Провадження №1-кп/498/86/13
Справа №498/1592/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2013 року
смт. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд
Одеської області, в складі: головуючого
судді -Пономаренко В.Д., при секретарі
Гонтаренко О.В., за участю прокурора
Комишан О.Л., захисника обвинуваченого
адвоката ОСОБА_1 розглянувши у
відкритому судовому засіданні у смт.
Велика Михайлівка обвинувальний акт у
кримінальному провадженні №
0000296 від 29.07.2013 року за
звинуваченням:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України (паспорт серії НОМЕР_1 виданий
Великомихайлівським РВ ГУ МВС України
в Одеській області від 24 січня 2011 року),
уродженця с. Водяне,
Великомихайлівського району, Одеської
області, що мешкає за адресою АДРЕСА_3
Великомихайлівського району, Одеської
області, який не працює та не
навчається, українця, раніше судимому
19.05.2011 року Великомихайлівським
районним судом Одеської області за ч. 2
ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4
років 6 місяців позбавлення волі, який
змінено ухвалою апеляційного суду
Одеської області в частині покарання
до 3 років 1 місяця позбавлення волі,
звільненого умовно достроково на 10
місяців та 20 днів обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 будучи засудженим 19.05.2011 року
вироком Великомихайлівського
районного суду Одеської області за ст.
15 ч. 2 ст. 185 ч. 2 КК України до 4 років та 6
місяців позбавлення волі, який
змінений ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 23.08.2011 в частині
покарання та йому призначене покарання
у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення
волі, в період умовно-дострокового
звільнення, 29.07.2013 року біля 08:00 годин по
АДРЕСА_2, Великомихайлівського району,
Одеської області, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, знаходячись в
домоволодінні ОСОБА_3, під час сварки з
господаркою домоволодіння, яка виникла
на ґрунті неприязнених відносин,
побачив у господарки мобільний телефон
марки «Нокія» 2600с-2, б/у.

В результаті чого у ОСОБА_2 виник
умисел на відкрите викрадення чужого
майна, а саме вказаного мобільного
телефону марки «Нокія» 2600с-2 бу, у
потерпілій по справі ОСОБА_3

Реалізуючи свій злочинний намір,
ОСОБА_2 навмисно з корисних мотивів, в
присутності своєї співмешканки ОСОБА_4
відкрито викрав у ОСОБА_3 мобільний
телефон марки «Нокія» 2600с-2, б/у,
вартістю 180 гривень з сім-картою
оператора мобільного зв'язку МТС
вартістю 5 гривень, чим причинив
матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_3 на
загальну суму 185 гривень після чого з
місце скоєння злочину зник.

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину
свою не визнав та пояснив, що він дійсно
зі своєю співмешканкою деякий час
проживав в будинку, куди в подальшому
приїхала потерпіла, зазначений будинок
належить співмешканцю потерпілої
ОСОБА_3 ОСОБА_5. 29.07.2013 р. близько 08.00
годин разом зі своєю співмешканкою
ОСОБА_4 прийшли до ОСОБА_5 з наміром
забрати свої речі за адресою: АДРЕСА_2
Одеської області. На той час як вони
прийшли вони знаходились в стані
алкогольного сп'яніння. Потерпіла
ОСОБА_3 відмовила їм у можливості
забрати їм. їх речі. ОСОБА_2 звернувся до
потерпілої з проханням зателефонувати
ОСОБА_5 з її мобільного телефону, так як
будинок належить йому, однак ОСОБА_3
відмовила йому. Тоді на столі в
коридорі він побачив мобільний телефон
марки «Нокія», який належав потерпілій
та стояв на зарядці. Він підійшов та
взяв мобільний телефон з метою
зателефонувати ОСОБА_5, однак ОСОБА_3
почала виривати свій мобільний телефон
у нього з рук

та останній впав, куди саме впав
мобільний телефон ОСОБА_2 не бачив. В
цей час між ним, його співмешканкою
ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_3 виникла
сварка під час якої вони
висловлювались нецензурною лайкою на
адресу один одного. Після цього він
перший вийшов з будинку та побачив на
порозі будинку мобільний телефон, який
випав з рук потерпілої, але сім-картка в
ньому була відсутня. Він вирішив його
вкрасти коли його ніхто не бачить.
Підібравши телефон ОСОБА_6 пішов разом
із ОСОБА_4 до ОСОБА_7, де вони продовжили
вживати алкогольні напої. Під час
вжиття спиртних напоїв ОСОБА_6
запропонував ОСОБА_7 придбати телефон
потерпілої за 210 грн., на що він
погодився. Частину грошей він витратив
на власний розсуд. Телефон у потерпілої
він не виривав з рук, а тільки просив
зателефонувати. Чому так трапилось він
не пам'ятає, так як був на підпитку.

Незважаючи на той факт, що
обвинувачений не визнає свою вину у
вчинені ним злочину, його вина
підтверджується наступними доказами:

Допитана в судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_3, пояснила про те, що
25.07.2013 р. вона разом із ОСОБА_5 приїхали
до дому на АДРЕСА_4, де знаходилась
донька ОСОБА_5, ОСОБА_2, та його
співмешканка ОСОБА_4, які випивали. Вони
приєднались до них. Потім ОСОБА_2
попросив ОСОБА_5 деякий час пожити за
даною адресою, на що він погодився.
26.07.2013 р. вона з ОСОБА_5 поїхали до Одеси,
де вона придбала мобільний телефон
«Нокіа» чорного кольору. Вдома вони
побачили ОСОБА_2, його співмешканку, та
інших людей, які випивали. 29.07.2013 р. біля
08.00 годин ранку до неї прийшов ОСОБА_2 та
його співмешканка ОСОБА_4, які увійшли
до будинку без її дозволу, останні
знаходились у стані алкогольного
сп'яніння. Увійшовши в дім, ОСОБА_2 став
з нею сваритися та висловлюватися в її
адресу нецензурною лайкою. Потім
декілька раз вдарив її в обличчя,
ОСОБА_4, його співмешканка мала намір
зупинити його, але він вдарив і її. Він
почав виживати її з будинку та казати,
що це його будинок, намагався забрати
замки, але вона йому не давала їх. В ході
сварки у неї випав з кишені мобільний
телефон в якому була сім-карта і вона
поклала його на стіл. Він намагався
взяти телефон, вона не давала його і
взяла телефон в руки, але він його
вирвав у неї з рук. Після того як ОСОБА_2
відкрито забрав її мобільний телефон,
вони з ОСОБА_4 пішли у невідомому їй
напрямку, а ОСОБА_3 пізніше розповіла
своєму співмешканцю ОСОБА_8 повідомила
про даний факт та звернулась до
міліції.

Допитана в судовому засідання
ОСОБА_4, пояснила, що дійсно являється
співмешканкою ОСОБА_2 Разом з ОСОБА_2
29.07.2013 р. біля 08.00 годи вони пішли до
ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щоб забрати речі, які
там оставили так, як деякий час там
мешкали. Вона та ОСОБА_2 знаходились в
стані алкогольного сп'яніння. Коли вони
прийшли то потерпіла ОСОБА_3 почала
сваритися з ОСОБА_2, та не давала
забрати їх особисті речі, ОСОБА_2 просив
набрати по телефону ОСОБА_5 якого в той
час дома не було, однак ОСОБА_3 не дала
свого мобільного телефону. ОСОБА_2
побачив мобільний телефон потерпілої
ОСОБА_9 на столі де він заряджався,
після чого взяв його в руки. Потерпіла
намагалась забрати свій мобільний
телефон у ОСОБА_2, але у неї це не вийшло.
Мобільний телефон ОСОБА_10 забрав після
цього с собою та вони пішли з будинку
ОСОБА_3 Після того, як вони пішли з
будинку ОСОБА_3 вони зайшли до знайомих
ОСОБА_7 та ОСОБА_11 де розпивали спиртні
напої і де ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_7
придбати у нього мобільний телефон
«Нокіа», за що отримав 210 грн. Пізніше
вони пішли до магазина, де придбали
зарядний пристрій та ще алкогольних
напоїв.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_7, пояснив, що дійсно 29.07.2013
р. біля 08.30 годин до нього додому, де він
мешкає разом зі своєю співмешканкою
ОСОБА_11 прийшли їх знайомі ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, разом з якими вони почали
вживати спиртні напої. Під час розпиття
спиртних напоїв ОСОБА_2 запропонував
придбати у нього мобільний телефон
марки «Нокія» за 210 гривень. ОСОБА_11
запитала у ОСОБА_2 чи не крадений цей
мобільний телефон, на що останній
завірив, що мобільний телефон належить
йому. ОСОБА_4 з цього приводу нічого не
пояснювала в зв'язку з тим, що
знаходилась в стані алкогольного
сп'яніння. Після цього він передав
ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 210 гривень.
Так, як до мобільного телефону не було
зарядного пристрою то він та ОСОБА_2
пішли та придбали зарядний пристрій до
мобільного телефону за 45 грн. в центрі

смт. Велика Михайлівка та ще
алкогольних напоїв. Пізніше до них
додому приїхали співробітники міліції
які повідомили про те, що придбаний
мобільний телефон «Нокія» ОСОБА_2
викрав у потерпілої ОСОБА_9

Допитана в судовому засіданні
свідок ОСОБА_11 повністю підтвердила
покази свого співмешканця ОСОБА_7

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_5, пояснив, що він проживає
разом із своєю співмешканкою ОСОБА_3. За
адресою АДРЕСА_2, Великомихайлівського
району Одеської області він має
власний будинок де періодично мешкає
його донька, а також зупиняється він та
його співмешканка ОСОБА_3.
29.07.2013 р. він приїхав в смт. Велика
Михайлівка та ОСОБА_3 йому розповіла
про те, що 29.07.2013 р. біля 08.00 годин ранку
до неї прийшов ОСОБА_2 разом із своєю
співмешканкою ОСОБА_4 та між ними
почалася сварка. В процесі сварки вона
взяла в руки мобільний телефон марки
«Нокіа», який вона придбала в Одесі, але
він побачивши цей телефон, вдарив її в
область обличчя рукою, та вирвав з її
рук телефон. ОСОБА_2 був в нетверезому
стані.

Крім показів потерпілої та
свідків по кримінальному провадженню
вина ОСОБА_2 також підтверджується
наступними доказами дослідженими в
судовому засіданні:

Витягом з кримінального
провадження №0000296 від 29.07.2013 року
згідно якого 29.07.2013 р. від потерпілої
ОСОБА_3 надійшла заява по те, що 29.07.2013 р.
біля 08.00 годин в АДРЕСА_2 ОСОБА_2,
мешканець смт. Велика Михайлівка
відкрито заволодів мобільним
телефоном марки «Нокіа», який належить
ОСОБА_3.(а.с.1);

Протоколом прийняття заяви про
вчинене кримінальне правопорушення
від ОСОБА_3 про вчинення
кримінального правопорушення згідно
якого вона прямо вказувала на особу,
яка вчинила кримінальне
правопорушення -ОСОБА_2 (а.с.2-4);

Протоколом огляду місця події від
29.07.2013 року з фото таблицями, відповідно
якого місцем події являється
домоволодіння за адресою АДРЕСА_2
(а.с.5-8);

Протоколом огляду предмету від
29.07.2013 року, яким є мобільний телефон
«Нокія» 2600с-2», який на момент огляду
працює справно (а.с.37);

Постановою про визнання речовим
доказом мобільного телефону «Нокія»
2600с-2 чорного кольору про залучення до
матеріалів кримінального провадження
в якості доказів, та передачи на
зберігання потерпілій ОСОБА_3 (а.с.39);

Зберігаючою розпискою ОСОБА_3 про
те, що вона взяла на зберігання свій
мобільний телефон «Нокія», який буде
зберігати до вирішення справи по суті
(а.с.40);

Довідкою про вартість згідно якої
вартість телефону «Нокіа» 2600с-2 бу
становить 180 гривень, сім-карта
оператора МТС, бу - 5гривень (а.с. 44);

Протокол затримання ОСОБА_2 від
29.07.2013 відповідно якого останній був
затриманий 29.07.2013 о 17.00 годині (а.с.69-73);

Ухвала суду від 30.07.2013 року про
обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу
тримання під вартою на строк 60 днів (а.с.
97-98);

Протокол проведення слідчого
експерименту з ОСОБА_2 від 14.08.2013 року де
він в присутності понятих розповів та
показав яким чином він відібрав
(вирвав) з рук потерпілої ОСОБА_3 її
мобільний телефон знаходячись в
будинку за адресою АДРЕСА_2
Великомихайлівського району Одеської
області і який він пізніше
запропонував придбати у нього ОСОБА_7, з
фото таблицею до нього (а.с.110-114);

Суд критично відноситься до пояснень в
судовому засіданні обвинуваченого
ОСОБА_2 та вважає, що він змінив свої
покази в судовому засіданні з метою
уникнути покарання.

Оцінюючи в сукупності всі
досліджені докази, суд вважає
встановленим, що своїми умисними
діями, ОСОБА_2 вчинив злочин,
передбачений ч. 2, ст. 186 КК України, та
кваліфікує його за ознаками складу
злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК
України - відкрите викрадення чужого
майна (грабіж), вчинений повторно.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд
враховує вимоги ст. 65 КК України щодо
загальних засад призначення покарання,
межі санкцій ч. 2 ст. 186 КК України, що
злочин передбачений ч. 2 ст. 186 КК
України відноситься до категорії
тяжких злочинів, особу винного,

який вчинив злочин під час умовно
дострокового звільнення, по місцю
проживання характеризується
негативно, зловживає спиртними
напоями, тривалий час ніде не працює,
неодноразово притягувався до
адміністративної та кримінальної
відповідальності.

Обставин, що пом'якшують покарання
обвинуваченого відповідно до ст.66 КК
України суд не вбачає.

Обставинами, що обтяжують вину
обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК
України суд визнає вчинення злочину
щодо особи похилого віку (п.6 ч.1);
вчинення злочину особою, що перебуває у
стані алкогольного сп'яніння ( п.13 ч. 1).

Враховуючи вказані обставини, суд
приходить до висновку про необхідність
засудження ОСОБА_2 до покарання у
вигляді позбавлення волі.

Крім того, суд вважає що до
призначеного покарання необхідно
частково приєднати не відбуту частину
покарання за вироком
Великомихайлівського районного суду
Одеської області від 19.05.2011 року,
зміненого ухвалою апеляційного суду
Одеської області в частині покарання.

Суд вважає, що таке покарання буде
справедливим, необхідним і достатнім
для виправлення обвинуваченого та
запобігання вчинення ним нових
злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ч. 2 ст. 186
КК України і призначити йому покарання,
за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 5 (п'яти)
років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України
приєднати до призначеного покарання
частину не відбутого покарання за
попереднім вироком у розмірі 6 місяців
позбавленні волі, і остаточно вважати
засудженим до 5 років 6 місяців
позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати йому з
моменту затримання - з 29.07.2013 року.

Міру запобіжного заходу тримання під
вартою - залишити попередню.

Помістити засудженого до кримінально -
виконавчої установи закритого типу.

Речові докази по справі - мобільний
телефон «Нокіа» 2600с-2, бу - рахувати
повернутим потерпілій по справі ОСОБА_3
(а.с. 39-40)

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку з підстав,
передбачених статтею 394, 395 КПК України,
до апеляційного суду Одеської області
через Великомихайлівський районний
суду Одеської області шляхом подачі
апеляції протягом 30 днів з моменту його
проголошення.

Суддя
В.Д.
Пономаренко