Справа № 548/112/15-к
Провадження №1-кп/548/22/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2015 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не судимого,
у вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.213 КК України, -
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Впродовж січня 2015 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, здійснював на автомобілі «Форд Транзит», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить гр. ОСОБА_5 , купівлю брухту чорного металу в Хорольському районі, приймаючи його за відповідне грошове винагородження від мешканців сіл Хорольського району, при цьому не був зареєстрований в державному порядку як суб`єкт підприємницької діяльності на право здійснення операцій з металобрухтом, а також не мав спеціального дозволу (ліцензії).
Так, 22.01.2015 року, ОСОБА_4 , перебуваючи у с.Новоаврамівка Хорольського району Полтавської області, купив брухт чорного металу у гр. ОСОБА_6 та у гр. ОСОБА_7 за ціною 2 грн. за 1 кг. металобрухту.
В подальшому 22.01.2015 року працівниками Хорольського РВ УМВС під час огляду автомобіля «Форд Транзит», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , було виявлено та вилучено 314 кг. брухту чорного металу, який ОСОБА_4 скуповував у громадян, з метою подальшої реалізації за ціною вищою ніж придбав його у населення.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.213 КК, а саме здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації або спеціального дозволу (ліцензії), одержання якого передбачено законодавством.
Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав обвинувачення в обсязі пред`явленого повідомлення про підозру за ст.213 ч.1 КК України. За вказаною угодою сторони погодили покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ст.81 КПК речові докази по даній кримінальній справі 314 кг. брухту чорних металів, що передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області слід повернути у власність ОСОБА_4 .
Під час досудового розслідування до обвинуваченого не було застосовано запобіжного заходу і на даний час немає ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу може ухилятися від виконання вироку, тому до нього не слід застосувати запобіжний захід.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду від 26.01.2015 року між прокурором прокуратури Хорольського району Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 213 ч. 1 КК України, і призначити узгоджене сторонами покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Відповідно до ст.81 КПК речові докази по даній кримінальній справі 314 кг. брухту чорних металів, що передані на зберігання в кімнату для зберігання речових доказів Хорольського РВ УМВС України в Полтавській області - повернути у власність ОСОБА_4 .
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.