Справа № 277/1241/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.02.2015 року смт. Ємільчине
Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Ємільчине справу по обвинуваченню

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 ,

гр. України, українця, з середньою

освітою, не одруженого, маючого на

утриманні малолітню дитину,

працюючого фізичною особою

підприємцем, раніше не судимого,

по ст. 286 ч. 2 КК України;

в с т а н о в и в:

16 вересня 2014 року близько 18 години 15 хвилин обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-21011» р. н. НОМЕР_1 , грубо порушуючи вимоги пункту 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, рухався по проїзній частині вулиці Кравцова в с. Яблунівка Ємільчинського р-ну Житомирської області у напрямку смт Ємільчине із швидкістю, яка становила в межах 75-80 км/год, тобто з перевищенням на 15-20 км/год дозволеної швидкості руху транспортного засобу у населеному пункті.

Рухаючись транспортним засобом та наближаючись до буд. АДРЕСА_2 вищевказаної вулиці, обвинувачений ОСОБА_7 в порушення вимог пунктів 1.7, 2.3.б) та 12.3 Правил дорожнього руху України, не простежив за дорожньою обстановкою, при керуванні транспортним засобом не був особливо уважним до такої категорії учасників дорожнього руху, як діти, і при виявленні пішоходів малолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які рухалися у зустрічному напрямку по правому узбіччю по ходу руху транспортного засобу, не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу до дозволеної, а при виникненні небезпеки для руху, коли малолітній пішохід ОСОБА_8 почав рух через дорогу, на відстані 63,8 м від автомобіля, що обвинувачений ОСОБА_7 об`єктивно спроможний був виявити і відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, натомість здійснив відворіт керма автомобіля ліворуч, змінивши таким чином напрямок руху транспортного засобу в напрямку руху пішохода і лише після цього застосував гальмування, що призвело до наїзду правою передньою частиною автомобіля, яким керував обвинувачений на пішохода ОСОБА_8 .

В результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: чисельних саден на обличчі справа та зліва; крововиливів у м`яких тканинах у правій і лівій лобно-скроневих ділянках; обмежених крововиливів під м`які мозкові оболонки в скроневих долях; повного відриву 1-го хребця від кісток основи черепа з неповним розривом продовгуватого мозку; крововиливу в м`які тканини шиї по задній поверхні; повного розгинального перелому хребта між 6 і 7 шийними хребцями з розривом оболонок та речовини спинного мозку; саден по лівій боковій поверхні живота; крововиливу в білянирковій клітковині зліва; розрива капсули та тканини селезінки; гемоперитонеум 800 мл; саден на тильних поверхнях кістей рук, на передніх поверхнях колінних суглобів, по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, зовнішній поверхні лівого ліктя, внутрішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, на верхній поверхні лівої стопи; повних поперечних переломів лівої плечової кістки в середній третині та лівої стегневої кістки в середній третині з крововиливом у навколишні м`які тканини, які відповідно до судово-медичної експертизи №133 від 27.10.2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, яка настала від численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_7 вимог пунктів 1.7, 2.3.б), 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку із створенням аврійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди події та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і показав, що 16 вересня 2014 року біля 18 години, в світлу пору доби, він керуючи автомобілем «ВАЗ-21011» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю біля 70-80 км/год, з якою саме повідомити не може, оскільки не звертав уваги, по автодорозі с. Яблунівка Ємільчинського р-ну в напрямку смт Ємільчине. Розминувшись із автомобілем ДЕО Ланус, який рухався в зустрічному напрямку, на відстані 30-40 м від автомобіля побачив двох дітей, які рухалися на зустріч по узбіччю з правої сторони по ходу його руху. Видимість на даній ділянці автодороги не обмежена. На відстані 15-20 м до автомобіля одна дитина почала перебігати зліва направо, по ходу свого руху, через проїзну частину автодороги, а друга залишилася на узбіччі. Побачивши, що дитина почала бігти на проїзну частину автодороги він загальмував приймаючи вліво по ходу руху. В момент гальмування відбувся наїзд на дитину на зустрічній смузі його руху. Гальмуючи та приймаючи вліво намагався уникнути наїзду на пішохода. Які дії були іншої дитини повідомити не може, оскільки вся увага була звернута на зупинку автомобіля та уникнення наїзду. До моменту наїзду на дитину, остання пробігла відстань 5-6 м. Діти вийшли із подвір`я і рухалися назустріч його автомобілю. Під час руху покриття автодороги було сухим. У вчиненому щиро розкаюється.

Крім повного визнання вини обвинуваченим його виновність у вчиненні інкримінованого злочину доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показання потерпілого ОСОБА_5 свідчать про те, що 16 вересня 2014 року біля 18 години 20 хвилин йому зателефонував ОСОБА_10 і повідомив, що трапилася дорожньо-транспортна подія і дружина повезла сина в лікарню. Після цього через 20 хвилин зателефонувала дружина і повідомила, що знаходиться в автомобілі «швидкої допомоги» і що син загинув. Син ОСОБА_11 не мав вад слуху, зору і на час смерті виповнилося йому 5 років 8 місяців. На місці події не був, але в даному місці видимість становить біля 150 м. Відомо, що водій під час ДТП перебував у тверезому стані, а також працівники міліції говорили, що швидкість автомобіля була біля 100 км/год. Під час проведення слідчого експерименту його запрошували, але він відмовився приймати участь у даній слідчій дії та бачив, що в якості статиста був хлопчик 11-12 років.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що 16 вересня 2014 року біля 18 години до неї додому прийшов син потерпілого ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які хотіли погратися з її дочкою, якої вдома не було. Оскільки їй зателефонували та попросили прийти на пошту і отримати пенсію то вона вийшла із подвір`я та пішла до центру с. Яблунівка, при цьому перейшла проїзну частину автодороги від свого будинку на протилежну сторону. Рухаючись не звертала уваги на транспортні засоби на проїзній частині автодороги, але здається, що в попутному напрямку автомобіля не було. Під час руху почула скрегіт гальмів і зупинившись подивилася в даному напрямку та побачила, що зупиняється автомобіль і син потерпілого ОСОБА_11 котиться від автомобіля, який зупинився. Син потерпілого знаходився на відстані біля 3 м від автомобіля, який до часу зупинки рухався під кутом та переїхав аж на зустрічну полосу руху. Потерпіла дитина котилася від автомобіля на зустрічну полосу. Друга дитина після зупинки автомобіля перебігла через автодорогу до неї, а до цього знаходилася на узбіччі автодороги по якій із сином потерпілого йшли від її домоволодіння. Діти від подвір`я її домоволодіння до місця події пройшли біля 15 м.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що 16.09.2014 року до них прийшов син потерпілого ОСОБА_11 і грався з її дочкою ОСОБА_15 біля 20 хвилин. Після цього вона перевела дочку і ОСОБА_11 через автодорогу і вони пішли до сусідки, але за їх рухом вона не спостерігала. Приблизно через 5-7 хвилин почула скрегіт гальмів автомобіля і вийшла до автодороги де побачила сусідку ОСОБА_16 та стоявший на зустрічній полосі руху автомобіль, яким було вчинено наїзд на сина потерпілого ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_17 дала показання про те, що 16 вересня 2014 року з 17?? до 18?? години з сестрою ОСОБА_18 перебували в будинку та почули страшний писк, після чого вибігли до автодороги. В напрямку смт Ємільчине побачили стоявший автомобіль «Жигулі» червоного кольору до якого бігла дружина потерпілого ОСОБА_19 . Сестра побігла за нею і вона також пішла в даному напрямку. На відстані 30-40 м до автомобіля побачила лежавший дитячий кросовок. До автомобіля проходив слід тертя і на відстані 1-2 м від переднього бамперу лежав на автодорозі син потерпілого ОСОБА_11 . Водій пояснив, що викликав автомобіль «швидкої допомоги». Чи були ще діти в даному місці пояснити не може. Автомобіль стояв на зустрічній полосі руху на відстані біля 10 м до будинку ОСОБА_20 . Події відбувалися в світлу пору доби, покриття автодороги було сухим.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 дала аналогічні пояснення, що і свідок ОСОБА_17 . Крім цього свідок ОСОБА_18 доповнила, що попросила водія зустрічного автомобіля, який під`їхав до місця пригоди довести сина потерпілого в лікарню і що його мама покаже дорогу. На автомобілі пошкоджень не бачила і коли підійшла до автомобіля то мама потерпілого хлопчика тримала на руках на відстані біля 1 м від автомобіля.

Показаннями свідка ОСОБА_21 стверджується, що під час досудового слідства з метою фактичних обставин події ним проводився слідчий експеримент з участю обвинуваченого ОСОБА_7 . Під час даної слідчої дії намагався залучити потерпілого, але він відмовився від прийняття участі. Під час проведення слідчого експерименту було встановлено, що в місці дорожньо-транспортної пригоди видимість не обмежена, з`ясовано рух автомобіля до наїзду на пішохода, швидкість руху потерпілого хлопчика і яким чином вимірювалася, відображено в протоколі слідчої дії.

Показання ОСОБА_7 про обставини керуванням автомобілем та наїзду на пішохода ОСОБА_8 в деталях співпадають з даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної події, з яких видно, що місцем ДТП є автодорога по вул. Кравцова в с. Яблунівка Ємільчинського р-ну, на якій розміщений автомобіль ВАЗ-21011 реєстраційний номер НОМЕР_1 на зустрічній полосі по ходу свого руху і до якого ведуть сліди гальмування передніх коліс, спарені, довжиною до лівого 31,0 м, до правого 25,7 м, які є прямолінійні, суцільні. Умови освітленості світла пора доби.

(а. с. 72-92)

В ході огляду транспортного засобу 16.09.2014 р. автомобіля ВАЗ-21011 р/н НОМЕР_1 виявлено механічні пошкодження у вигляді деформації капоту у передній правій його частині із відшаруванням власного ЛФП, розбиття пластикової накладки переднього реєстраційного номера автомобіля.

(а. с. 93-94)

За висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу автомобіля ВАЗ-21011 д. н. НОМЕР_1 гальмова система, рульове керування, ходова частина на момент ДТП знаходилися в технічно працездатному стані. В процесі дослідження технічного стану автомобіля ВАЗ-21011 д. н. НОМЕР_1 не встановлено будь-яких характерних ознак технічних несправностей деталей і систем, які б могли привести до створення аварійної ситуації й виникнення дорожньо-транспортної пригоди.

(а. с. 148-159)

Згідно протоколу огляду місця події від 16.09.2014 року по АДРЕСА_3 , в морзі виявлено та оглянуто труп малолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з чисельними тілесними ушкодженнями.

(а. с. 127-128)

Дані протоколу слідчого експерименту свідчать про те, що ОСОБА_7 показав, що пішохід (дитина) з моменту початку руху, до місця наїзду почав рух з узбіччя, з права на ліво відносно руху автомобіля у темпі повільного бігу. Статист під коректировку ОСОБА_7 відстань 4,5 м тричі подолав за 3,0 сек., 3,1 сек., 3,1 сек.

(а. с. 100-106)

Як свідчить висновок судово-медичної експертизи при проведенні експертизи трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді численних саден на обличчі справа та зліва, крововиливів в м`яких тканинах у правій і лівій лобно-скроневих ділянках, обмежених крововиливів під м`які мозкові оболонки в скроневих долях, повного відриву 1-го хребця від кісток основи черепа з неповним розривом продовгуватого мозку, крововилива в м`які тканини шиї по задній поверхні, повного розгинального перелома хребта між 6 і 7 шийними хребцями з розривом оболонок та речовини спинного мозку, садна по лівій боковій поверхні живота, крововилива в білянирковій клітковині зліва, розрива капсули та тканини селезінки, гемоперитонеум 800 мл, садна на тильних поверхнях кистей рук, на передніх поверхнях колінних суглобів по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині, зовнішній поверхні лівого ліктя, внутрішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу, на верхній поверхні лівої стопи, повних поперечних переломів лівої плечової кістки в середній третині та лівої стегневої кістки в середній третині з крововиливом в навколишні м`які тканини які утворилися незадовго до настання смерті від дії тупого предмету (предметів) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення і є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Характер та локалізація ушкоджень, масивність травми, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми свідчить, що весь комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 утворився в умовах дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні пішохода з автомобілем, що рухався, при цьому в момент зіткнення, найбільш ймовірно пішохід був повернутий до транспортного засобу лівою задньо-боковою поверхнею тіла. Смерть ОСОБА_8 настала від численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.

(а. с. 131-132)

Згідно з висновком судово медико-криміналістичного дослідження взуття та одягу, що належало постраждалому малолітньому ОСОБА_8 не виключається можливість, що постраждалий ОСОБА_8 у момент первинного контакту з травмуючим фактором знаходився у вертикальному положенні чи близькому до нього та був повернутий до травмуючого фактору лівою передньо-боковою поверхнею, що об`єктивно підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_7 про обставини наїзду на пішохода.

(а. с. 134-136)

За висновками судової автотехнічної експертизи за №724/762/14-25 від 31.10.2014 року та додаткової судової автотехнічної експертизи №834/14-25 від 24.11.2014 року в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-21011 р/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом застосування своєчасного термінового гальмування, оскільки визначена величина зупиночного шляху автомобіля ВАЗ-21011 р/н НОМЕР_1 становить 35,5 м, а відстань, на якій для водія ОСОБА_7 настає небезпека для руху становить 63,8 м. Невідповідність водієм ОСОБА_7 вимог п.п. 1.7, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України про те, що водії, пішоходи та пасажири зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти, люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності; у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год, є причиною створення аварійної обстановки й виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

(а. с. 95-99, 107-110)

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_22 пояснив, що з урахуванням виявлених слідів гальмування швидкість руху автомобіля ВАЗ-21011 р/н НОМЕР_1 на момент ДТП становила 75 км/год. З урахуванням пошкоджень швидкість могла бути більшою, але не більше як на 5 км/год. При проведенні судової автотехнічної експертизи слідчий у вихідних даних запропонував взяти табличні дані повільний крок, спокійний крок, швидкий крок, спокійний біг та швидкий біг і тому у висновку ним було зазначено з урахуванням різних даних, що водій ОСОБА_7 міг як мати так і не мати технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 . Після проведення слідчого експерименту та встановлення часу за який пішохід подолав відстань 4,5 м до наїзду на нього, прийшов до висновку, що водій ОСОБА_7 однозначно мав технічну можливість уникнути наїзд на пішохода ОСОБА_8 . В разі використання статиста старшого по віку за постраждалого ОСОБА_8 швидкість останнього могла бути меншою. При проведенні експертизи момент виникнення небезпеки для водія ОСОБА_7 виникав з моменту виходу пішохода на проїзну частину автодороги, що ним і розраховувалося, а також була врахована максимально допустима швидкість автомобіля 60 км/год.

Проаналізувавши всі вищенаведені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину і кваліфікує його дії за ст.286 ч.2 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений по місцю проживання характеризується позитивно, на утриманні має малолітню дитину, у вчиненому щиро розкаюється, частково добровільно відшкодував завдану моральну шкоду.

З уваги на зазначене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_7 для його виправлення, перевиховання та попередження нових злочинів покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ст.286 ч.2 КК України.

По справі потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 300 000 грн. моральної шкоди, який обвинувачений визнав частково на суму 200 000 грн. та добровільно частково відшкодував у сумі 80 000 грн.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_5 підлягають повному задоволенню із врахуванням добровільно відшкодованої суми в розмірі 80 000 грн. Присуджуючи такий розмір моральної шкоди, суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин, яким позбавив життя рідної потерпілому людини. Потерпілий поніс значні моральні страждання, втратив сина.

Потерпілим ОСОБА_5 понесено процесуальні витрати на правову допомогу в сумі 6250 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на його користь.

По справі є процесуальні витрати за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, автотехнічної експертизи, додаткової автотехнічної експертизи в сумі 1475 грн. 46 коп., які підлягають стягненню з обвинуваченого в прибуток держави.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК україни та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з 26 лютого 2015 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_5 220 000 (двісті двадцять тисяч) грн. моральної шкоди, 6250 (шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. витрат на правову допомогу, а всього кошти в сумі 226 250 (двісті двадцять шість тисяч двісті п`ятдесят) грн. 00 коп.

Процесульні витрати в сумі 1475 (одна тисяча чотириста сімдесят п`ять) грн. 46 коп. пов`язані з проведенням експертизи технічного стану транспортного засобу, автотехнічної експертизи, додаткової автотехнічної експертизи стягнути з ОСОБА_7 у прибуток держави.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-21011 р/н НОМЕР_1 переданий на зберігання володільцю повернути останньому, одяг загиблого ОСОБА_8 переданий на зберігання батькам повернути потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а перебувавшим під вартою ОСОБА_7 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: ОСОБА_1