АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 05.06.2013 року вироком Оболонського районного суду міста Києва за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу;
- 29.11.2013 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, з апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.71 КК України до покарання за вказаним вироком частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 29.11.2013 року, та остаточне покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків визначено у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки і 2 (два) місяці.
В провадженні вирішено питання про речові докази.
За вироком суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що він 09.11.2014 року о 15.30 год., перебуваючи в магазині «Нью Йоркер», що знаходиться в ТРЦ «Скаймол» за адресою: пр-т Ватутіна, 2-Т в м.Києві, намагався повторно таємно викрасти належний ТОВ «Нью Йоркер Україна» товар, а саме чоловічу футболку «SMOG» вартістю 60 грн. 03 коп., чоловічий пуловер «SMOG» вартістю 175 грн. 84 коп. та сорочку «FSBN» вартістю 134 грн. 21 коп., однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з магазину він з викраденим товаром був затриманий працівниками охорони.
В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію своїх дій, просить вирок суду змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного йому покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного, внаслідок надмірної суворості.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд першої інстанції, при призначенні йому покарання, в достатній мірі не врахував його молодий вік, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що злочином не було спричинено шкоди.
За результатами апеляційного перегляду просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти апеляційних вимог обвинуваченого та вважав вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши апеляційні доводи обвинуваченого, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Суд першої інстанції, допитавши обвинуваченого ОСОБА_6 , за згодою сторін визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, оскільки учасники судового провадження правильно розуміли зміст цих обставин, і у суду не було сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.
В зв`язку із цим, суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому, у відповідності до положень ст.404 КПК України, апеляційною інстанцією не перевіряються.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочин, який законом віднесений до категорії середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше судимий та вчинив злочин в період іспитового строку, не одружений, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, стан його здоров`я, характеристику з місця проживання, згідно якої ОСОБА_6 характеризується з позитивної сторони. Суд обґрунтовано визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.
Цим самим спростовуються апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про неправильність та необґрунтованість призначеного йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки суд першої інстанції, призначаючи йому покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, врахував усі наявні в матеріалах кримінального провадження дані, які стосуються як обставин вчиненого злочину, так і його особи, в тому числі і ті, на які він посилається у своїй апеляційній скарзі.
З урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за умисні корисливі злочини, проте належних висновків для себе не зробив і знову вчинив умисний корисливий злочин в період іспитового строку, суд першої інстанції обґрунтованого призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, а також, у відповідності до ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків визначив у виді позбавлення волі, шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, не відбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 29.11.2013 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Підстав для зміни вироку та призначення ОСОБА_6 іншого покрання, не повязаного з позбавленням волі, або його помякшення, колегія суддів не вбачає, а тому його апеляційну скаргу залишає бех задоволення.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року, ухвалений відносно ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого, без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді:

__________________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3