ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5892/14-к
Провадження № 1-кп/210/111/15

"23" липня 2015 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі справу за кримінальним провадженням , внесеним до ЄРДР за № 0002436 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1)07.06.2000 року Центрально-Міським РС м. Кривого Рогу за ст. 206 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 рік.
2)14.11.2000 року Центрально-Міським РС м. Кривого Рогу за ст.ст. 17, 140 ч. 2 КК України до 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України частково долучити не відбутий строк за вироком Ц-Міського РС м. Кривого Рогу від 07.06.2000 року. До відбуття 2 роки 1 місяць позбавлення волі.
3)02.08.2004 року Ц-Міським РС м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 рік.
4)23.12.2004 року Ц-Міським РС м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2, 69 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково долучити не відбутий строк за вироком Ц-Міського РС м. Кривого Рогу від 02.08.2004 року. До відбуття 3 роки 3 місяці позбавлення волі.
5)28.01.2009 року Ц-Міським РС м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, з випробувальним терміном на 2 роки.
6)05.11.2009 року Ц-Міським РС м. Кривого Рогу за ст. 185 ч.3, 122 ч.1, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково долучити не відбутий строк за вироком Дзержинського РС м. Кривого Рогу від 28.01.2009 року. До відбуття 5 років позбавлення волі;
7)11.07.2014 року Центрально- Міським РС м.Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі , на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;
8)09.09.2014 року Центрально- Міським РС м.Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ц-Міського РС м.Кривого Рогу від 11.07.2014 року та остаточно до відбуття визначено покарання 1 рік та 1 місяць обмеження волі,-

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 30.08.2014 року, діючи повторно, знаходячись у парку ім. Богдана Хмельницького біля кафе «Дерев`яшка» в Дзержинському районі міста Кривого Рогу, побачив автомобіль «ВАЗ 21061» д/н НОМЕР_1 , 1986 року випуску, в кузові білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , номер двигуна НОМЕР_3 , який належить громадянину ОСОБА_6 , після чого у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем «ВАЗ-21061», д/н НОМЕР_1 , з корисливих мотивів.
Скориставшись відсутністю власника автомобіля та інших свідків ОСОБА_4 , побачивши ключі, які залишив водій в замку запалювання, проник до салону автомобіля, після чого умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, здійснюючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння автомобілем та зверненням його на свою користь, запустив двигун вказаного автомобілю та зник з місця вчинення правопорушення, завдавши потерпілому матеріальних збитків на суму 15 000 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення за ст.289 ч.2 КК України та показав, що 30.08.2014 року він приїхав на ОСОБА_7 в парк Б.Хмельницького, де мав зустрітись із дівчиною в кафе « Деревяшка». Біля кафе зустрів знайомих хлопців, прізвищ яких та місця їх проживання він не знає, які сиділи на лавочці та пили пиво. Вони запропонували йому випити пиво з ними разом . Він погодився на пропозицію і випив , приблизно 1 літр пива. Під час розмови ці хлопці спитали : чи може він водити автомобіль. Він відповів, що водійських прав не має, але може керувати машиною. Поряд стояла машина марки ВАЗ світлого кольору, він вважав, що вона належить комусь із двох хлопців. Хтось з них попросив його підвезти їх на 95 квартал і він погодився. Від кого отримав ключі від автомобіля не пам`ятає, технічні документи на машину не просив йому показати, бо всі були нетверезі. Він сів за кермо , хлопці позаду і поїхав в бік 95 кварталу, перед кільцем хлопці наказали йому зупинитись і , нічого не пояснюючи , вийшли з автомобіля. В цей час він зрозумів, що автомобіль крадений. Він хотів розвернутись по кільцю 95-го кварталу та повернути машину на місце, але не впорався з керуванням та врізався в металеву огорожу, при цьому вдарився головою і наступні події погано усвідомлював, чи були в машині якісь речі не пам`ятає. Вважає себе невинним у скоєні інкримінованого правопорушення , просить винести відносно нього виправдувальний вирок.
Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_4 були перевірені судом шляхом дослідження під час судового слідства наявних в матеріалах справи письмових доказів. Суд, здійснюючи оцінку наявних в матеріалах справи доказів, приймає до уваги тільки ті, що є власно доказами, тобто допустимими та належними у розумінні ст.ст. 85,86 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.337 КПК України судом здійснений розгляд справи в межах висунутого обвинувачення згідно із обвинувальним актом.
Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показала, що автомобіль «ВАЗ 21061» д/н НОМЕР_1 належить її батьку ОСОБА_6 , але фактично ним користується вона. 30.08.2014 року, приблизно в 21- 21 год 30 хв. вона приїхала в парк ОСОБА_9 , який знаходиться на Соцмісті, припаркувала автомобіль біля кафе

« Деревяшка » , але ключі від нього залишила в замку запалювання, а сама відійшла на 5-6 метрів, щоб поспілкуватися із своїми знайомими, які працюють в кафе. Розмовляла , приблизно 3 хвилини, коли раптово побачила, що її автомобіль відїзжає в напрямку фонтану, де взагалі не має виїзду, рухається через бордюри в бік проїжджої частини по вул. Косіора, де трамвайні колії. Скільки осіб було в машині вона не може сказати, але попереду на водійському місці вона бачила тільки один чоловічий силует. Вона зрозуміла, що автомобіль хтось викрадає і звернулась до знайомого на ім`я ОСОБА_10 , який працює на таксі з проханням поїхати до ДАІ. ОСОБА_10 погодився і вони сіли в його машину та поїхали в напрямку 95 кварталу, коли доїхали до кільця, то побачили багато людей, а також там стояв її автомобіль, якій врізався в металеву огорожу. Скірко сидів на пасажирському сидінні спереду, його замкнули хлопці велосипедисти, які віддали їй ключі та сказали, що вже викликали ДАІ. В цей час ОСОБА_4 мовчав, нічого не пояснював. Коли вона паркувала автомобіль , то поблизу не бачила компанії молодих чоловіків, які б сиділи на лавочці, поруч з автомобілем нікого не було. Ключі від автомобіля вона ніяким стороннім особам не давала, залишила їх в замку запалювання, якщо раніше давала інші показання з приводу ключів, то тому, що була схвильована. В машині в салоні знаходилась коробка із цигарками, приблизно 5 пачок.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що раніше працював водієм таксі і влітку 2014 року, більш точно дату не пам`ятає, приблизно о 21-00 знаходився біля кафе « Деревяшка» в парку ім. Б.Хмельницького, де чекав на клієнтів. Крім того, біля кафе стояв ще автомобіль ВАЗ-2106 жовтого чи білого кольору, на якому їздить жінка , яку він знає на ім`я ОСОБА_12 . Біля її машини нікого не було із сторонніх, сама ОСОБА_12 стояла неподалік та розмовляла з ким-то. Раптово вона підбігла до нього з криком , що вкрали її машину, він запропонував їй сісти в його автомобіль, щоб наздогнати ОСОБА_13 . Якісь хлопці сказали, що автомобіль поїхав через бордюри в бік фонтану і він вирішив рухатись в бік 95 кварталу. По дорозі ОСОБА_12 розповіла, що залишила ключі в замку запалювання. Коли вони підїхали до 95 кварталу, то побачили її автомобіль , який врізався в огорожу, біля автомобіля стояли люди, які дуже кричали. В машині на передньому пасажирському сидінні знаходився обвинувачений по справі, який був в неадекватному, як йому здається , нетверезому стані. Хлопці велосипедисти віддали ОСОБА_14 ключі і не давали ОСОБА_15 вийти з машини до приїзду ДАІ.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав , що 30.08.2014 року , приблизно у 21-15 21-30 год., будучи учасником велогонки знаходився з друзями в районі 95 кварталу в місті Кривому Розі, раптово вони побачили, як на значній швидкості рухається з боку автовокзала автомобіль ВАЗ-2106 білого кольору, який підрізав тролейбус та, не впоравшись із керуванням, переїхав через клумбу і врізався у металеве огородження. Вони підїхали до автомобіля, з метою надати допомогу. Із-за керма вийшов молодий чоловік, який зараз обвинувачений по справі, в якого з-під футболки стали випадати цигарки, а також вологі серветки та ще якісь речі, більше в автомобілі нікого не було. В цей час підїхали байкери, які гнались за ним, бо він створив аварійну ситуацію в рані магазину « Сільпо», а також підбіг чоловік із дитиною, який також сказав, що обвинувачений ледь на них не наїхав. Всі люди кричали, обвинуваченого хотіли побити, тому вони посадили його на переднє пасажирське сидіння, забрали ключі і охороняли, поки не приїхала власниця машини та ДАІ. Коли ОСОБА_15 намагався вийти з машини, то казав, що вона належить його брату і саме той керував нею, але крім обвинуваченого в салоні автомобіля нікого не було і ніхто з неї не виходив.

Суд вважає, вищеназвані показання свідків належними та допустимими доказами, оскільки свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_16 є незаінтересованими свідками, їх свідчення не суперечать також показанням свідка ОСОБА_8 щодо обставин за яких був скоєний інкримінований обвинуваченому ОСОБА_4 злочин та ними спростовується версія обвинуваченого щодо відсутності в нього умислу , направленого на викрадення автомобілю.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому діянні підтверджується і наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 30.08.2014 року, яким є місце ДТП за участю автомобіля «ВАЗ 21061» д/н НОМЕР_1 , 1986 року випуску , яке знаходиться в 30 метрах від будівлі № 9 по вул.. Волгоградській в м.Кривому Розі ( а.с. 9-12 т.2);

- протоколом про адміністративне правопорушення від 30.08.2014 року, який складений 30.08.2014 року відносно ОСОБА_4 за ознаками ст.130 КУпАП ( а.с.14-15 т.2);
- висновком щодо результатів медичного огляду №2897 від 31.08.2014 року , з якого убачається, що при обслідуванні в ОКЗ « Психоневрологічний диспансер м.Кривий Ріг» у 2 год 10 хв. 31.08.2014 року гр-на ОСОБА_4 , останній знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 16 т.2);
- висновком авто товарознавчої експертизи від 18.09.2014 року, згідно висновку якої середня ринкова вартість аналогічного транспортного засобу «ВАЗ 21061» 1986 року випуску станом на 30.08.2014 року, складає 13590 гривень ( а.с.83-85 т.2);
- речовим доказом автомобіль марки ВАЗ 21061, д/н НОМЕР_1 , 1986 року випучку, який повернутий потерпілому ОСОБА_6 під гарантійну розписку ( а.с. № 21-22 т.2).
Суд відноситься критично до показань обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу відсутності його вини у скоєні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.289 КК України, оскільки вони є нелогічними, суперечливими та не підтвердженими жодними належними та допустимими доказами та вони спростовуються показаннями свідків та письмовими доказами. Посилаючись на введення його в оману з приводу автомобіля з боку сторонніх осіб, ОСОБА_4 не зміг назвати ні їх прізвища, ні місце проживання, не зміг пояснити навіщо він , не маючи водійських прав та досвіду керування транспортними засобами, знаходячись у нетверезому стані , погодився сісти за кермо чужого автомобіля, навіть не перевіривши: чи є його власником особа, яка , начебто, передала йому ключі. Також нелогічні дії ОСОБА_4 з моменту, коли він , з його слів, зрозумів, що автомобіль було викрадено, замість того, щоб покинути салон чужого автомобілю та як законослухняний громадянин повідомити про скоєний злочин міліцію, він продовжив керувати неналежним йому транспортним засобом та скоїв ДТП. Після якого, як показав у суді свідок ОСОБА_16 намагався покинути автомобіль, при цьому , сховавши під футболкою чужі речі, які знайшов в салоні автомобіля, при цьому намагався ввести в оману свідка, розповідаючи, що автомобіль , начебто , належить його брату і саме останній ним керував, тобто такі його дії та поведінка спростовують його версію , про наявність в нього бажання добровільно повернути викрадене майно власнику. Більш того, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_11 під час допиту в суді показали, що на час викрадення автомобіля не бачили поблизу нього компанію невідомих їм молодих чоловіків, що також спростовує версію обвинуваченого, щодо участі у скоєні злочину інших осіб.
Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого діяння вищеназваними доказами, а невизнання ним вини розцінює як спробу уникнути відповідальності за скоєний злочин.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 289 КК України за ознаками незаконного заволодіння транспортним засобом вчиненого повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом"якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.
На підставі ст.12 КК України обвинувачений ОСОБА_4 скоїв тяжкий злочин.
Обговорюючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що він не визнав вину у скоєному злочині, згідно даних, які характеризують його особу: за місцем відбування останнього покарання характеризується посередньо, стягнень та заохочень не мав (а.с. 51 т.2); на обліку: у лікаря-психіатра на час скоєння злочину не перебував (а.с.49 т.2), у лікаря-нарколога - перебуває з березня 2014 року з приводу вживання алкоголю з шкідливими наслідками (а.с. 48 т.2), на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 - не перебуває (а.с.50 т.2); згідно акту судово-психіатричного експерта № 195 в період скоєння кримінального правопорушення (30.08.2014 року) на будь-яке хронічне психічне захворювання не страждав, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не знаходився та за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час ОСОБА_4 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 93-99 т.2); раніше судимий та має не зняті судимості та не відбуті покарання (а.с. 39-43 т.2.).
Згідно з п. 1 ст. 66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.
Згідно з п. п. 1, 13 ст. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину та скоєння злочину в стані алкогольного сп"яніння.
Приймаючи до уваги відсутність пом"якшуючих покарання обставин, наявність невідбутого покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 09.09.2014 року у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік та 1 міс., тяжкість скоєного злочину, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст. 289 ч.2 КК України, за правилами ст.70 ч.4, 72 КК України.
Суд, керуючись ст.65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати на залучення експертів в сумі 393, 12 грн.(а.с. 71 т.2) та 196, 56 грн. (а.с. 82 т.2) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Питання про речові докази підлягає вирішенню згідно із ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368 , 370, 371, 374-376 КПК України суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_17 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України та визначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного засудженому майна з відбуттям покарання в кримінально- виконавчій установі закритого типу.
На підставі ст.70 ч.4 КК України в строк покарання, призначеного за даним вироком, зарахувати частково з дотриманням вимог ст.72 КК України покарання призначене за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09.09.2014 року та остаточно до відбуття призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного засудженому майна з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироку суду законної сили залишити без змін. Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обраховувати з 31.08.2014 року.
Речові докази по справі: автомобіль марки ВАЗ 21061, д/н НОМЕР_1 , 1986 року виписку, який переданий на зберігання потерпілому по справі ОСОБА_6 - залишити в користуванні потерпілого
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведені по справі: судово-дактилоскопічної експертизи -393,12 гривень та за авто товарознавчу експертизу - 196,56 гривень.
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі 30 діб із моменту проголошення вироку шляхом подачі апеляції через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу .
Згідно ст.376 ч.6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження можуть отримати в суді копію даного вироку.
Крім того, засудженому роз"яснені вимоги ст.376 ч.3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1