ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-54/11

21.02.11 року Рахівський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючої - судді Бліщ О.Б.

при секретарі - Вербещук В.А.

з участю: прокурора - Ісак М.М.

потерпілого - ОСОБА_1ГО.

захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_2, №402, Рахівського району, Закарпатської області, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючої, одруженої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_3 12 листопада 2010 року, близько 12 години, з метою заволодіння майном підприємця ОСОБА_1, яка здійснює роздрібний продаж одягу в магазині «Взуття і одяг», розташованому по вул. Миру №10 в смт. Ясіня, Рахівського району, Закарпатської області, не маючи наміру здійснити розрахунок за придбані товари, зловживаючи довірою ОСОБА_1, що виразилося в обіцянці впродовж кількох годин здійснити оплату, безоплатно отримала від ОСОБА_1 належне останній майно: брюки джинсові вартістю 95 гривень, чоботи вартістю 240 гривень, кофту вартістю 100 гривень та шкарпетки, вартістю 3 гривні і до 17 січня 2011 року не сплатила вартість отриманого майна, чим заподіяла ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 438 гривень.

Будучи допитаною в ході судового слідства, підсудна ОСОБА_3 вину свою визнала повністю, розкаялася щиро у скоєному та показала суду.

12 листопада 2011 року, близько 12 години, вона приїхала в смт. Ясіня та зайшла в магазин «Одяг та взуття» розташований по вулиці ОСОБА_2. Там, за допомогою продавця, підібрала дій себе джинси, кофту, чоботи та шкарпетки, на загальну суму 438 гривень. Одівши вказані речі на себе, сказала продавцю що не має при собі грошей та попросила, чи може вона не перевдягаючись піти до банкомату, щоб зняти гроші та розрахуватися за покупку. Продавець їй дозволила і вона, у вказаних речах, пішла до банкомату. Однак виявилося, що у неї немає на рахунку грошей. Тоді вона, не повертаючись до магазину, сіла у автобус та поїхала з смт. Ясіня, в напрямку до с. Білин. З 12 листопада 2010 року до 17 січня 2011 року вона за вказаний товар не, розрахувалась та наміру розраховуватися за нього не мала. На даний час вона повністю відшкодувала потерпілій шкоду, щиро розкаюється у скоєному, просить суд звільнити и від кримінальної відповідальності за скоєний злочин внаслідок її дійового каяття.

Потерпіла ОСОБА_1, допитана в судовому засіданні, ствердила, що 12 листопада 2010 року, близько 12 години, до неї в магазин зайшла підсудна, яку вона знала як мешканку селища ОСОБА_5. Пізніше вона довідалася, що та одружилася, змінила прізвище на Костюк та виїхала проживати в с. Білин. Олена підібрала собі речі, які її цікавили, зокрема джинси, чоботи, кофту та шкарпетки, на загальну суму 438 гривень, примірявши їх та переконавшись, що вибрані речі їй підійшли, сказала, що не має при собі необхідної суми та запитала дозволу, чи може у вказаному одязі піти на декілька хвилин до банкомату, що розрахуватись за покупку. Вона, довіряючи підсудній, погодилася і та вийшла з магазину, однак назад не повернулася. Деякий час, тобто до 17.01.2011 року вона чекала що ОСОБА_5 прийде й розрахується за речі, однак, зрозумівши що її обдурено, звернулася в міліцію. На даний час їй повністю відшкодовано збитки, завдані злочином, тому вона цивільного позову не заявляє, окрім того підсудна щир розкаялася, попросила вибачення у неї. Також не заперечує, щоб речові докази - речі придбані в магазині були повернуті підсудній. Просить суд задовольнити клопотання підсудної про закриття даної справи.

Окрім повного визнання вини підсудною ОСОБА_3, вина її доведена перевіреними в ході судового слідства матеріалами справи:

· Протоколом усної заяви про злочин від 17.01.2011 року, згідно якої ОСОБА_1 заявила в Рахівський РВ УМВС про скоєння злочину щодо неї громадянкою ОСОБА_3 (а.с.4);

· Довідкою Ясінянського споживчого товариства про вартість речей ( а.с. 10);

· Протоколом огляду речей (а.с. 29-30).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України, як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.

Цивільного позову не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази: жіночі джинси синього кольору, кофту білого кольору з чорними полосами, чоботи чорного кольору із шкірозамінника та шкарпетки тілесного кольору, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області (а.с.31), по вступу вироку в законну силу слід повернути підсудній ОСОБА_3, оскільки вона повністю відшкодувала потерпілій їх вартість та набула законного права на вказане майно.

Приймаючи до уваги, ОСОБА_3 злочин вчинила вперше, вказаний злочин віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, вину свою у вчиненому визнала повністю та щиросердечно розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю злочину, даючи послідовні покази та повністю відшкодувала завдані злочином збитки, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, думку потерпілої, суд вважає за можливе, на підставі ст.45 КК України, звільнити підсудну від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям, закривши провадження у даній справі, про що підсудна не заперечує.

Керуючись ст.ст.7-2, 248 КГІК України, ст.45 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ст.190 ч.1 КК України, у зв'язку з дійовим каяттям.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3, підписку про невиїзд, відмінити.

Речові докази: джинси, кофту, чоботи та шкарпетки, які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Рахівського РВ УМВС України в Закарпатській області, по вступу вироку в законну силу слід повернути підсудній ОСОБА_3, як законному власнику.

На постанову може бути внесена апеляція в судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області, через Рахівський районний суд, протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: Бліщ О.Б.