№ 5 - 181 км 14
постанова

06 травня 2015 рокум. Київ
Суддя судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3, розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 24 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 27 січня 2015 року за його скаргою на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи,

в с т а н о в и в :

у касаційній скарзі порушується питання про перевірку зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Постановою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 березня 2015 року ОСОБА_2 було відмовлено у витребуванні матеріалів справи та вказано на порушення вимог закону при подачі касаційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 388 ч. 2 КПК України 1960 року ОСОБА_2 звернувся до суду з повторною касаційною скаргою.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки ОСОБА_2 не виконано вимоги постанови судді від 19 березня 2015 року і відповідно до ст. 387 ч. 2 КПК України 1960 року її зміст не відповідає вимогам, зазначеним у ст. 350 КПК України 1960 року, зокрема: касаційна скарга не містить вказівок на те, в чому саме полягає незаконність ухвали апеляційного суду та доводів на обґрунтування цього, не зазначено посилань на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону згідно з вимогами ст.ст. 370, 384 ч. 2 п. 10, 398 ч. 1 КПК України 1960 року.

Так, відповідно до ст. 398 ч. 1 КПК України 1960 року підставами для скасування або зміни постанови та ухвали касаційним судом є лише істотне порушення кримінально-процесуального закону (ст. 370 КПК України 1960 року), неправильне застосування кримінального закону (ст. 371 КПК України 1960 року). Також відповідно до вимог ст. 384 ч. 2 п. 10 КПК України 1960 року особи, які в судовому порядку оскаржили постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, мають право подати касаційні скарги в частині мотивів і підстав відмови в порушенні кримінальної справи. Крім того, посилаючись на істотні порушення процесуального закону, слід враховувати положення ст. 236-2 КПК України 1960 року, яка визначає порядок розгляду скарг судом першої інстанції на постанову про відмову в порушенні справи, та можливі порушення під час розгляду даної категорії справ.

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при постановленні цих рішень, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Згідно зі ст. 388 ч. 2 КПК України 1960 року справа не витребується, якщо скарга відповідно до вимог ст.ст. 350, 398 КПК України 1960 року не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про витребування матеріалів справи.

Отже, у витребуванні матеріалів справи необхідно відмовити.

За таких обставин, справу може бути витребувано для її перевірки в касаційному порядку лише за умови усунення недоліків і повторного звернення до суду касаційної інстанції у межах строку, передбаченого ст. 386 ч. 2 КПК України 1960 року, а в разі пропущення строку він може бути відновлений у випадках та в порядку, передбаченому ст. 353 КПК України 1960 року. Клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження розглядається судом, який розглядав справу.

Керуючись ст. 388 КПК 1960 року, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України,

п о с т а н о в и в:

відмовити ОСОБА_2 у витребуванні матеріалів справи за його скаргою на постанову старшого прокурора прокуратури Залізничного району м. Львова від 18 липня 2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи для перевірки в касаційному порядку.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3