Ухвала іменем україни22 січня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10.,
суддів:ОСОБА_11., ОСОБА_12.,
з участю прокурора при секретарі ОСОБА_13.,ОСОБА_14.,

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2014 року щодо ОСОБА_6.

Вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2013 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що не має судимості,

визнано винуватим у пред'явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених:

- ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна;

- ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і покладено обов'язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в доход НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області витрати за проведення судово-хімічних експертиз у сумі 1173,62 грн.

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст.100 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2014 року, вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Судами ухвалено визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених за ч.2 ст. 307, ч.1 ст.309 КК України за таких обставин.

Як визнав встановленим суд, на початку вересня 2013 року ОСОБА_6, на пустирі м. Баштанка знайшов (незаконно придбав) дикоростучий кущ коноплі, зірвав його і приніс до домоволодіння по АДРЕСА_1 висушив, подрібнив (незаконно виготовив) та став незаконно зберігати.

19 вересня 2013 року о 16 год 30 хв біля зернотоку ФГ «Корона» в м. Баштанка, в ході оперативної закупівлі ОСОБА_6 незаконно збув ОСОБА_7 за 150 грн два згортки з рослинною масою, вагою 13,7 г (в перерахунку на суху речовину 12,8 г), яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною) і яку ОСОБА_7, в подальшому добровільно видав працівникам міліції.

26 вересня 2013 року о 17 год 30 хв біля магазина «Любава» по вул. Ювілейний в м. Баштанка Миколаївської області в ході оперативної закупівлі ОСОБА_6 повторно незаконно збув ОСОБА_7, за 150 грн згорток з рослинною масою, вагою 7,560 г (в перерахунку на суху речовину 6,746 г), яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною) і яку ОСОБА_7, одразу добровільно видав працівникам міліції.

В цей же день, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2, в приміщенні гаражу виявлені та вилучені скляна банка із залишком наркотичного засобу, вагою 6,179 г (в перерахунку на суху речовину 5,442 г), яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною); металеве сито із залишками зазначеної рослинної маси, вагою у перерахунку на суху речовину - 4,446 г; металеву каструлю із нашаруванням речовини рослинного походження, вагою 1,397 г, яка містить речовину рослинного походження зеленого кольору, масою 22,8 г, (в перерахунку на суху речовину - 21,08 г) і є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом; полімерну ємкість білого кольору з написом «Махігеп 1800», яка містить речовину рослинного походження вагою 18,165 г (в перерахунку на суху речовину - 15,586 г), яка є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом; фрагмент полімерної пляшки з етикеткою «Чернігівське», у верхньому фрагменті фольги містить нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, вагою 0,463 г (в перерахунку на суху речовину - 0,11 г); сито з полімерного матеріалу на поверхні якого міститься залишки особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, вагою 0,263 г (в перерахунку на суху речовину - 0,235 г); пакет з рослинною масою, яка містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 2,340 г. Виявлена рослинна маса, яку ОСОБА_8 незаконно зберігав є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, вагою 320 г (в перерахунку на суху речовину - 276,48 г).

У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, не оскаржуючи доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, у зв'язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме: безпідставне застосування ст.69 КК України та звільнення від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, що потягло призначення покарання, яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м'якості.

В запереченнях на касаційну скаргу захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_6 просить судові рішення щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав касаційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Допитаний в судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 свою вину у незаконному виготовленні, придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, а також незаконному збуті, особливо небезпечного наркотичного засобу повторно винним себе визнав в повному обсязі, просив суд не позбавляти його волі.

На підставі пояснень засудженого, даних, що містяться в протоколах та висновках експертів №1450 від 24 вересня 2013 року, №1488 від 27 вересня 2013 року, №1490 від 28 вересня 2013 року та інших доказів, що містяться в провадженні, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, кваліфікував його дії за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України та призначив покарання.

При призначенні покарання ОСОБА_6, судом враховано обставини і ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про його особу, в тому числі про які йде мова в касаційній скарзі прокурора, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам, передбаченим статтями 65, 69, 75 КК України.

Викладений у мотивувальній частині вироку суду першої інстанції висновок, про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України та подальшого звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, є обґрунтованим, судом наведені мотиви такого рішення.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, статей 69, 75 КК України, що потягло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, а саме вимогам ст.65 КК України є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.

Крім того, доводи касаційної скарги, які за змістом є аналогічними доводам апеляційної скарги, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції за апеляційною скаргою прокурора, яку суд визнав необґрунтованою та навівши відповідні мотиви, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для їх задоволення. З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Колегія суддів, вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого ОСОБА_6, попередження вчинення ним нових злочинів та є домірним скоєному.

Порушень норм кримінального і кримінального процесуального закону, які могли б бути підставами для скасування судових рішень по даному кримінальному провадженню не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, залишити без задоволення.

Вирок Баштанського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 13 березня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

_________________ _______________ _________________

ОСОБА_11 ОСОБА_10 ОСОБА_12

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_10.