Провадження № 1/2508/121/2012 Справа № 2508/5398/2012
В И Р О К

іменем України

24 липня 2012 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бузунко О.А.

при секретарі Галюк Л.В.

за участю прокурора Кузьменко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, ромської національності, громадянки України, не заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючої, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_5; відповідно до ст. 89 КК України особа вважається такою, що не має судимості,

у скоєнні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2012 року ОСОБА_1, з метою купівлі горіхів зайшла до господарства ОСОБА_2, що по вул. Гагаріна, 23, в с. Будище, Козелецького району Чернігівської області. Після чого через незачинені двері зайшла до будинку з метою запитати у господарів чи немає у них горіхів, які вона могла б купити. Знаходячись в даному будинку вона помітила гроші, що були в банці під сервантом. В цей момент, зрозумівши що господарів немає вдома, вона вирішила викрасти ці гроші. Таємно з корисливих мотивів, маючи умисел на крадіжку, ОСОБА_1 викрала з будинку ОСОБА_2 гроші в сумі 4000.00 гривень, чим завдала останній матеріальних збитків на суму 4000.00 гривень.

В судовому засіданні підсудна пояснила, що 15 травня 2012 року вона вирішила поїздити по селах з метою скуповування горіхів для подальшого їх перепродажу. В дообідній час вона прийшла на автостанцію м. Ніжин, сіла на перший автобус, доїхала до станції Носівка, де пересіла на інший автобус, на якому поїхала далі. У неї була мета відїхати як найдалі, щоб дешевше придбати горіхи. Коли їхала, то помітила неподалік дороги якесь село і вирішила вийти саме там. Це було с. Будище. Йдучи по вулиці села, вона запитувала у перехожих чи немає у них горіхів. Коли вона проходила повз одного з господарств, то вирішила зайти в середину, щоб поцікавитися у господарів чи не можуть вони продати їй горіхів. Зайшовши до господарства, вона помітила, що двері в будинок не зачинені і вирішила зайти подивитись чи немає там господарів, щоб запитати у них чи не можуть їй продати горіхів. Зайшовши до будинок підсудна зрозуміла, що в будинку нікого немає. Пройшовши до однієї з кімнат, вона помітила банку, в якій лежали гроші. Усвідомивши, що підсудна в будинку одна, у неї виник умисел викрасти ці гроші. Ці гроші вона забрала собі. Після цього вийшла з будинку та покинула господарство. Перерахувавши їх вона виявила, що там було 4000.00 гривень різними купюрами.

Крім показів підсудної, її вина в скоєнні злочину підтверджується:

-протоколом огляду місця події (а.с. 7-11),

-протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с. 45-48).

ОСОБА_1 відшкодувала потерпілій ОСОБА_2 завдані збитки в повному розмірі (4000.00 гривень) та висловила щире каяття у скоєному.

Цивільний позов в справі не заявлений.

Відповідно до довідки Ніжинської центральної міської лікарні від 11 червня 2012 року ОСОБА_1 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 54).

Таким чином, суд дослідив, оцінив та проаналізував зібрані по справі докази у їх сукупності та дійшов висновку:

вина ОСОБА_1 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку) доведена повністю, її дії за ч. 1 ст. 185 КК України органами досудового слідства кваліфіковано правильно.

Призначаючи покарання ОСОБА_1 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що помякшують та обтяжують її покарання.

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_1 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування збитків, завданих злочином.

Згідно зі ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_1, не встановлені.

Крім цього, при обранні ОСОБА_1 покарання, судом ураховується її ставлення до вчиненого, матеріали, що її характеризують, зокрема, те, що підсудна за місцем проживання характеризується позитивно та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

З урахуванням наведених обставин справи, особи підсудної, суд вважає, що виправлення підсудної ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства, а тому їй доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та звільнити від його відбування з іспитовим строком.

Керуючись ч. 2 ст. 93 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з підсудної на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області витрати на проведення експертизи в сумі 176,40 грн.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 65, 66, 67, 75, 76, ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 323, 324, 330, 331, 337, 343 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_1 такі обовязки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області, р/р № 0010, код 25575078, ГУ ДКУ в Чернігівській області, м. Чернігів, МФО 823592 судові витрати в розмірі 176 (сто сімдесят шість) гривень 40 коп. (призначення платежу: експертиза).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_3