УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО
СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 року м.Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого -
Дорчинець С.Г.,

суддів -
Машкаринця М.М., Кондора Р.Ю.,

з участю прокурора -
Фрицюк В.В.,

захисника -
ОСОБА_2,

засудженого - ОСОБА_1,

потерпілого -
ОСОБА_3,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 на вирок Ужгородського міськрайонного суду від 6 вересня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця АДРЕСА_1,
мешканця АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, не судимого, -

засуджено за ч.2
ст.296 КК України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України
ОСОБА_1 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням
іспитового строку 3 роки.

На підставі ст.76 КК України на
ОСОБА_1 покладено обов'язки не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи; повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання;
періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід ОСОБА_1
постановлено залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на
користь потерпілого ОСОБА_3
15 000 грн. моральної шкоди.

Справа: N° 11-61/07

Головуючий у першій інстанції:
Ціцак О.Б.

Доповідач: Машкаринещ. М.М. Номер рядка статистичного звіту: 12

ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він 13 вересня 2005 року близько 20 години
біля АДРЕСА_2 з хуліганських мотивів наніс ОСОБА_3 удар ножем в область голови,
спричинивши останньому легке тілесне ушкодження.

В апеляції
захисник ОСОБА_2
в інтересах засудженого ОСОБА_1, не оспорюючи доведеності вини останнього в
скоєному злочині та правильності кваліфікації його діяння, порушує питання про
зміну вироку в частині відшкодування моральної шкоди. Посилається на те, що
судом при розв'язанні цивільного позову не враховано матеріальний стан ОСОБА_1,
який є інвалідом війни, отримує мінімальну пенсію.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_2 та засудженого
ОСОБА_1, які підтримали апеляцію, пояснення потерпілого ОСОБА_3 та його
представника - ОСОБА_4,
прокурора про залишення вироку без змін, а апеляції -без задоволення,
перевіривши справу та обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд приходить до
переконання, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.328 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок,
суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє
цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

З матеріалів
кримінальної справи, зокрема, судового рішення вбачається, що при розв'язанні
цивільного позову потерпшого ОСОБА_3 судом враховано характер вчиненого
злочину, ступінь моральних та фізичних страждань потерпшого у зв'язку з
заподіянням йому тілесного ушкодження, перенесену ним фізичну біль, тощо.

Посилання
захисника у апеляції на те, що судом першої інстанції не враховано в достатній
мірі тих обставин, що ОСОБА_1 ветеран війни, має ряд державних нагород, а також
його матеріальний стан, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки саме з
врахуванням цих обставин щодо винного застосовано судом вимоги ст.75 КК України,
а також задоволено позов потерпілого частково.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.365,366
КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без
задоволення, в вирок Ужгородського міськрайонного суду від 6 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1 - без змін.