У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Школярова В.Ф. і Нікітіна Ю.І.,

за участю прокурора

Сорокіної О.А.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на
вирок Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 19 червня 2007
року щодо ОСОБА_1, яким його,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ст. Київська Краснодарського краю Кримського
району Автономної Республіки Крим,

громадянина України,

раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді обмеження волі
строком на один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 6 670 грн. 83 коп. заборгованості по
аліментам.

В апеляційній інстанції вирок не переглядався.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він злісно ухилявся від сплати встановлених
рішенням Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 12 листопада
2001 року коштів на утримання доньки ОСОБА_3, 1996 року народження, на користь
потерпілої ОСОБА_2 та мав заборгованість по виплаті аліментів станом на 01
квітня 2007 року у розмірі 6 670 грн. 83 коп.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи доведеність винності та
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1, просить судове рішення в частині
вирішення цивільного позову скасувати, а справу - провадженням закрити,
оскільки суд необгрунтовано стягнув із засудженого заборгованість по аліментам.

Заслухавши доповідача, думку прокурора Сорокіної О.А., яка підтримала
касаційне подання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи подання,
колегія суддів вважає за необхідне касаційне подання задовольнити з наступних
підстав.

Винність ОСОБА_1 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду
коштів на утримання дитини підтверджена сукупністю зібраних у справі, вірно
оцінених судом та обґрунтовано покладених в основу вироку доказів, і в
касаційному поданні не оскаржується.

За встановлених судом фактичних обставин дії ОСОБА_1
кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, що також не оспорюється прокурором.

Разом з тим, колегія суддів вважає,
що вирок у частині стягнення із засудженого заборгованості по аліментах
підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України особа, яка зазнала матеріальної шкоди
від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до
обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії
обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною
справою.

Як видно з вироку, суд стягнув із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 не матеріальну
шкоду, заподіяну злочином, а заборгованість по аліментам на дитину.

Приймаючи таке рішення, суд не врахував того, що порядок стягнення
аліментів та заборгованості по ним визначений статями 194, 195 Сімейного
кодексу України та ст. 74 Закону України “Про виконавче провадження” №606-ХІV від 21 квітня
1999 року.

Відповідно до вказаних положень закону заборгованість по аліментам
визначається державним виконавцем і стягується за виконавчим листом, виданим на
підставі рішення про стягнення коштів на утримання дитини.

Оскільки суд повторно стягнув з ОСОБА_1 суму, яка має бути ним виплачена в
порядку виконання рішенням суду про стягнення аліментів, вирок у цій частині
підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 394-396 КПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду Автономної Республіки Крим від 19 червня
2007 року щодо ОСОБА_1 в частині стягнення із засудженого на користь
ОСОБА_2 6 670, 83 грн. скасувати і
справу в цій частині закрити.

У решті вирок залишити без зміни.

С У Д Д І:

Присяжнюк Т.І.
Школяров В.Ф. Нікітін
Ю.І.