ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2015 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська матеріали кримінального провадження № 201/27/15к (пр. №1-кп/201/44/2015), відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Солошине Кобилякського району Полтавської області, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, раніше не судимого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , обіймаючи на підставі наказу № 1 від 11.06.2010 року посаду директора ТОВ ДТК Тегросс (), будучи службовою особою підприємства та виконуючи покладені на нього статутом підприємства та чинним законодавством України обов`язки з організації ведення бухгалтерського та податкового обліку, звітності, повноти та своєчасності сплати податків, а також контролю за фінансово-господарською діяльністю підприємства, достовірно знаючи про те, що підприємство є самостійним платником податків, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські обов`язки, будучи відповідальним за правильність нарахування й своєчасність перерахування платежів до державного бюджету, точний облік результатів фінансово-господарської діяльності підприємства, забезпечення достовірного обліку реалізації продукції, повноту обліку надходження коштів, товарно-матеріальних цінностей, відповідальним за організацію бухгалтерського обліку й забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, складання достовірної бухгалтерської звітності й сплату податків, при веденні фінансово-господарської діяльності підприємства, в період з 01.05.2013 року по 22.07.2013 рік (з урахуванням строків подання звітності та сплати податкових зобов`язань), в порушення п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, шляхом завищення податкового кредиту з податку на додану вартість по взаємовідносинам ТОВ ДТК Тегросс () з ТОВ Київський машинобудівний завод (), у червні 2013 року, умисно ухилився від сплати податку на додану вартість у сумі 833355,00 грн., що призвело до фактичного ненадходження в бюджет держави коштів на зазначену суму, чим завдав державі матеріальної шкоди в значних розмірах за наступних обставин.

Так, у своїй фінансово-господарській діяльності ОСОБА_4 , будучи службовою особою суб`єкта підприємницької діяльності, зобов`язаний був керуватися:

1) Податковим кодексом України № 2755-ІV від 02.12.2010 року (зі змінами й доповненнями):

Стаття 16 Обов`язки платника податків:

пункт 16.1. Платник податків зобов`язаний:

підпункт 16.1.1. стати на облік у контролюючих органах в порядку, встановленому законодавством України;

підпункт 16.1.2. вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів;

підпункт 16.1.3. подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів;

підпункт 16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи;

підпункт 16.1.5. подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання;

підпункт 16.1.6. подавати контролюючим органам інформацію, відомості про суми коштів, не сплачених до бюджету в зв`язку з отриманням податкових пільг (суми отриманих пільг) та напрями їх використання (щодо умовних податкових пільг - пільг, що надаються за умови використання коштів, вивільнених у суб`єкта господарювання внаслідок надання пільги, у визначеному державою порядку);

підпункт 16.1.7. подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством;

підпункт 16.1.8. виконувати законні вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів з питань оподаткування та митної справи і підписувати акти (довідки) про проведення перевірки;

підпункт 16.1.9. не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи;

підпункт 16.1.10. повідомляти контролюючим органам за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов`язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації);

підпункт 16.1.11. повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця;

підпункт 16.1.12. забезпечувати збереження документів, пов`язаних з виконанням податкового обов`язку, протягом строків, установлених цим Кодексом;

підпункт 16.1.13. допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом (положення підпункту 16.1.13 пункту 16.1 статті 16, згідно з яким платник податків зобов`язаний допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом, визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 12.06.2012 р. N 13-рп/2012).

Стаття 36. Податковий обов`язок:

пункт 36.1. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи;

пункт 36.2. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором;

пункт 36.3. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом;

пункт 36.4. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента;

пункт 36.5. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Стаття 47. Особи, які несуть відповідальність за складення податкової звітності:

пункт 47.1. Відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах, несуть:

підпункт 47.1.1. юридичні особи, постійні представництва нерезидентів, які відповідно до цього Кодексу визначені платниками податків, а також їх посадові особи. Відповідальність за порушення податкового законодавства відокремленим підрозділом юридичної особи несе юридична особа, до складу якої він входить;

підпункт 47.1.2. фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом;

підпункт 47.1.3. податкові агенти.

2) Законом України Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні №996-ХІV від 16.07.1999 року, відповідно до вимог якого:

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (п. 2 ст. 3 Закону № 996).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

даті і місце складення;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистих підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 1,2 ст. 9 Закону № 996).

Відповідно до ст. 9 Закону № 996 для контролю та впорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоду, в якому вони були здійсненні.

3) Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку № 88 від 24.05.1995 року, зареєстроване в Мін`юсті України 05.06.1995 року за №168/704:

Первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Документ може бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (п. 2.5). первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватися із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм (п. 2.7).

4) Ст. 67 Конституції України, відповідно до якої: Кожний зобов`язаний

платити податки й збори в порядку й розмірах, встановлених законом.

Тобто, обвинуваченому ОСОБА_4 достовірно було відомо, що він, відповідно до вищевказаних норм чинного законодавства України, статуту підприємства, зобов`язаний знати про достовірність даних, вказаних у документах фінансово-господарської діяльності, і відповідно достовірно й вчасно визначати суми податків, а також у повному обсязі й у встановлений законом термін сплачувати їх до державного бюджету.

Так, між ТОВ ДТК Тегросс (), в особі директора ОСОБА_4 , та ТОВ Київський машинобудівний завод (), в особі директора ОСОБА_5 , було укладено договір поставки № 3-280513 від 28.05.2013 року, згідно якого ТОВ Київський машинобудівний завод () зобов`язався продати та поставити на адресу ТОВ ДТК Тегросс () електродвигуни.

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від сплати податків, будучи достовірно обізнаним про реальні результати фінансово-господарської діяльності ТОВ ДТК Тегросс за період з 28.05.2013 року по 22.07.2013 рік, діючи умисно, в порушення вимог п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ, приблизно в червні 2013 року, більш точно встановити дату не надалося можливим, знаходячись на своєму робочому місці, за фактичним місцезнаходженням офісу даного підприємства за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Добровольців, буд. 17, оф. 14, у денний час, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його небезпечні наслідки, шляхом заниження об`єкту оподаткування, достовірно знаючи, що підприємство ТОВ Київський машинобудівний завод () ніяких товарів, робіт та послуг на адресу ТОВ ДТК Тегросс, в червні 2013 року не поставляло, з метою завищення суми податкового кредиту, документально оформив фінансово-господарські взаємовідносини ТОВ ДТК Тегросс з ТОВ Київський машинобудівний завод (), які фактично не здійснювалися, та відобразив вказані операції у складі податкового кредиту у податковій декларації з податку на додану вартість за червень 2013 року та 22 липня 2013 року засобами електронного зв`язку подав зазначену податкову декларацію до ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Високовольтна, буд. 24, в результаті чого умисно ухилився від сплати податку на додану вартість у сумі 833355,00 грн., що призвело до фактичного ненадходження в бюджет держави коштів на зазначену суму.

Відповідно до вимог п. 198.2 ст. 198 Податкового Кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Тобто, віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту підприємством ТОВ ДТК Тегросс можливе лише за наявності податкових накладних, виписаних продавцем на адресу покупця та фактичного отримання покупцем товарів та послуг за нормами чинного законодавства.

Таким чином, директором ТОВ ДТК Тегросс ОСОБА_4 , за відсутності податкових накладних, без будь яких фактичних взаємовідносин з ТОВ Київський машинобудівний завод () в червні 2013 року, до податкової декларації з ПДВ ТОВ ДТК Тегросс за червень 2013 року, безпідставно включено до складу податкового кредиту підприємства суму ПДВ в розмірі 833355,00 грн. по взаємовідносинах з ТОВ Київський машинобудівний завод () за нібито поставлений товар, що призвело до заниження податку на додану вартість в розмірі 833355,00 грн., що більш ніж в 1000 разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, та фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого в умисному ухиленні від сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинені службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який позитивно характеризується, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, що суд відносить до пом`якшуючих його покарання обставин. При цьому, обтяжуючих покарання останнього обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, а також стану здоров`я обвинуваченого, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, останньому слід призначити покарання у виді штрафу в дохід держави, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам та наслідкам, даним про особу обвинуваченого, обставинам, що обтяжують та пом`якшують покарання останнього, а також вимогам ст. 65 КК України.

Що стосується заявленого прокурором цивільного позову про стягнення з ТОВ ТДК Тегросс (), в особі директора ОСОБА_4 , на користь ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області майнової шкоди у розмірі 833355,00 грн., суд вважає за необхідне залишити його без розгляду для його уточнення та вирішення в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. (сімнадцять тисяч гривень) 00 коп.

Цивільний позов старшого прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про стягнення з ТОВ ТДК Тегросс (), в особі директора ОСОБА_4 , на користь ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області майнової шкоди у розмірі 833355,00 грн. залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасникам кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1