печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.04.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, громадянина України, українця, не одруженого, з неповною середньою освітою, тимчасово не працюючого, не зареєстрованого, без постійного місця проживання, раніше засудженого вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 20.10.2005 року за ч. 2 ст. 296, ст. 304 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, вироком Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2006 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 10 днів позбавлення волі, вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 02.06.2011 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 05.08.2014 року приблизно о 23.00 год. за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, знаходячись за адресою м. Київ, Спортивна площа 1, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 та застосував відносно ОСОБА_6 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилось у здавлені шиї потерпілого правою рукою. ОСОБА_5 , подолавши волю до опору ОСОБА_6 , дістав з кишені його шортів мобільний телефон Nokia Asha вартістю 799 грн. 20 коп., в якому були встановлені дві сім-карти: сім-карта мобільного оператора Білайн вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились гроші у сумі 10 грн., мобільного оператора Лайф вартістю 15 грн. на рахунку якої знаходились гроші в сумі 5 грн., гроші в сумі 300 грн., та проїзний жетон у метрополітені вартістю 2 грн., а всього на загальну суму 1151 грн. 20 коп., також ОСОБА_5 зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_7 ланцюжок срібний з ладанкою загальною вартістю 1500 грн., але потерпілий ОСОБА_6 почав просити повернути йому хоча б срібний ланцюжок з ладанкою, і ОСОБА_5 кинув ланцюжок потерпілому, з силою штовхнувши його у фонтан, при цьому ланцюжок з ладанкою випав з його рук. У цей час двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб стояли поруч з ОСОБА_5 , спостерігали за оточуючою обстановкою, а потім разом з ним залишили місце вчинення злочину та розпорядились викраденим майном потерпілого ОСОБА_6 на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив зазначені обставини справи та свої показання, надані під час досудового слідства, та пояснив, що дійсно він 05.08.2014 року, знаходячись на Спортивній площі в м. Києві під час спільного розпиття спиртних напоїв разом з потерпілим, разом з іншими особами відібрав у потерпілого грошові кошти та мобільний телефон. Після цього з місця вчинення злочину зникли з викраденим майном та розпорядились ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що він дійсно був понятим при здійсненні слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_9 та не пам`ятає щодо застосування до обвинуваченого примусу, який добровільно надавав показання, відтворював події здійснення ним відкритого заволодіння чужим майном.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , які виразилися у відкритому викраденні чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України. При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його особу, що характеризується позитивно за місцем попереднього ув`язнення, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, без постійного місця проживання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття у вчиненні злочину.

Суд не вбачає обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, оскільки медичне освідування щодо стану сп`яніння останнього на час вчинення злочину не проводилось.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та необхідність призначення покарання з урахуванням положень ч.2 ст.416 КПК України за мінімальною межею санкції статті КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Питання про речові докази необхідно вирішити згідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обраховувати, починаючи з 06.08.2014 року відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Речові докази по справі, а саме:

- клей Циакрилан та проїзний жетон на метро, які передані на зберігання до камери схову Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві, - знищити;

- гроші в сумі 44 грн., які передані на зберігання до бухгалтерії Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві, повернути потерпілому ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1