Справа № 293/535/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015 року смт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законного представника потерпілого не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Черняхів Черняхівського району Житомирської області кримінальне провадження № 0000159, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2015, відносно:

· ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черняхів Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимого;
· ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Очеретянка Черняхівського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, на утриманні неповнолітних дітей не має, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України;
· ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки смт Володарськ-Волинський Житомирської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , освіта середня, одруженої, на утриманні неповнолітних дітей не має, раніше не судимої,
за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у тому, що 09 березня 2015 року близько 15 години ОСОБА_5 разом зі своїми знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перебували в смт Черняхів Житомирської області поряд з територією ТОВ "ЧЕЛСТАРН", що за адресою: вул. Індустріальна, 23. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що знаходиться на території ТОВ "ЧЕЛСТАРН". Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пересвідчившись, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, підійшли до території підприємства ТОВ "ЧЕЛСТАРН", де перелізши через металевий сітчастий паркан, який слугує огорожею, потрапили до території вищезазначеного підприємства. Перебуваючи на території вказаного підприємства, що розташоване по АДРЕСА_2 , заздалегідь розподіливши між собою злочинні обов`язки, ОСОБА_6 залишилась поряд з приміщенням ангару № 3 вказаного підприємства спостерігати за тим, щоб ніхто зі сторонніх осіб не завадив здійснити заплановане. В свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за допомогою металевої монтировки зірвали навісний замок вхідних дверей і таким чином проникли всередину. Перебуваючи всередині приміщення ангару ОСОБА_5 та ОСОБА_4 застосовуючи силу своїх рук вирвали мідний 4-х жильний силовий кабель довжиною 100 м загальною вартістю 3800 грн. при вартості одного метру 38 гривень, що належить підприємству ТОВ "ЧЕЛСТАРН". Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 перенесли вищевказаний викрадений кабель до домоволодіння АДРЕСА_1 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши ТОВ "ЧЕЛСТАРН" матеріального збитку на загальну суму 3800 грн.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення, він умисно та з корисливих мотивів вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення, він умисно та з корисливих мотивів вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до приміщення, вона умисно та з корисливих мотивів вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України.

Таємне викрадення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 майна, що належить підприємству ТОВ "ЧЕЛСТАРН" (крадіжка), поєднане з проникненням в приміщення, підтверджується наступними доказами, отриманими у порядку, встановленому КПК України:

1)
Протоколом огляду місця події від 21.03.2015 (матеріали кримінального провадження № 0000159 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України (далі МКП), а. с. 8);
2) Постановою про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до кримінального провадження від 22.03.2015 (МКП, а.с. 9);
3) Протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_6 (МКП, а.с. 73, 74);
4) Ілюстративною таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2015 року в АДРЕСА_2 (МКП, а.с. 75, 76);
5) Протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 (МКП, а.с. 77, 78);
6) Ілюстративною таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2015 року в АДРЕСА_2 (МКП, а.с. 79-81);
7) Протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 (МКП, а.с. 82, 83);
8) Ілюстративною таблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 29.03.2015 року в АДРЕСА_2 (МКП, а.с. 84-86).
Підстав для визнання вказаних вище доказів недопустимими згідно зі статтями 86-89 КПК України судом при розгляді справи не встановлено.

В судовому засіданні 07.05.2015 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину визнали у повному обсязі. Крім того, з огляду на те, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, судом згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним здійснення допиту законного представника потерпілого ТОВ "ЧЕЛСТАРН" ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 щодо обставин вчинення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочину, які ніким не оспорюються. При цьому судом в судовому засіданні 07.05.2015 на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України було роз`яснено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зміст цих обставин (обставин вчинення ними злочину), з`ясовано, що визнання ними обставин вчинення злочину є добровільним, а також було роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України.

Оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 усвідомлювали суспільно небезпечний характер свого діяння (дії), передбачали їх суспільно небезпечні наслідки і бажали їх настання, суд згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 24 КК України приходить до висновку, що злочин вчинено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з прямим умислом.

Станом на момент вчинення злочину (09.03.2015) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 досягли віку, з якого відповідно до ст. 22 КК України, може наставати кримінальна відповідальність, є осудними згідно зі ст. 19 КК України, а тому вони підлягають кримінальній відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 викрадене майно, а саме мідний 4-х жильний силовий кабель, у подальшому реалізовували за кошти ОСОБА_8 , суд приходить до висновку, що злочин вчинено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з корисливих мотивів.

З огляду на це суд вважає встановленими наступні обставини:

1)
наявність події злочину таємного викрадення належного ТОВ "ЧЕЛСТАРН" майна (крадіжка), поєднаного з проникненням до приміщення;
2) вчинення його умисно та з корисливих мотивів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою, а також вчинення його ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з прямим умислом та з корисливим мотивом;
3) завдання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в результаті вчинення злочину матеріальної шкоди ТОВ "ЧЕЛСТАРН" на загальну суму 3800 грн.
Рішення про зміну обвинувачення та про визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом протягом розгляду справи не приймалися.

Обставиною, що пом`якшує покарання для ОСОБА_4 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття.

Обставиною, що пом`якшує покарання для ОСОБА_5 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття.

Обставиною, що пом`якшує покарання для ОСОБА_6 згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України судом визнається щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання для ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 67 КК України судом визнаються рецидив злочинів, вчинення злочину повторно та групою осіб за попередньою змовою.
Так, згідно зі ст. 34 КК України рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.
ОСОБА_4 вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 17.05.2011 у справі № 1/0624/23/2011 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, та йому було призначено покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі (МКП, а.с. 36, 37). Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 06.08.2013 у справі № 295/11106/13-к ОСОБА_4 було умовно-достроково звільнено від відбування призначеного покарання на строк 1 рік 6 місяців 16 днів (МКП, а.с. 40).

Черняхівським районним судом Житомирської області у вироку від 17.05.2011 у справі № 1/0624/23/2011 вказано, що підсудним ОСОБА_4 вчинено злочини:
· ст. 185 ч. 3 КК України тяжкі злочини;
· ст. 263 ч. 1 КК України середньої тяжкості злочин ст. 12 КК України (МКП, а.с. 37).
Відповідно до п. 8 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.
Згідно з ч. 3 ст. 90 КК України якщо особу було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення її від відбування покарання (основного та додаткового).
Ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 06.08.2013 у справі № 295/11106/13-к, якою ОСОБА_4 було умовно-достроково звільнено від відбування призначеного покарання на строк 1 рік 6 місяців 16 днів, набрала чинності 14.08.2013 (МКП, а.с. 40 на звороті). А значить, з дня дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання не минуло шести років.

З огляду на це суд приходить до висновку, що на момент вчинення злочину (09.03.2015) ОСОБА_4 був таким, що мав судимість.

Крім того, оскільки вчинені раніше ОСОБА_4 злочини, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, а також даний злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вчинені ОСОБА_4 умисно, суд приходить до висновку, що має місце рецидив злочинів.
Відповідно до примітки 1 до ст. 185 КК України у статтях 185, 186 та 189 - 191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Оскільки згідно з вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 17.05.2011 у справі № 1/0624/23/2011 ОСОБА_4 вчинив злочини, передбачені, зокрема, ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення яких ОСОБА_4 має судимість, а 09.03.2015 він знову вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, повторно.
Як підтверджується матеріалами кримінального провадження та не заперечується ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , злочин, вчинений ними 09.03.2015, було вчинено ними за попередньою змовою.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.

Враховуючи, що злочин 09.03.2015 був вчинений ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за попередньою змовою, його вчинили декілька осіб, а саме три особи, які до початку вчинення злочину домовилися про його вчинення, що підтверджується матеріалами кримінального провадження та не заперечується ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд на підставі ч. 2 ст. 28 КК України приходить до висновку, що злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Обставиною, що обтяжує покарання для ОСОБА_5 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України судом визнається вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Обставиною, що обтяжує покарання для ОСОБА_6 згідно з п. 2 ч. 1 ст. 67 КК України судом визнається вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.
Обставин, що виключають злочинність діяння ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передбачені ст.ст. 36-43 КК України, а також підстав для їх звільнення від кримінальної відповідальності згідно зі ст.ст. 44-49 КК України, судом при розгляді справи не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням можливе у разі, якщо суд, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Відповідно до ч. 4 ст. 68 КК України при призначенні покарання співучасникам злочину суд, керуючись положеннями статей 65 - 67 цього Кодексу, враховує характер та ступінь участі кожного з них у вчиненні злочину.
Враховуючи наявність обставин, що обтяжують покарання для ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування при призначенні їм покарання положень ст. 69-1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , враховуючи:

· що відповідно до ст. 35 КК України повторність, сукупність та рецидив злочинів враховуються при кваліфікації злочинів та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом;
· наявність пом`якшуючої обставини (щире каяття) та обтяжуючих обставин (рецидив злочинів, вчинення злочину повторно та групою осіб за попередньою змовою),
суд приходить до висновку про неможливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та, відповідно, неможливість звільнення його від покарання з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України. А тому суд з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_4 покарання у межах, установлених у санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.
При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи наявність пом`якшуючої обставини (щире каяття) та обтяжуючої обставини (вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою) суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та, відповідно, можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи наявність пом`якшуючої обставини (щире каяття) та обтяжуючої обставини (вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою) суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_6 без відбування покарання та, відповідно, можливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України.
Цивільний позов у справі пред`явлено не було.
Арешт на майно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не накладався.

Речові докази у справі, а саме металеву монтировку, яка знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Черняхівського РВ та відомості про власника якої відсутні в матеріалах кримінального провадження, згідно з п. 2 ч. 6, ч. 8 ст. 100 КПК України підлягають передачі на реалізацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 369-371, 373-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки починаючи з дня звернення вироку до виконання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік починаючи з дня набрання даним вироком законної сили. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю один рік починаючи з дня набрання даним вироком законної сили. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази у справі, а саме металеву монтировку, передати на реалізацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений згідно зі ст. 395 КПК України шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Черняхівському районному суді Житомирської області. Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення підлягає надісланню законному представнику потерпілого ТОВ "ЧЕЛСТАРН" ОСОБА_7 .

Головуючий суддя: ОСОБА_1