Справа № 482/668/14-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Одеса Миколаївської області кримінальне провадження № 0001431 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , судима вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.02.2015 р. за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 191 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 , вчинивши злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, за скоєння якого засуджена вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.02.2015 р. до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., всередині листопада 2013 року, знаходячись в гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 за місцем проживання останньої в будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, таємно викрала з газової колонки на кухні мобільний телефон марки Nokia N-72, належний ОСОБА_7 .

З викраденим майном з місця скоєння злочину зникла, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 300 грн.

Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 08 грудня 2013 р., перебуваючи разом із ОСОБА_8 в будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 , отримавши від нього у тимчасове користування для прослуховування музики, ввірений їй таким чином мобільний телефон Nokia Asha 308, здійснила розтрату шляхом його продажу наступного дня в ломбард «Розман і компанія».

Відповідальність за вчинення вказаних дій передбачена ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 191 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 у судовому засіданні винною себе у викладеному обвинуваченні визнала повністю та підтвердила, що вона, вчинивши раніше злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, за скоєння якого засуджена вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.02.2015 р. до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., всередині листопада 2013 року, знаходячись в гостях у своєї знайомої ОСОБА_6 у будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи впевненою, що її дії залишаться ніким не поміченими, з метою викрадення чужого майна, таємно викрала з газової колонки на кухні мобільний телефон марки Nokia N-72, належний ОСОБА_7 , вартістю 300 грн., який наступного дня здала у ломбард у м. Миколаєві.

Також пояснила, що 08 грудня 2013 р. перебувала разом з ОСОБА_8 у будинку ОСОБА_9 , розташованому за адресою: АДРЕСА_3 . Під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_8 дав їй послухати музику на своєму мобільному телефоні Nokia Asha 308 та вийшов додому за цигарками. Оскільки ОСОБА_8 не повернувся, забрала наданий їй мобільний телефон з собою додому, а наступного ранку вирішила продати його до ломбарду, тобто розпорядитися переданим їй мобільним телефоном, що і зробила цього ж дня у м. Миколаєві, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду в сумі 550 грн.

Також зазначила, що в скоєному кається.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 правом участі у судовому засіданні не скористалися, у судове засідання неодноразово не з`явилися.

Обвинувачена ОСОБА_5 погодилася на порядок розгляду справи без дослідження доказів, запропонований прокурором, оскільки фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, нею не оспорюються.

Суд, вислухавши прокурора, обвинувачену, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою вищевказаних обставин обвинувачення, не маючи сумніву щодо добровільності та істинності її позиції, в тому числі і щодо наслідків розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінивши викладене, суд приходить до висновку що вищевикладеними діями обвинувачена ОСОБА_5 скоїла злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, та злочин, передбачений ч. 3 ст. 191 КК України, - розтрату чужого майна, яке було ввірено особі, вчинене повторно.

Проте, вищевикладені дії обвинуваченої, кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 191 КК України, окрім розтрати чужого майна, ввіреного особі, було кваліфіковано і як його привласнення.

Такі твердження органу досудового розслідування суд вважає безпідставними та помилковими, оскільки з фактичних обставин, установлених судом та прокурором у судовому засіданні, у зв`язку із чим ним було змінено раніше пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення з ч.1 ст. 190 КК України на ч.3 ст. 191 КК України, вбачається, що обвинувачена ОСОБА_5 08 грудня 2013 р. отримала від потерпілого ОСОБА_8 ввірений їй мобільний телефон тимчасово для прослуховування музики та наступного дня, не маючи дозволу власника телефону на розпорядження ним, та умислу на його привласнення, а саме з метою його відчуження іншій особі, передала його у ломбард, отримавши за це гроші, які були витрачені нею на власний розсуд, тобто вчинила розтрату ввіреного їй потерпілим ОСОБА_8 майна.

Викладене підтверджується показаннями самої обвинуваченої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що отримавши від ОСОБА_8 мобільний телефон Nokia Asha 308 для прослуховування музики 08 грудня 2013 р. зранку наступного дня вирішила здати його у ломбард, що нею і було зроблено. Отримані в ломбарді гроші нею було витрачено.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», передбачено, що «статтею 191 КК України предметом привласнення та розтрати є лише те чуже майно, яке було ввірене винній особі чи перебувало в її законному віданні, тобто таке майно, що знаходилося в неї на законних підставах і стосовно якого вона здійснювала повноваження щодо розпорядження, управління, доставки використання або зберігання тощо. При привласненні ці повноваження використовуються для обернення винною особою майна на свою користь, а при розтраті - на користь інших осіб, зокрема це може бути відчуження майна іншим особам для споживання, як подарунок чи товар, в обмін на інше майно тощо.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується як у вчиненні привласнення мобільного телефону, так і у розтраті цього майна, вчиненого повторно, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, яке характеризується умисним протиправним та безоплатним оберненням чужого майна на свою користь, а при розтраті - на користь інших осіб одночасно, незважаючи на те, що спрямованість умислу в цих двох діяннях є взаємовиключним.

Доказів існування умислу обвинуваченої на привласнення ввіреного їй потерпілим мобільного телефону Nokia Asha 308 суду не надано та судом такі обставини не встановлено, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення ОСОБА_5 привласнення ввіреного їй майна як кваліфікуючу ознаку.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею злочинів, які відповідно ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, обставини, що обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, в стані алкогольного сп`яніння, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання обвинуваченою своєї вини, каяття в скоєному, дані про особу винної, яка за зареєстрованим місцем проживання характеризується посередньо, є матір`ю малолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібраного від неї та влаштованого на виховання до прийомної сім`ї у зв`язку із аморальним способом життя, офіційно не працевлаштована, ухилялася від суду, у зв`язку із чим був оголошена у розшук, вчинення нею кількох злочинів, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку вчиненого та особи винної, та вважає за необхідне з метою виправлення та попередження скоєння обвинуваченою нових злочинів призначити їй покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки та за ч.3 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинила злочини, передбачені ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 191 КК України до постановлення нею вироку Новоодеським районним судом Миколаївської області від 11.02.2015 р., відповідно якому ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., суд вважає за необхідне призначити їй покарання з урахуванням ч.ч.1,4 ст. 70, ч.3 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань та остаточно покарання визначити у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, а вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11.02.2015 р., відповідно якому ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., виконувати самостійно

Враховуючи вищевказані пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу винної, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 без відбування покарання, а тому вважає за необхідне на підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з покладанням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України,.

Керуючись ст.ст. 370, 373-375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 та ч.3 ст. 191 КК України та призначити покарання:

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2роки,

за ч.3 ст. 191КК України у виді позбавлення волі строком на 3роки.

На підставі ч.ч.1, 4 ст. 70, ч.3 ст. 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань остаточно покарання визначити у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, а вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2015 р., відповідно якому ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., виконувати самостійно.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до вимог п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ч.3 ст. 72 КК України вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 лютого 2015 р., яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн, виконувати самостійно.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Інші учасники процесу мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1