Справа № 1-91/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРЇНИ

м. Ковель 27 квітня 2007 р.

Ковельський
міськрайонний суд під головуванням судді Наваляного А. Д. за участю секретаря
Федорук Г. Б. прокурора Дордюка В. В. адвоката ОСОБА_1. потерпілого ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковель справу про
обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
Українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого,
раніше судимого:

1)
20.12.2000
року Ковельським міським судом за ст. 140
ч.2 КК України до 2 років
позбавлення волі з іспитовим строком 1
рік;

2)
18.06.2001
року Ковельським міськсудом за ст. 140
ч.2, 43 КК
України, до 2 років З
місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 10.05.2002 року Бережанським
райсудом Тернопільської
обл. умовно-достроково
на строк 1 рік 4 місяці 6 днів, у скоєнні
злочину передбаченого ст. 185
ч.2, 186 ч.2, 296 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 повторно, в кінці серпня 2002 року біля 1 год. ночі,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з особою,
засудженою за даний злочин, з метою вчинення крадіжки, зайшов на подвір'я
будинку гр-на ОСОБА_2, що знаходиться в с
Сераховичі Старовижівського р-ну і таємно викрав з баку комбайна СК - 5 «Нива», який
належить СВК «Нове життя» с
Сераховичі Старовижівського р-ну 50
л. дизельного пального вартістю 80
грн. та металеву каністру вартістю 30
грн., належну гр-ну ОСОБА_7., а всього майна на суму 110 грн.

Крім цього, він же, повторно, 24.08.2003 року о 23 год., перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння знаходячись біля бару «Колобок», що в м. Ковелі на
бульварі Л. Українки, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним
для життя і здоров'я потерпілого, відкрито заволодів у ОСОБА_4. грошима в сумі 5 грн.

Після цього, там же, він перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, в дворі будинку по бульварі Л. Українки в м. Ковелі, в групі з
особою, раніше засудженою за даний злочин, грубо порушуючи громадський порядок,
проявляючи явну неповагу до суспільства, що виразилось в ігноруванні
елементарних правил поведінки, моральності та добропристойності, безпричинно, з
особливою зухвалістю побили, наносячи удари ногами по голові та інших частинах
тіла ОСОБА_4., спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової
травми зі струсом головного мозку та забоєм м'яких тканин голови та саднами
голови, що за ступенем тяжкості відносяться до ; легких ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад
здоров'я, а також пошкодили його одяг.

Підсудний ОСОБА_3.
вину в інкримінованому злочині визнав частково і суду показав,
що в кінці серпня 2002 року
разом зі своїми друзями їздив на озеро відпочивати. Так

як в них закінчилося пальне, вони попросили в одного чоловіка в с Сераховичі
солярку так,

як в нього на подвір'ї стояв комбайн. Він їм відмовив у цьому. Цієї ж ночі
вони з ОСОБА_8

викрали з даного комбайна дйзпаливо та каністру.

24.08.2003
року близько 23 год.
разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпивав пиво в барі «Колобок». Коли повз них
проходили якісь хлопці, серед яких був ОСОБА_4 він сказав, щоб вони купили йому
кальмари до пива. Коли вони відмовили, то він сказав, що поб'є їх. ОСОБА_4
вийняв з кишені 5 грн. і він різко вихопив гроші з його рук. Потерпілий почав
щось кричати, однак він не звертав на це уваги. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишилися
розмовляти з даними хлопцями. Коли він через деякий час вийшов до них то
побачив, що ОСОБА_4 лежить на землі, а біля нього стоять ОСОБА_5 та ОСОБА_6.
Жодних ударів потерпілому він не наносив, а тому вини у хуліганстві не визнає.

Свої покази підсудний підтвердив під час відтворення обстановки і обставин
події (а.с. 141-142).

Крім показів
підсудного його винність у скоєному стверджується іншими доказами.

Так,
потерпілий ОСОБА_7. в судовому засіданні підтвердив, що в серпні 2002 року до нього
приїжджали ввечері незнайомі хлопці і просили солярку. Він відмовив їм у цьому,
а наступного дня виявив, що з комбайна
було злито солярку та викрадено каністру.

Також даний факт доводиться: відношенням голови СВК «Нове життя» про
крадіжку ( а. с. 27), заявою ОСОБА_7.
про крадіжку солярки та каністри (а. с. 30 ), довідкою про
вартість викраденого ( а. с. 28,31).

Згідно вироку Старовижівського району від 15 жовтня 2003
року ОСОБА_8. визнано винним у скоєнні вищевказаної крадіжки та засуджено
за ст. 185 ч. 2 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 у ході попереднього розслідування показав, що 24 серпня 2003 року разом з
друзями проходив повз бар «Колобок», де сидів ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ще якісь
хлопці. ОСОБА_3 покликав їх і сказав, щоб вони купили кальмари. Коли вони відмовилися,
то він сказав, щоб вони відійшли за бар, де він повторив у погрозливій формі
свої вимоги. Він дістав з кишені гроші, які відразу забрав ОСОБА_3 і пішов у
бар. Він крикнув підсудному,
щоб він віддав гроші, але він не зреагував на це. В цей час до нього
підійшов ОСОБА_6 і вони почали шарпатися, при чому ОСОБА_4 впав на землю, а
його збив ОСОБА_5. Коли він впав то до нього підбігли хлопці і почали бити
ногами по голові та тілу. Хто саме бив не бачив. В ході бійки йому пошкодили
одяг. (а. с. 76-77, 91-92).

Свідок ОСОБА_5 показав, що 24.08.2003
року він зі своїми знайомими ОСОБА_3 та ОСОБА_6 пив пиво у барі « Колобок ». В ході цього він
на нетривалий час відійшов а коли повернувся то бачив як ОСОБА_6 шарпався з
ОСОБА_4. Він вирішив їх розборонити, від чого потерпілий впав, після чого
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 били лежачого ОСОБА_4 ногами в різні частини тіла.

З висновку судово-медичної експертизи слідує, що в
ОСОБА_4 відміченні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової
травми зі струсом головного мозку та забоєм м'яких тканин голови та саднами
голови і за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я (а. с. 72-73 ).

Також вина ОСОБА_3 по цих епізодах стверджується
повідомленням з Ковельського ЦРЛ про отримання потерпілим ОСОБА_4 тілесних
ушкоджень ( а. с. 59 ) та протоколом
огляду речових доказів від 10.09.2003
р. (а. с 85 ).

Відповідно до вироку Ковельського міськсуду від 9.12.2003 року ОСОБА_6.
визнано винним у вчиненні відносно ОСОБА_4 хуліганських дій і засуджено за ст. 296 ч. 2 КК України.

Даними доказами спростовуються твердження підсудного про те, що він не
наносив тілесних ушкоджень потерпілому.

Таким чином ОСОБА_3. своїми умисними діями направленими на таємне
викрадення чужого майна, вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб
скоїв крадіжку і його дії вірно кваліфіковані за от. 185 ч.2 КК України.

Своїми умисними діями ОСОБА_3. повторно вчинив відкрите
викрадення чужого майна, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним
для життя і здоров'я потерпілого і його дії підлягають кваліфікації за ст. 186 ч.2 КК України.

Також ОСОБА_3. своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні
громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались
особливою зухвалістю, вчиненими групою осіб, скоїв хуліганство, тобто злочин,
передбачений ст. 296 ч.2 КК
України.

Обираючи покарання підсудному суд, враховуючи характер і ступінь суспільної
небезпечності скоєного, особу винного, неповнолітній вік, як пом'якшуючу
покарання обставину, стан алкогольного сп'яніння, рецидив злочинів як обтяжуючу
покарання обставину, а також те, що підсудний вчинив ряд злочинів під час
умовно-дострокового звільнення від призначеного за попередні злочини покарання
та тривалий час скривався від слідства, судвважає, що його виправлення можливе
лише в місцях позбавлення волі.

Керуючись ст.
ст. с323, 324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст., 185 ч. 2,186 ч. 2,296 ч. 2 КК України і
обрати йому покарання:

·
за ст. 185
ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення
волі;

·
за ст. 186
ч.2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення
волі;

·
за ст. 296
ч.2 КК України - 2 (два) роки позбавлення
волі.

Відповідно до ст. 70
КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворим
покаранням менш суворих, визначити ОСОБА_3. 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71
КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання,
призначеного за даним вироком, частково не відбутого покарання за вироком
Ковельського міського суду від 18.06.2001
р. - 6 (шість)
місяців позбавлення волі -
остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу змінити з підписки про невиїзд на утримання під
вартою, взявши ОСОБА_3. під варту в залі суду негайно.

Строк покарання рахувати з 27.04.2007
року, зарахувавши у строк покарання час перебування під вартою з 9.02.2007 р. по 16.02.2007 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області протягом
15 днів після
проголошення, а засудженим -
у той же термін з дня отримання його копії