Справа № 1-1/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.11.2011 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

судді - Пісоцького О.М.;

з участю: секретаря Сіваченко Ю.І.;

прокурора Фень Н.А.;

підсудного ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка справу по

обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 142 КК України ( в редакції 1960 р., ч. 2 ст. 289 КК України ( в редакції Закону 2001 року), -

ВСТАНОВИВ:

7 листопада 1997 року о 16 - й годині, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, та невстановленими слідством особами, знаходячись на території поселення вільнонайманих робітників, розташованого на полі КСГП "Семенівське" поблизу с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, з метою заволодіння майном, зірвали замки на вхідних дверях тимчасових приміщень, звідки в присутності робітників ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які намагалися перешкодити заволодінню майном, проникли в середину приміщень і викрали звідти телевізор "Берізка", електроплитку з духовкою, дипломат з документацією, чим завдали потерпілим значних збитків. Викраденим розпорядилися за своїм розсудом.

Крім того, 2 травня 2002 року о 14-й годині в с. Іванівка Арбузинського району Миколаївської області, ОСОБА_1 будучи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_5, з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя до неповнолітнього ОСОБА_6 незаконно заволоділи автомобілем НОМЕР_1, який стояв біля кафе-бару "Тростинка" та належав на праві власності ОСОБА_7

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, підтвердив викладені обставини вчинення злочинів.

Оцінюючи досліджені докази, суд кваліфікує дії ОСОБА_1:

- ч. 2 ст. 142 КК України( в редакції 1960 року) - як напад з метою заволодіння індивідуальним майном громадян, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, вчинений за попередньою змовою групою осіб, повторно;

- за ст.289 ч.2 КК України ( в редакції 2001 року) - як незаконне заволодіння транспортним засобом з будь-якою метою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя або здоровя потерпілого, що завдали значної шкоди потерпілому, вчинене повторно;

При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставини справи, особу підсудного.

Згідно ст. 12 КК України, вчинені ОСОБА_1 злочини за ч. 2 ст. 289 КК України ( в редакції Закону 2001 року), та згідно ст. 7 ' КК України ( в редакції Закону 1960 року) злочин, передбачений ст. 142 ч.2 КК України( в редакції Закону 1960 року) - відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно ст.66 КК України, обставинами, які пом'якшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

У відповідності зі ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочинів в стані алкогольного спяніння.

ОСОБА_1 не судимий, не працює, на час вчинення злочинів характеризувався за місцем проживання позитивно.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не судимий, характеризується позитивно, вчинив злочин передбачений ст. 142 КК України ( в редакції 1960 р. ) будучи неповнолітнім, з врахуванням щирого каяття суд вважає необхідним при призначенні покарання по ч. 2 ст. 142 КК України ( в редакції 1960 р. ) застосувати положення ст. 69 КК України, призначивши йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті КК України. Також з врахуванням вказаних обставин суд вважає можливим виправлення ОСОБА_1 без відбування призначеного покарання.

Оскільки відповідно акту про затримання на аркуші 62 кримінальної справи, ОСОБА_1 було затримано на території Російської Федерації 21.08.2010 р., строк відбуття покарання щодо нього необхідно обчислювати саме з цього моменту відповідно положень ст. 455 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323.324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.142 КК України( в редакції Закону 1960 року) та ч.2 ст.289 КК України ( в редакції Закону 2001 року), призначивши йому покарання:

- за ч. 2 ст. 142 КК України з застосуванням ст. 69 КК України в виді позбавлення волі строком на 4 ( чотири ) роки;

- за ч.2 ст.289 КК України ( в редакції Закону 2001 року) в виді позбавлення волі строком на 5 років;

В порядку, передбаченому ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді 5 ( пяти ) років позбавлення волі.

У відповідності зі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 ( три ) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього наступні обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції;

- повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варти негайно в залі судового засідання.

В строк відбуття покарання ОСОБА_1 зарахувати період перебування під вартою в даній справі з 21.08.2010 р. по 24.11.2011 р.

Протягом пятнадцяти діб з дня проголошення на вирок може бути подано апеляцію в палату по кримінальним справам апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд.

Суддя О.М. Пісоцький