АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2015 р. м. Чернівці колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , адвокатів - ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка діє в інтересах та являється законним представником своєї малолітньої доньки ОСОБА_12 та обвинуваченої ОСОБА_7 кримінальне провадження № 0000094 від 24 лютого 2014 року за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка діє в інтересах та являється законним представником своєї малолітньої доньки ОСОБА_12 на вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 грудня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Вишково Хустського району Закарпатської області, жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, українку, зі середньо-спеціальною освітою, одружену,

Провадження №11-кп/794/62/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_13
Категорія ч. 2 ст. 286 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1

працюючу медичною сестрою в амбулаторії загальної практики сімейної медицини комунального закладу «Хотинський центр первинної медико-санітарної допомоги», депутата Каплівської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, раніше не судиму,-

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавленні волі строком 2 (два) роки із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислено з 10.12.2014 року.

Обрано ОСОБА_7 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою та взято її під варту в залі суду.

Вирішено долю речових доказів та судових витрат по справі.

Цивільні позови прокурора задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь обласного бюджету Чернівецької області 15063,28 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілої ОСОБА_12 та 3352,55 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_10 .

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_10 з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»: - матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням у сумі 613,87 гривень (шістсот тринадцять гривень); - шкоду пов`язану з фізичним знищенням транспортного засобу марки «ВАЗ-21081», д.н.з. НОМЕР_1 у сумі 16753,95 (шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три гривні дев`яносто п`ять копійок); - моральну шкоду, яка полягає у фізичних та душевних стражданнях, пов`язаних з ушкодженням здоров`я у сумі 5000,00 (п`ять тисяч гривень).

Стягнуто на користь потерпілого ОСОБА_10 з ОСОБА_7 :

- шкоду пов`язану з фізичним знищенням транспортного засобу марки «ВАЗ-21081», д.н.з. НОМЕР_1 , у сумі 500,00 грн. (п`ятсот гривень);

- моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 задоволено.

Стягнуто на користь представника малолітньої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_11 , з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»:

- матеріальну шкоду, пов`язану з лікуванням дитини ОСОБА_12 у сумі 15503,99 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот три гривні);

- шкоду пов`язаною із стійкою втратою працездатності її доньки ОСОБА_12 , яка відповідно до чинного законодавства України визнана дитиною-інвалідом у розмірі 18 мінімальних заробітних плат, що складає 21924,00 грн. (двадцять одну тисячу дев`ятсот двадцять чотири гривні);

- моральну шкоду, яку зазнала її донька ОСОБА_12 , у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень).

Стягнуто на користь представника малолітньої доньки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_11 , з ОСОБА_7 - моральну шкоду, яку зазнала її донька ОСОБА_12 , у розмірі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень).

Стягнуто на користь ОСОБА_11 з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»:

- шкоду пов`язану з її тимчасовою втратою працездатності у сумі 8637,50 грн. (вісім тисяч шістсот тридцять сім гривень п`ятдесят копійок);

- моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

Стягнуто на користь ОСОБА_11 з ОСОБА_7 :

- моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень).

Стягнуто на користь ОСОБА_9 з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»:

- моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень).

Згідно вироку районного суду, 23 лютого 2014 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Rеnault Каngоо», державний номерний знак НОМЕР_2 , з одним пасажиром у салоні і, рухаючись зі сторони м. Чернівців у напрямку м. Хотин по автодорозі Н-03 сполученням «Стрий-Івано-Франківськ-Чернівці-Житомир» за межами населеного пункту поблизу с. Зелений Гай Новоселицького району, порушила п.14.2 «В» Правил дорожнього руху України, а саме, перед початком обгону не переконалася, що смуга зустрічного руху вільна на достатній для обгону відстані та почала здійснювати обгін попутного вантажного автомобіля. Під час здійснення обгону, обвинувачена втратила контроль над керованістю автомобіля та рухаючись по зустрічній смузі, допустила зіткнення із зустрічним автомобілем марки «ВАЗ-21081», державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_10 . В результаті зіткнення ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта від 17.03.2014 року №35екс-Н мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню важкості, що призвело до тривалого розладу його здоров`я, а пасажир автомобіля «ВАЗ-21081» потерпіла ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта від 21.03.2014 року №40 екс-Н відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою «Небезпека для життя».

На вказаний вирок суду першої інстанції адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 , діючий в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка діє в інтересах та являється законним представником своєї малолітньої доньки ОСОБА_12 , подали апеляційні скарги.
Так, адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_7 , у поданій апеляції просить вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати повністю і ухвалити новий вирок, застосувати до останньої вимоги ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням. Також просив скасувати обрану їй міру запобіжного заходу арешт.

При цьому посилається на те, що як під час досудового слідства, а також судового розгляду кримінального провадження у районному суді, була допущена однобічність та неповнота встановлення всіх обставин справи та доведеності вини обвинуваченої в частині скоєння нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Тобто при винесенні вироку суд посилається на показання потерпілих, а на показання обвинуваченої та її чоловіка ОСОБА_14 не звертає уваги.

Крім цього, при проведенні експертиз, дані слідчого експерименту з ОСОБА_7 , її показання і показання її чоловіка не були прийняті до уваги. Слідчий експеримент не був проведений з чоловіком обвинуваченої ОСОБА_14 . Стверджує, що в показаннях потерпілих - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які їхали в одному автомобілі є розбіжності щодо відстані між «Рено Канго» із зустрічним автомобілем ВАЗ -2108. Вважає, що ні гальмівного, ні зупинного шляху автомобіля ВАЗ не було виявлено і не зафіксовано, з чого слідує, що зіткнення відбулося не на обочині, як вказував ОСОБА_10 , а на смузі руху біля осьової роздільної лінії, після чого машину розвернуло на обочину. Також вважає, що судом було безпідставно відмовлено в клопотанні про призначення комісійної судово-автотехнічної експертизи, оскільки ОСОБА_10 було порушено вимоги п. 2.3 Правил дорожнього руху України, що і призвело до зіткнення автомобілів. Таким чином вважає, що в діях водія ОСОБА_10 і водія ОСОБА_7 є обоюдна форма вини.

Разом з тим, просить врахувати той факт, що ОСОБА_7 частково було відшкодовано шкоду потерпілим. Однак, присуджене судом стягнення грошової компенсації з останньої на користь потерпілих на загальну суму 75 527,34 гривні є занадто великим, тому просить його зменшити.

Крім того, вважає, що при постановленні вироку судом першої інстанції не було враховано те, що ОСОБА_7 ні разу не була притягнута до адміністративної чи кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, неодноразово обиралась депутатом сільської ради, ким і на даний час є, що вказане кримінальне правопорушення, яке остання вчинила відноситься до злочинів з необережною формою вини.

У своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , діючий в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка діє в інтересах та являється законним представником своєї малолітньої доньки ОСОБА_12 , просить вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 в частині призначення їй покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати останню винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді 4-х років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

При цьому посилаються на те, що вирок районного суду є незаконним, а призначення обвинуваченій покарання є занадто м`яким, оскільки часткове відшкодування ОСОБА_7 завданих збитків потерпілим та відсутність щирого каяття за вчинене кримінальне правопорушення є обставинами, які негативно характеризують її як особу і не дають підстав для призначення покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст. 286 КК України на підставі ст. 69 КК України.

Крім того, звертає увагу і на ту обставину, що із заявлених цивільних позовів ОСОБА_7 визнала частково лише щодо малолітньої ОСОБА_12 , а всі інші не визнавала і заявляла у судовому засіданні, що немає наміру більше відшкодовувати будь-яку шкоду потерпілим. Більше того, позов ОСОБА_10 не визнала, тому що вважає його також винуватим у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення.

Тому часткове визнання вини ОСОБА_7 , відсутність її щирого каяття та не сприяння у розкритті даного кримінального правопорушення, а також часткове відшкодування збитку не могло розцінюватись районним судом як пом`якшуючі обставини.

Разом з тим, на подану апеляційну скаргу адвокатом ОСОБА_8 , діючого в інтересах ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , яка діє в інтересах та являється законним представником своєї малолітньої доньки ОСОБА_12 , адвокат ОСОБА_6 , діючий в інтересах ОСОБА_7 , подав заперечення, в якому просить вказану вище скаргу залишити без задоволення,а вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати повністю і ухвалити новий вирок, застосувавши до останньої вимоги ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням. Також просив скасувати обрану їй міру запобіжного заходу арешт.

При цьому посилається на те, що зазначена вище апеляційна скарга адвокатом ОСОБА_8 , в інтересах потерпілих була подана з порушенням вимог ч.1,2 ст. 395 КПК України, так як апеляційна скарга в інтересах потерпілих була подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а не через суд першої інстанції, а також у не встановлений законом строк на апеляційне оскарження.

Таким чином вважає, що апелянтом був порушений строк та порядок апеляційного оскарження.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та обвинувачену ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляцію та просили скасувати вирок районного суду і застосувати до останньої вимоги ст. 75 КК України, звільнивши її при цьому від відбування покарання з випробуванням, потерпілих та їх законного представника ОСОБА_8 , які відмовились від апеляційних вимог та просили до ОСОБА_7 при призначенні покарання застосувати вимоги ст. 75 КК України, думку прокурора, яка просила вирок районного суду залишити без змін, розглянувши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляцій, судова колегія вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів при перевірці вироку І інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи, дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України і висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення відповідає сукупності зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким дана правильна юридична оцінка.

Разом з тим, аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, апеляція адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 , підлягає частковому задоволенню.

Так, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до вимог ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення скоєне ОСОБА_7 відноситься до категорії тяжких правопорушень.

При обранні ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд, у відповідності до правил ст. 65 КК України, зіслався на те, що враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної, обставини, що пом`якшують покарання, зокрема, часткове визнання останньою своєї вини, її розкаяння у вчиненому нею та часткове добровільне відшкодування шкоди.

Також при винесенні судом вироку було враховано і дані обвинуваченої як особи, зокрема те, що по місцю свого проживання ОСОБА_7 позитивно характеризується, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є депутатом сільської ради.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне, окрім вказаних обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , зазначених у вироку суду першої інстанції, віднести і те, що свою вину у скоєнному нею остання визнала повністю, займається суспільно-корисною працею в якості медсестри, що потерпілим від кримінального правопорушення вона повністю відшкодувала завдану їм шкоду і будь-яких претензій у них до неї немає.

Окрім цього, вони просили її суворо не карати та застосувати до неї вимоги ст. ст. 75,76 КК України та врахувати при зміні вироку районного суду, відшкодовані обвинуваченою суми.

Враховуючи в сукупності всі обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, з урахуванням її особи, колегія суддів приходить до висновку про можливість застосування до неї вимог ст. 75 КК України.

Саме таке покарання, на погляд колегії суддів є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, вирок районного суду в цій частині підлягає зміні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 377 ч.1, 404, 405, 407,408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката - ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Новоселицького районного суду Чернівецької області від 10 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 , яку визнану винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України - змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ст. 286 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на два роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Копія вірна: суддя