду ТДВ «Київміськсантехмонтаж» на вказану суму.
А всього ОСОБА_5 своїми злочинними діями вчинив розтрату ввіреного йому майна, а саме: 180 секцій чавунних радіаторів на загальну суму 2372,40 гривень, чим завдав матеріальну шкоду ТДВ «Київміськсантехмонтаж» на загальну суму 2372,40 гривень.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані як розтрата чужого майна, яке йому було ввірене, а саме за ст.191ч.1 КК України та ОСОБА_5 в передбаченому законом порядку 19 січня 2015 року було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до мотивів, наведених прокурором в клопотанні про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191ч.1 КК України, на підставі ст.49 КК України, про що ОСОБА_5 надав відповідну заяву, в якій висловив звою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з цих підстав.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав вищезазначене клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 на підставі ст.49 КК України за злочин, передбачений ст.191ч.1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора, при цьому підозрюваний ОСОБА_5 підтвердив встановлені органом досудового розслідування обставини за яких він вчинив розтрату ввіреного йому майна та визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191ч.1 КК України, в обсязі оголошеної йому підозри за вищезазначених обставин, встановлених органом досудового розслідування.
Вивчивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, роз`яснивши підозрюваному ОСОБА_5 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та його право заперечувати проти закриття справи з цих підстав, при цьому останній не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього з вказаних підстав, про що надав відповідну заяву, вислухавши думку прокурора, який підтримав своє клопотання, думку представника потерпілого, який заперечив проти задоволення клопотання та вислухавши думку підозрюваного ОСОБА_5 , який підтримав клопотання прокурора, посилаючись на те, що з дня події минули строки притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191ч.1 КК України, в тому числі зазначив, що не ухилявся від слідства, не був обізнаний про наявність кримінальної справи щодо нього та про те, що перебуває у розшуку, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п.4-8 частини 1 або частиною 2 ст.284 КПК України.
Згідно з положеннями п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Так, відповідно до вимог ст.49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених законом строків давності та відсутність обставин, що порушують перебіг строків давності.
Крім того, особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності також за наявності поряд з цим процесуально-правових підстав, таких як притягнення особи до кримінальної відповідальності, що починається як стадія кримінального провадження з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та за наявності згоди підозрюваного на таке звільнення від кримінальної відповідальності.
В судовому засіданні шляхом опитування ОСОБА_5 та вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що діяння, яке поставлене в провину ОСОБА_5 , дійсно мало місце, діяння містить склад злочину, передбаченого ст.191ч.1 КК України та ОСОБА_5 винний у його вчиненні.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_5 по розтраті чужого майна, яке йому було ввірене мали місце в період часу з 26 липня 2001 року по 08 серпня 2001 року.
Вказані обставини свідчать про те, що з дня вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбаченого ст.191ч.1 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, минуло понад п`ять років, крім того по справі відсутні обставини, які б зупиняли або переривали перебіг строків давності.
Поряд з цим, підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Суд визнає необгрунтованими посилання представника потерпілого в судовому засіданні про те, що перерився перебіг строків давності у зв`язку з розшуком ОСОБА_5 , оскільки наявні в матеріалах кримінальної справи постанови слідчих про оголошення ОСОБА_5 в розшук (т.1 а.с.5, 8, 11, 15, 17, 24, 26) носять фомальний характер, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які обгрунтовані дані, які б свідчили, що ОСОБА_5 в передбаченому процесуальним законом порядку викликався до слідчого та з його боку мало місце ухилення від явок до слідчого для проведення процесуальних дій, крім того по справі також відсутні дані про те, що ОСОБА_5 був обізнаний про порушення кримінальної справи щодо нього, із матеріалів кримінальної справи вбачається, що вказана обставина йому стала відома в день затримання 23.10.2008 року, про, що свідчить відповідний підпис ОСОБА_5 на постанові про порушення кримінальної справи (т.1 а.с.3).
А тому, з урахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що по справі відсутні обгрунтовані дані, що ОСОБА_5 умисно ухилявся від кримінальної відповідальності, наявність формальних постанов слідчих про оголошення ОСОБА_5 у розшук не є беззаперечним доказом умисного ухилення підозрюваного від кримінальної відповідальності, а тому відсутні законні підстави вважати, що перебіг строку давності переривався.
Поряд з цим, слід також зазначити, що з моменту затримання ОСОБА_5 23.10.2008 року також минуло понад п`ять років.
Посилання представника потерпілого та відповідні скарги товариства на те, що слідчий ОСОБА_7 , який здійснював досудове розслідування по справі умисно затягував досудове розслідування були предметом перевірки в ході досудового розслідування, у зв`язку з чим щодо слідчого ОСОБА_8 було порушено дисциплінарне провадження (т.3 а.с.22).
Також безпідставними є твердження представника потерпілого про необхідність стягнення з ОСОБА_5 процесуальних витрат, оскільки відповідно до вимог ст.124 КПК України процесуальні витрати можуть бути стягнуті лише з засудженого при ухваленні обвинувального вироку.
Поряд з цим, слід зазначити, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності за наявності до того законних підстав є не правом, а обов`язком суду.
Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки злочин, передбачений ст.191ч.1 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до злочину середньої тяжкості, з дня вчинення злочину минуло понад п`ять років, що є підставою, відповідно до вимог ст.284ч.2п.1 КПК України та ст.49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, крім того підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав.
Обставин, які б виключали звільнення підозрюваного ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст.191ч.1 КК України та закриття даного кримінального провадження щодо ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності судом не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.284ч.2 п.1, 285, 286, 288, 314, 369 КПК України, суд,-
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.191ч.1 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.191ч.1 КК України закрити на підставі ст.284 ч.2 п.1 КПК України.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд скасувати.
Речових доказів немає.
Ухвала про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва протягом 7 днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва.

Суддя: