АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/706/13
Головуючий 1 у інстанції Мащук В.Ю.
Категорія ст. 185 ч.2 КК України
Доповідач Капелюха В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2013 року грудня 24 дня Колегія суддів
судової палати з кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді
Капелюхи В.М.

суддів
Стуковенкової Т.Г., Васецької В.В.,

за участю секретаря Звягіної Є.В.

прокурора Харів Н.А.

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
кримінальне провадження за
апеляційною скаргою прокурора на вирок
Красногвардійського районного суду
міста Дніпропетровська від 19 вересня
2013 року, яким засуджено:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Дніпропетровська, громадянина України,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого:

- 25.10.2012 року за ст. 186 ч. 2 КК України
на 4 роки позбавлення волі, на підставі
ст. 75 КК України звільнено від
відбування покарання з іспитовим
строком 3 роки,

- 19.08.2013 року за ст. 186 ч.2 КК України
на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,

- за ст. 185 ч. 2 КК України на 3 роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до
вказаного покарання частково
приєднано не відбуте покарання за
вироком суду від 19 серпня 2013 року та
остаточно призначено покарання -

4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним і
засуджений за скоєння наступного
злочину.

21.07.2013 року, близько 11.00 години,
він., знаходячись поблизу будинку № 58
по вул. Леваневського у м.
Дніпропетровську, побачив
водонагрівач «Gorenje GBFU 100E», який належав
ОСОБА_4 Перебуваючи в зазначеному
місці, реалізуючи свій раптово
виниклий злочинний умисел, направлений
на таємне викрадення чужого майна,
діючи умисно, переконавшись, що за його
злочинними діями ніхто не спостерігає,
і вони є таємними для оточуючих, з
корисливих спонукань ОСОБА_3 таємно,
шляхом вільного доступу, викрав майно,
що належить потерпілому ОСОБА_4, а саме
водонагрівач «Gorenje GBFU 100E» вартістю 1999, 10
гривень.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця
вчинення кримінального правопорушення
зник, розпорядившись викраденим на
власний розсуд, чим заподіяв
потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду
на суму 1999, 10 гривень.

В апеляції прокурор просить вирок суду
змінити, виключити з мотивувальної
частини і резолютивної частини вироку
ст. 71 КК України та призначити
покарання із застосуванням вимог ч. 4
ст. 70 КК України, а саме за ч.2 ст. 185 КК
України у вигляді 3 років позбавлення
волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України - 4
роки 3 місяці позбавлення волі,
оскільки на його думку судом було
неправильно застосовано КПК України.

Заслухавши доповідь судді,
вислухавши пояснення засудженого який
в режимі відео конференції, просив
залишити вирок без змін, адвоката
ОСОБА_2, яка просила залишити вирок суду
без змін, думку прокурора, який
підтримав вимоги апеляції в повному
обсязі та просив змінити вирок суду,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляції у судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляція прокурора
підлягає задоволенню у повному обсязі,
з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_3
у вчиненні зазначеного у вироку
кримінального правопорушення
відповідають фактичним обставинам
справи і підтверджуються розглянутими
в судовому засіданні доказами.

Суд правильно оцінив зібрані
докази по справі та вірно кваліфікував
дії засудженого за ст. 185 ч. 2 КК України,
як таємне викрадення чужого майна,
скоєного повторно.

Колегією суддів належним чином
було перевірені доводи апеляції
прокурора, в якій не оспорюючи
кваліфікації дій та міру покарання,
вірно зазначено, що судом першої
інстанції неправильно застосовано
закон України про кримінальну
відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 70 ч.4 КК
України та роз'яснень, які містяться у
п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 24.10.03 «Про практику
призначення судами кримінального
покарання», якщо після постановлення
вироку у справі буде встановлено, що
засуджений винен ще і в іншому злочині,
вчиненому ним до постановлення
попереднього вироку, у цьому випадку у
строк покарання, остаточно
призначеного за сукупністю злочинів,
зараховується покарання, відбуте
повністю або частково за попереднім
вироком, за правилами, передбаченими у
статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів
кримінального провадження, ОСОБА_3 було
засуджено вироком суду від 19.08.13р. за ст.
186 ч.2 КК України на 4 роки 1 місяць
позбавлення волі, а злочин, за який його
засуджено вироком суду від 19.09.13р., він
вчинив 21.07.2013 р., тобто до постановлення
вироку в першій справі, тому потрібно
привести вирок у відповідності до
вимог закону України застосувавши
положення ст. 70 КК України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 404, 407, 408 КПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Красногвардійського районного
суду міста Дніпропетровська від 19
вересня 2013 року відносно ОСОБА_3 -
змінити.

Виключити з мотивувальної і
резолютивної частини вироку вказівку
про призначення йому покарання з
застосуванням вимог ст. 71 КК України.

На підставі вимог ст. 70 ч.4 КК України
призначити остаточно покарання у
вигляді 4 років 3 місяців позбавлення
волі.

В іншій частині вирок залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено і на неї
може бути подана касаційна скарга у
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом трьох місяців з моменту
проголошення, а засудженим, який
перебуває під вартою, - в той же строк з
дня вручення йому копії ухвали
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Судді: