Справа №11-587Головуючий у І інстанціїОСОБА_1,
Категорія39Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

Іменем України

02 червня 2011 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого Ігнатюка О.В.

суддів Миколюка О.В., Сливи Ю.М.

прокурора Нечепоренко С.П.

виправданого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, на вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2011 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого,

за ч.2 ст.272 КК України виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Досудовим слідством у справі встановлено, що наказом начальника управління ЗАТ «Будівельного управління 7»ОСОБА_4 № 23-к від 04.02.2008 року ОСОБА_3 прийнято на постійну роботу на посаду майстра будівельних та монтажних робіт на будівельну дільницю ЗАТ «Будівельне управління №7», зареєстрованого Києво Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 27.06.2001 року.

Згідно положень «Посадової інструкції виконроба»ЗАТ «Будівельне управління №7»до його завдань та обовязків належало: оформлення нарядів допусків на право виконання будівельно монтажних робіт, де може виникнути виробнича небезпека поза характером виконуваної роботи; створити безпечні умови праці; навчати робітників безпечним методам виконання робіт, проводить виробничий інструктаж безпосередньо на робочому місці, про що робить запис у журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці; забезпечувати ефективне застосування технологічної оснастки, будівельних машин, енергетичних установок, транспортних засобів і засобів захисту робітників; контролювати додержання робітниками інструкцій з охорони праці, норм перенесення ваги, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього розпорядку; контролювати застосування робочими засобів індивідуального та колективного захисту, не допускати до виконання робіт працівників без засобів індивідуального захисту (спецодяг та інше).

Відповідно до п.67 Переліку робіт підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1631 від 15.10.2003 року, до робіт з підвищеної небезпеки, серед іншого, відносяться роботи на висоті.

29.04.2010 року о 08 год. 00 хв. старший виконроб ОСОБА_5, спільно з виконробом ОСОБА_3 видали завдання бригадиру тесляру ОСОБА_6, підсобному робітникові ОСОБА_7 закінчити арматування плити перекриття над 4-м поверхом.

Після видачі завдання бригаді старший виконавець робіт ОСОБА_5 залишив обєкт і поїхав здавати опалубку на фірму «Дока-Україна»і на будівельному майданчику залишився ОСОБА_3

Закінчивши арматування плити перекриття, тесляр ОСОБА_6 та підсобний робітник ОСОБА_7 приступили до укладання щитів горизонтальної опалубки. Роботи проводилися до 10 години 30 хвилин. О 10-й годині 30 хвилин ОСОБА_6 і ОСОБА_7, укладаючи горизонтальні щити опалубки розміром 1,2м х 2,5м, дійшли до краю плити перекриття і встановили крайній щит. Але перед цим тесляр ОСОБА_6 відстебнув запобіжний пояс і знаходився на відстані 0.7-0.8м від краю горизонтальної опалубки, а підсобний робітник ОСОБА_7 паралельно на іншому краю опалубки.

Відповідно до вимог технологічної карти будь-які роботи із коректування опалубки проводяться з перекриття. Підсобний робітник ОСОБА_7 повернувся і хотів йти за наступним щитом горизонтальної опалубки. В цей момент він почув хруст і гуркіт. Коли повернувся, то побачив, що щит фанери із ОСОБА_6 падає до низу. Сам ОСОБА_7 завис на запобіжному поясі, а ОСОБА_6 впав з відмітки 11.1м на землю.

Згідно висновку експерта від 07.06.2010 р. смерть ОСОБА_6 наступила в результаті комбінованої патології у вигляді закритої травми грудей та живота в поєднанні з закритою внутрішньочерепною травмою. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і мають прямий причинний зв'язок з настанням смерті.

Основними причинами нещасного випадку стали: порушення технологічного процесу встановлення телескопічного стійки під кутом до перекриття, а не вертикально; виконання робіт з влаштування (з коректування поправка) горизонтальної опалубки, знаходячись безпосередньо на ній, а не з перекриття; незастосування запобіжного поясу за його наявності; недостатній контроль з боку інженерно-технічних працівників підприємства за додержанням теслярем ОСОБА_6 вимог технологічного процесу, виконанням робіт відповідно до вимог нормативно-правових актів з охорони праці та застосування засобів індивідуального захистку (запобіжного поясу).

Згідно з наказом №60 від 12.10.2009 року по ЗАТ «Будівельне управління №7»відповідальними за виконання робіт на обєкті будівництва є старший виконавець робіт ОСОБА_5 та виконавець робіт ОСОБА_3, які як посадові особи підприємства пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці, ознайомлені з посадовими інструкціями виконавця робіт та старшого виконавця робіт.

Відповідно до Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 29 квітня 2010 року о 10 год. 30 хв. в ЗАТ «Будівельне управління № 7»ОСОБА_3, виконавець робіт ЗАТ «Будівельне управління №7», не забезпечив додержання вимог технологічної карти в частині дотримання контролю за застосуванням робітником засобів індивідуального захисту-запобіжного поясу, чим порушив вимоги п.12-а, 12-в додатку 1* НПАОП 45.2-7.02-80 Техніки безпеки у будівництві СНиП ІІІ-4-80*, затверджений постановою Держбуду СРСР від 09 червня 1980 року № 82; пункту 2 Посадової інструкції виконавця робіт, затвердженої начальником управління №7 від 25.08.2007 року, чим вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.272 КК України.

Виправдовуючи ОСОБА_3, суд дійшов до висновку, що орган досудового слідства і прокурор не довели причинного звязку між діянням підсудного та діями потерпілого, який порушив правила безпеки при виконанні робіт з підвищеною небезпекою відстебнув запобіжний пояс і наслідками, що настали. Як убачається з матеріалів справи, такого причинного звязку не було встановлено, тому наведені в обвинувальному висновку твердження, що ОСОБА_3, своїми діями скоїв порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, що спричинило загибель людини, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.272 КК України, суд визнав безпідставними.

Не погоджуючись з вироком, прокурор в апеляції, просить його скасувати, у звязку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складу суду, зазначає, що суд, оцінюючи покази свідків та інші докази по справі при наявності суперечностей, які мають істотне значення для висновків суду, належним чином не вмотивував, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, не враховано акт спеціального розслідування нещасного випадку з ОСОБА_6, згідно з яким однією з причин нещасного випадку став недостатній контроль з боку інженерно технічних працівників підприємства за додержанням теслярем ОСОБА_6 вимог технологічного процесу, виконанням робіт, відповідно до вимог нормативно правових актів з охорони праці та застосуванням засобів індивідуального захисту, вказує, що загиблий не обіймав посаду бригадира, а працював на будівництві теслярем, звертає увагу, що не відповідає дійсності твердження суду про те, що кваліфікуючи дії засудженого, орган досудового слідства не зазначив, які саме підсудним вчинені дії, заборонені правилами, або бездіяльність невиконані дії, які він міг і повинний був вчинити, оскільки в обвинуваченні, предявленому ОСОБА_3, чітко вказано, які порушення допущені останнім та що ним вчинено.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка просила задовольнити апеляцію державного обвинувача, виправданого ОСОБА_3, який просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючи законом.

Згідно ч. 7 ст. 334 КПК України мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке предявлено підсудному і визнано судом недоведеним, а також підстави для виправдування підсудного з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Зазначені вимоги закону судом в повній мірі не дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції належним чином не дана оцінка як акту спеціального розслідування нещасного випадку з ОСОБА_6 від 27.05.201 року, згідно з яким нещасний випадок з ОСОБА_6 визнаний повязаним з виробництвом, згідно якого основними причинами нещасного випадку стали: порушення технологічного процесу встановлення телескопічної стійки під кутом до перекриття, а не вертикально, виконання робіт з влаштування горизонтальної опалубки, знаходячись безпосередньо на ній, а не з перекриття, так і показанням свідків ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_9, які на досудовому слідстві і при розгляді справи судом підтвердили, що обов»язки по контролю за додержанням вимог технологічного процесу було покладено на старшого виконроба ОСОБА_5 та виконроба ОСОБА_3, які повинні були перевіряти правильність встановлення телескопічних стійок горизонтальної опалубки.

Крім того, висновки суду про те, що «під час досудового слідства та судового розгляду справи не зібрано доказів, які б спростували твердження підсудного про те, що потерпілий ОСОБА_6 пройшов відповідне навчання, отримав допуск на проведення робіт підвищеної небезпеки, був проінструктований відповідно до відомчих нормативно правових актів з охорони праці, був забезпечений засобами індивідуального захисту і як бригадир, сам був зобовязаний здійснювати безпосередній контроль за організацією монтажу опалубки та контролювати застосування підлеглими робочими засобів індивідуального та колективного захисту, проте сам же цих вимог не дотримався, всупереч забороні адміністрації підприємства, порушив вимоги технологічної карти щодо необхідності виконання робіт з влаштування горизонтальної опалубки, знаходячись безпосередньо на ній, а не з перекриття та відстебнув запобіжний пояс і що підсудний, як виконроб, на момент нещасного випадку на обєкті будівництва повинний був контролювати діяльність близько тридцяти робітників, які знаходились в різних місцях, не мав фізичної можливості перебувати поруч з бригадиром ОСОБА_6, і не міг передбачити такі небезпечні дії досвідченого бригадира як припинення застосування останнім запобіжного поясу»не відповідають дійсності, оскільки загиблий не обіймав посаду бригадира, а працював на будівництві теслярем (т.1 а.с.67-69), цей факт судом залишено поза увагою.

Також не відповідає дійсності твердження суду про те, що «кваліфікуючи дії засудженого, орган досудового слідства не зазначив, які саме підсудним вчинені дії, заборонені правилами, або бездіяльність невиконані дії, які він міг і повинен був вчинити», оскільки в обвинуваченні предявленому ОСОБА_3 чітко вказано, які порушення допущені останнім та що ним вчинено ( т. 1 а.с. 198-201).

Більше того, докази по справі судом належним чином не проаналізовані і не оцінені, оскільки у вироку наведено зміст показань підсудного, свідків, найменування письмових доказів по справі, однак висновок суду про те, які обставини цими доказами підтверджуються, чи спростовуються відсутні. Крім того, окремі докази залишилися без оцінки взагалі, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Тому вирок, згідно ст. ст. 367, 369 КПК України, підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд, при якому слід врахувати наведене в мотивувальній частині ухвали та перевірити доводи, викладені в апеляції прокурора, для чого детально проаналізувати та оцінити наявні докази у їхній сукупності і постановити рішення з додержанням вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Вирок Києво - Святошинського районного суду Київської області від 17 березня 2011 року щодо ОСОБА_3 скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд, іншим суддею.

Головуючий :

Судді: