Справа №
№1-23/2007р.
ВИРОК

Іменем України

10 січня 2007 року.
Крюківський районний суд М.Кременчука Полтавської області в складі: судді Кобзія Б.І.,

при секретарі Сердюк Т.В.,

з участю прокурора Ландара C.O.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в М.Кременчуці кримінальну
справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1-

в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 та ст. 162 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01 червня 2006 року близько 11 години у дворі
будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розпивали спиртне. Між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на грунті
виникших особистих неприязливих відносин сталася сварка, в ході якої ОСОБА_1
наніс декілька ударів руками і ногами по голові, шиї, тулубу та кінцівкам
ОСОБА_2, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливів на
обличчі, шиї, грудній клітці, кінцівках та двохстороннього перелону нижньої
щелепи, які відповідно до висновку № 956 судово-медичної експертизи від
15.06.2006 року відносяться до тілесних пошкоджень середньої тяжкості, як такі,
що викликали тривалий розлад здоров"я.

20 липня 2006 року біля 17 год. ОСОБА_1, знаючи, що у картирі АДРЕСА_2
нікого немає вдома, виламавши двері, незаконно проник туди ,чим порушив
недоторканість житла, крім того, викрав належачі ОСОБА_6 фотоапарат «Скина»
вартістю 90 грн.,
кувалду вартістю 20 грн., молоток вартістю 7 грн. 50 коп. та
махровий халат вартістю 204 грн., а всього на суму 321 грн. 50 коп. Викраденим
розпорядився на свій розсуд.

В судовому засіданні підсудний вину визнав повністю і пояснив, що
01.06.2006 року разом із своїм знайомим ОСОБА_4 пішов у гості до свого
знайомого ОСОБА_5, який проживає у приватному будинку АДРЕСА_1. У дворі крім ОСОБА_5 знаходилися ОСОБА_3 та раніше незнайомий йому ОСОБА_2 Стали розпивати спиртне. Як виявилося ОСОБА_2 день назад звільнився з місць позбавлення волі і відмічав цю подію. В ході
розпиття спиртного ОСОБА_2
став розповідати про звичаї, які існують в місцях
позбавлення волі, похвалявся тим, що мав там авторитет, став ображати та
обзивати його, а потям спробував ударити. Він не дав ОСОБА_2 це зробити, так як
випередив його, відбив його руку та наніс йому удар кулаком в обличчя від якого
ОСОБА_2
упав. Після цього, він в гніві наніс ОСОБА_2 ще декілька
ударів руками і ногами, після чого потерпілому допомогли вмитися і всі
розійшлися. Довідавшись, що ОСОБА_2 знаходиться у лікарні,
він сам прийшов в органи міліції і розповів як все сталося. Відвідав ОСОБА_2 у
лікарні і передав йому на лікування 250 грн. На даний час потерпілий до нього
ніяких претензій не має.

В скоєнні злочину, передбаченого ст.162 ч.1 КК України вину визнав повністю
і пояснив, що потерпілого ОСОБА_6 знає давно і неодноразово бував у нього дома.
20.07.2006 року прийшов до нього поспілкуватися, але того дома не було. Будучи
в нетверезому стані, він, не подумавши над своїми діями, виламав двері та
зайшов у будинок. Спочатку не мав наміру щось вкрасти, але потім побачив
фотоапарат і забрав його. Разом з ним взяв кувалду, молоток та махровий халат. Фотоапарат продав незнайомому за 10 грн, а інші
речі просто викинув. В скоєному розкаюється, потерпілому відшкодував збитки.

Крім показів підсудного його вина по ст. 122 ч.1 КК України підтверджується
заявою потерпілого ОСОБА_2 (т.1 а.с.5) та протоколом його допиту в якості
потерпілого (т.1 а.с. 23 ); протоколом огляду місця події (т.1 а.с.7);
висновком судово-медичної експертизи (т.1 а.с.17), із якого вбачається, що
ОСОБА_2 було заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
крововиливів на обличчі, шиї, грудній клітці, кінцівках та перелому нижньої
щелепи; протоколом відтворення обстановки та обставин події злочину (т.1
а.с.26-27) з участю потерпілого ОСОБА_2, який показав механізм нанесення йому
ударів ОСОБА_1; протоколом відтворення обстановки та обставин подяї злочину
(т.1 а.с.29-33) з участю свідка ОСОБА_3, який показав механізм нанесення
потерпілому ударів ОСОБА_1; протоколами допиту

2

свідків ОСОБА_3
(т.1 а.с.29) і ОСОБА_4 (т.1 а.с.34) покази яких підсудний в судовому засіданні
не заперечує, та іншими матеріалами справи і суд вважає вину підсудного по
даному епізоду доведеною повністю.

Крім
показів підсудного його вина у скоєнні злочину, передбаченого ст. 162 ч.1 КК
України підтверджується заявою потерпілого (т.2 а.с.5) та протоколом допиту
потерпілого ОСОБА_6 (т.2 а.с.30 ), покази якого підсудний не заперечує;
протоколом огляду місця події (т.2 а.с.7), в ході якого виявлені сліди злочину
у вигляді пошкодження дверей в будинок; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 (т.2
а.с.32), ОСОБА_8 (т.2 а.с.34), з показами яких підсудний в судовому засіданні
погодився, та іншими матеріалами справи і суд вважає вину підсудного по даному
епізоду доведеною повністю.

Кваліфікацію
дій підсудного по ст. 122 ч.1 КК України суд визнає вірною ,так як він своїми
навмисними діями наніс потерпілому
тілесні ушкодженя середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад
здоров»я.

Суд погоджується
і з кваліфікацією дій підсудного по ст.162 ч.1 КК України , оскільки він скоїв
навмисні дії, які виразилися в незаконному проникненні до житла потерпілого та
порушенні недоторканості житла.

Дії ОСОБА_1 не
можуть бути кваліфіковані по ст.185 ч.3 КК України як крадіжка, оскільки розмір
завданої потерпілому матеріальної шкоди є недостатнім для притягнення його до
кримінальної відповідальності.

Призначаючи
покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного,
особу підсудного, який вину визнав, розкаявся, активно сприяв розкриттю
злочину, має на утриманні малолітню дитину і суд визнає ці обставини
пом'якшуючими відповідальність.

Обтяжуючою
відповідальність обставиною суд визнає скоєння злочину особою, яка перебувала в
стані алкогольного сп'яніння, але вважає виправлення і перевиховання підсудного
можливим без ізоляції від суспільства.

Цивільні
позови потерпілих суд вважає за необхідне залишити без розгляду для
послідуючого їх вирішення в порядку
цивільного судочиства. Позов прокурора М.Кременчука про відшкодування затрат
на лікування потерпілого ОСОБА_2 задовільнити. Керуючись ст.ст.323,324 КПК
України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним і призначити йому покарання -
по ст. 122 ч.1 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;

по
ст.162 чю21 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК
України шляхом повного складання призначених покарань остаточно призначити
покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття призначеного покарання
з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 1 рік 6 місяців не
вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов"язки.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Відповідно до
ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без згоди органів кримінально-виконавчої системи,
повідомляти ці органи про зміну місця роботи та проживання, періодично являтися
на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Цивільний
позов ОСОБА_2 залишити без розгляду для
послідуючого його вирішення в порядку цивільно-процесуального судочинства.

Стягнути з
ОСОБА_1 на користь місьфінвідділу М.Кременчука 401 грн. 80 коп. в рахунок
відшкодування затрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину
гр.ОСОБА_1.

Вирок може бути
оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з дня його
проголошення.