Єдиний унікальний номер 341/290/15-к
Номер провадження 1-кп/341/38/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2015 року м. Галич
Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Галичі матеріали кримінального провадження про обвинувачення
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, з вищою освітою, одруженого, невійськовозобов`язаного, несудимого, працюючого на посаді майстра гідротехнічного цеху ДТЕК «Західенерго», громадянина України, -
за ч. 1 ст. 122 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я при слідуючих обставинах:
26 серпня 2014 року близько 11 год. в село Вигівка Галицького району прибула земельна комісія Бурштинської міської ради, повноваження якої поширюються і на с. Вигівка, для розгляду та вирішення питання самовільного захоплення окремими жителями вказаного вказаного села земельних ділянок, які розташовані на території колишньої бригади місцевої селянської спілки і останнім часом використовувались як пасовище. Участь в роботі цієї комісії, як ініціатор звернення до Бурштинської міської ради, взяв також місцевий житель ОСОБА_5 . При цьому, перебуваючи разом з членами комісії на території колишньої бригади, останній намагався роз`яснити присутнім жителям села, які використовують земельні ділянки на території колишньої бригади, що ці ділянки вони захопили самовільно, що є перешкодою для інших жителів села використовувати територію колишньої бригади за цільовим призначенням, тобто як пасовище. Така поведінка ОСОБА_5 не сподобалася присутньому при роботі комісії ОСОБА_4 , який теж має в користуванні земельну ділянку на території бригади і як кілька інших жителів села, пригородив частину ділянки, яка раніше використовувалась як пасовище.
Між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 виникла суперечка, під час якої ОСОБА_4 , будучи фізично сильнішим, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , підійшов до останнього та наніс йому один удар ребром долоні правої руки у праву ділянку обличчя, в результаті чого спричинив потерпілому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому правої виличної кістки зі зміщенням відламків, яке згідно висновку експерта за № 66/43Д від 20.11.2014 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненому визнав повністю і підтвердив обставини справи, зазначені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що він та потерпілий проживають в с. Вигівка Галицького району, яке відноситься до Бурштинської міської ради. Після розформування місцевої селянської спілки, залишилась безгосподарною земельна ділянка території колишньої бригади і кілька жителів села, що проживають неподалік цієї ділянки, стали користуватись та обробляти цю ділянку для власних потреб. Частиною вказаної земельної ділянки тривалий час користувалась і його сім`я.
26 серпня 2014 року близько 11 год. в с.Вигівка прибула земельна комісія Бурштинської міської ради для розгляду питання про ніби-то самовільне захоплення деякими жителями села земельних ділянок на території колишньої бригади селянської спілки. Йому стало відомо, що ініціатором звернення із скаргою до Бурштинської міської ради виступив житель їхнього села ОСОБА_5 . З приводу написання скарги між ним (обвинуваченим) і ОСОБА_5 виникла суперечка. Спочатку вони тільки сварились між собою, але після того, як ОСОБА_5 своєю поведінкою став провокувати його, він, будучи знервованим, підійшов до ОСОБА_5 і наніс йому один удар рукою у праву ділянку обличчя. Після цього він пішов додому, а згодом дізнався, що від його удару у ОСОБА_5 стався перелом щелепи.
Винність свою визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється, просить суворо його не карати. Після конфлікту з ОСОБА_5 він переніс обширний інфаркт, перебував у стані клінічної смерті, на лікування потратив значні кошти, через що цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди визнає повністю, а в частині відшкодування моральної шкоди просив відмовити.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 26 серпня 2014 року в с. Вигівка Галицького району, між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 зав`язалась суперечка з приводу того, що останній самовільно захопив частину земельної ділянки колишньої селянської спілки, яка використовувалась жителями села як пасовище. Під час суперечки, ОСОБА_4 підійшов до нього та умисно наніс сильний удар рукою у праву ділянку обличчя, в результаті чого спричинив тілесне ушкодження у вигляді перелому щелепної кістки. Він ( ОСОБА_6 ) майже місяць перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, на яке потратив значні кошти. Обвинуваченого просить покарати згідно закону, його цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити повністю.
Оскільки, обвинувачений у судовому засіданні вину визнав та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності з ч. 3 ст.349 КПК України суд обмежив обсяг досліджуваних доказів по даній кримінальній справі, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся і обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого у суду немає.
При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.
Аналізуючи здобуті та перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 122 КК України, оскільки він спричинив потерпілому ОСОБА_5 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я і винність свою у вчиненому визнав повністю.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить те, що обвинувачений судиться вперше, у вчиненому щиросердечно розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 працює на посаді майстра гідротехнічного цеху ДТЕК «Західенерго», за місцем праці та проживання характеризуються позитивно. Після конфлікту з потерпілим, він переніс обширний інфаркт, на лікування потратив значні кошти, йому встановлено другу групу інвалідності, що стверджується відповідними довідками.
Враховуючи наявність вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його позитивну характеристику з місця проживання, суд вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ст. 122 ч. 1 КК України - у виді виправних робіт.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд, керуючись загальними засадами цивільного законодавства, враховує характер і тривалість моральних і фізичних страждань потерпілого у зв`язку із заподіянням йому тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступеня вини та наміру, з яким діяв обвинувачений, його матеріальне становище.

Запобіжний захід засудженому не обирався, речових доказів не має.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України суд,-
з а с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді виправних робіт за місцем роботи з строком на один рік шість місяців з відрахуванням в доход держави десять відсотків із його заробітку.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5 1623 грн. 69 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. компенсації за моральну шкоду.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя:ОСОБА_1