УХВАЛА
17 січня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, неодруженого, не

працюючого, освіта середня-технічна, несудимого, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:
В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави знаходиться клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Органом досудового слідства ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 04.11.2011 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи на березі ставка, що розташований поблизу будинку № 34 по вул. В. Тирнівській в м. Полтава, на відстані 106 м від опори ЛЕМ №100 та на відстані 34 м від опори ЛЕМ № 12-06, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. Під час сварки у ОСОБА_8 бажаючи заподіяння смерті ОСОБА_5 , наніс численні удари руками та ногами в життєво важливий орган - голову ОСОБА_5 та інші частини тіла заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в м`які покрови голови в лобно-тімяно-височних областях зліва та справа; крововиливи під тверду мозкову оболонку по базальній поверхні лівої гемісфери, крововиливи під м`яку мозкову оболонку височної долі правої півкулі з переходом на тім`яну долю правої півкулі, лобно-тімяно-височної долі лівої півкулі, частково з переходом на базальну поверхню потиличної долі лівої півкулі, садна та синці голови, садна та синці тулуба і кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1040-а від 08.12.2011 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Смерть ОСОБА_5 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під оболонку і в рідину головного мозку.

Представник потерпілої ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про призначення стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_8 , проведення якої доручити експертам Київського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз на вирішення якої поставити наступні питання:

1)
Чи страждає ОСОБА_8 на даний час яким не будь психічним захворюванням чи тимчасовим розладом діяльності, якщо так, то коли воно виникло, та чи в змозі він усвідомлювати свої дії та керувати ними?
2) Чи страждав ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого йому діяння яким не будь психічним захворюванням чи тимчасовим розладом діяльності, якщо так, то коли воно виникло, та чи в змозі він був в момент вчинення вищезазначеного діяння усвідомлювати свої дії та керувати ними?
Своє клопотання представник потерпілої мотивував тим, що висновок стаціонарної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи №95 від 24.04.2014 року викликає сумніви щодо його правильності, що пов`язано з його недостаньою обгрунтованістю, оскільки цей висновок в частині того, що на час інкримінованого діяння ОСОБА_8 був неосудний, базується лише на словах самого ОСОБА_8 , а також цей висновок суперечить іншим матеріалам кримінального провадження.

Прокурор та потерпіла не заперечував проти призначення вказаної експертизи.

Законний представник ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 заперечували проти призначення вказаної експертизи, вважаючи, що експертами при проведенні екпертизи не було встановлено симулювання ОСОБА_8 психічного захворювання, а показання свідків, які були допитані під час судового розгляду, не можуть спростувати чи підтвердити наявність у Машинського психічного захворювання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення клопотання представника потерпілої.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи, якщо надані кілька висновків екпертів, що суперечать один одному.

Як зазначено у мотивувальній частини висновку амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи №917 від 23.11.2011 року, проведеної експертами Полтавської обласної психіатричної лікарні, ОСОБА_8 станом на 04.11.2011 року виявляв ознаки розладів особистості та поведінки органічного характеру. Під час скоєння інкримінованого протиправного діяння, дії підекспертного були викликані агресивною поведінкою потерпілого, збудливим, неврівноваженим характером підекспертного. Його дії були зовні досить послідовними, направлені на те, щоб дати відсіч нападнику, підекспертний досить послідовно розповідає про ті події. Пам`ятає, як наносив удари, разом з тим, категорично заперечує, що наносив після тих 2-х ударів іще якісь удари, категорично заперечує те, що знущався над тілом потерпілого, або забирав гроші, при цьому вказує на те, що були присутні інші люди, які могли це також зробити. Активно захищається, визнає свою провину лише в тій частині, де двічі ударив потерпілого, категорично заперечуючи його вбивство. Аналізуючи поведінку підекспертного в період інкримінованого йому злочину, його пояснення при даній експертизі, активний захист, можемо стверджувати, що підекспертний у вказаний період міг усвідомлювати свої дії та керувати ними ( т.1, а.с. 217-223).

Згідно мотивувальної частини висновку стаціонарної комплексної судово-психолого-психіатричної експертизи №95 від 24.04.2014 року, проведеної експертами Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні, ОСОБА_8 в період часу, що відноситься до інкримінуємого йому діяння, страждав та в даний час страждає хронічним душевним захворюванням у формі шизофренії параноїдальної (т. 2, а.с.139-142).

Висновок про те, що ОСОБА_8 на момент вчинення вказаного діяння не усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та міг ними керувати експертами Дніпропетровської клінічної психіатричної лікарні належним чином не мотивований, також ними не спростовано висновок амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи №917 від 23.11.2011 року в цій частині.

Як вбачається з вказаної екпертизи стан підекспертного, його зміни в психічному стані, що почалися у останнього у 2010 році, описуються екпертами зі слів ОСОБА_8 . Після його стаціонарного лікування у Полтавській обласній психіатричній лікарні у період з 15.09.2008 по 30.09. 2008 р. до його освідування експертами Полтавської обласної психіатричної лікарні у листопаді 2011 року, його психічний стан не спотерігався лікарями.

Відповідност. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Таким чином суд приходить до висновку про необхідність призначення по справі комісійної стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Керуючись ст. 332, 509 КПК України, суд
ухвалив:
Призначити по справі стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу ОСОБА_8 .

На розгляд експертизи поставити наступні питання:

1)
Чи страждає ОСОБА_8 на даний час будь яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом діяльності, якщо так, то коли воно виникло, та чи в змозі він усвідомлювати свої дії та керувати ними?

2) Чи страждав ОСОБА_8 під час вчинення інкримінованого йому діяння будь яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом діяльності, якщо так, то коли воно виникло, та чи в змозі він був в момент вчинення вищезазначеного діяння усвідомлювати свої дії та керувати ними?

Проведення експертизи доручити експертам Київського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що знаходиться за адресою: 03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

На час проведення стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_8 направити до Київського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Виконання ухвали покласти на РКСМ м. Полтави, Полтавську обласну психіатричну лікарню та Київське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Направити експертам для проведення експертизи: матеріали провадження № 554/12626/14-к відносно ОСОБА_8 , копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1