АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 р. м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001314 щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 українець, громадянин України, неодружений, непрацюючий, раніше судимий: вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21.02.2007 року за ст. 185 ч.4, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.07.2009 року за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений по відбуттю покарання 30.03.2012 року,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2014 року ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 залишений обраний, тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обчислюється з 15:00 год. 20 червня 2014 року.
Вирішено питання про речові докази.
Як встановлено вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 19 червня 2014 року, приблизно о 05.00 год., за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, яка попередньо зателефонувала на стаціонарний номер телефону « НОМЕР_1 », що належить
Провадження №11-кп/794/103 /15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_9
Категорія ст. 190 ч. 2 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1
потерпілій ОСОБА_10 , діючи умисно, протиправно, представившись працівником правоохоронних органів, увійшовши в довіру до потерпілої, повідомив нібито її племінник потрапив в ДТП та для не притягнення до кримінальної відповідальності, ОСОБА_10 має заплатити грошові кошти в сумі 30 000 гривень, на що потерпіла погодилась.
В послідуючому ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою, знаходячись на кухні в квартирі ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_2 , отримав від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 30 000 грн.

Після чого ОСОБА_8 , 25 000 гривень від отриманих коштів перерахував через термінал, розташований в приміщені ТЦ «Майдан», на банківський рахунок невстановленої особи, іншу частину грошових коштів в сумі 5 000 грн. залишив собі.
ОСОБА_8 , 17 червня 2014 року, приблизно о 01:35 годині, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, яка попередньо зателефонувала на мобільний номер телефону « НОМЕР_2 », що належить потерпілому ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, представившись працівником правоохоронних органів, увійшов в довіру до потерпілого, повідомив нібито його син потрапив в ДТП та для не притягнення його до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 , повинен заплатити грошові кошти в сумі 35 000 грн., на що потерпілий погодився.
В послідуючому ОСОБА_8 , за попередньою домовленістю з невстановленою слідством особою, знаходячись в коридорі загального користування, поруч із квартирою АДРЕСА_3 , отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 12 000 грн. Після чого ОСОБА_8 10 000 грн., від отриманих коштів перерахував через термінали, розташовані в переміщені ТЦ «Депо», на банківський рахунок невстановленої особи, іншу частину грошових коштів в сумі 2 000 грн. залишив собі.

На цей вирок потерпілі ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання у виді трьох років позбавлення волі на більш суровий.
В своїй апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 посилаються на те що судом першої інстанції не було враховано в повній мірі тяжкість злочину та його суспільну небезпеку, не було також враховано на думку потерпілих те, що ОСОБА_8 навіть не попросив вибачення в потерпілих та не було з його боку каяття і обвинувачений є рецидивістом а відтак рішення Шевченківського районного суду є незаконним та необґрунтованим.
Також ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вказують на те, що судом першої інстанції не було вирішено питання про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином та підчас судового засідання судом першої інстанції не було роз`яснено право пред`явити цивільний позов.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в своїй апеляції підкреслюють, що їх не повідомили про судове засідання яке відбулося 25 грудня 2014 року, в наслідок чого не було з`ясовано їх думку відносно покарання ОСОБА_8 , та вирок суду від 25 грудня 2014 року вони отримали лише 13 січня 2015 року, поштою.
Обвинуваченій ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 грудня 2014 року, щодо нього скасувати як необґрунтований та незаконний.
При цьому, в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_8 посилається на те, що районний суд не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, а саме те що звільнившись з місць позбавлення волі в 2012 році, приблизно через місяць влаштувався на роботу, та на протязі двох з половиною років працював, хоча постійного місця роботи не було, підтвердити сказане ОСОБА_8 можуть колишні роботодавці. На думку підсудного ОСОБА_8 дані обставини свідчать про те, що він став на шлях виправлення та в подальшому не вчиняв ніяких правопорушень, та мав мету, стати повноцінним громадянином країни.

В своїй апеляції ОСОБА_8 , вказує на те що до нього під час проведення слідчих дій було застосовано фізичний та психологічний тиск. Також не дали можливість взяти адвоката хоча підсудній ОСОБА_8 неодноразово просив надати йому адвоката. Розповівши всі обставини по справі йому ніхто не повірив та почали його бити та морально принижувати. Побої вдалося йому зафіксувати лише в СІЗО. В подальшому в УМВД слідчі сказали що якщо він не зізнається, що він знав про аферу то закриють його співмешканку, після чого ОСОБА_8 , підписав все що йому сказали. Вказує також, що він неодноразово писав жалоби в прокуратуру Шевченківського району на яку він не отримав відповіді. Також ОСОБА_8 зазначає, що і в СІЗО він не отримав адвоката хоча неодноразово просив надати йому захисника,показань, просить скасувати вирок Шевченківського районного суду від 25 грудня 2014 року та постанови свій.
Заслухавши доповідь судії, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити, прокурора, яка, просить вирок суду залишити без змін, та потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали свої апеляційні вимоги, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Законодавством України закріплено та гарантовано права потерпілих від злочинів під час кримінального провадження.
Конституція України передбачає судовий захист прав і свобод людини і громадянина (ч.1.ст.55), найважливішою формою реалізації, якого є здійснення правосуддя виключно судами.
На необхідності доступу до правосуддя потерпілим вказано також у міжнародних правових актах, які є частиною національного законодавства України: ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.4 Декларації основних принципів правосуддя для жертв злочинів і зловживання владою, відповідно до якої потерпілі мають право на доступ до правосуддя і найшвидшу компенсацію за заподіяну їм шкоду згідно національного законодавства.
У відповідності до вимог ст.56 КПК України під час судового провадження потерпілий має право бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду, на відшкодування завданої злочином шкоди, брати участь у судовому провадженні, брати участь у безпосередній перевірці доказів, висловлювати свою думку при вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому.
Неналежне повідомлення судом потерпілих про час і місце судового розгляду унеможливлює реалізацію потерпілими інших процесуальних прав гарантованих законом.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не були повідомлені районним судом про проведення судових засідань по даному кримінальному провадженні від 18.11.2014 року до дати ухвалення вироку 25.12.2014 року, незважаючи на неодноразове проведення судових засідань протягом цього часу.
У відповідності до ст.345 КПК України законом поставлено обов`язок головуючого судді з`ясувати у потерпілих чи зрозуміло їм процесуальні права та обов`язки і у разі необхідності їх роз`яснити.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є особами похилого віку, яким скоєнням злочину завдано матеріальної шкоди, мають гарантоване право на відшкодування шкоди спричиненої злочином, пред`явлення цивільного позову, як вбачається із доводів апеляційної скарги, та матеріалів кримінального провадження таке право не було належним чином їм роз`яснено судом, не зважаю не те що вони мали намір пред`явити цивільний позов, але їм не було зрозуміло про наявність такого права.
Доводи апеляційної скарги потерпілих про неналежне повідомлення судом про дату та час судових засідань, та проведення більшості судових засідань без участі потерпілих є обґрунтованими, та встановлено даний факт під час апеляційного розгляду.
Праву потерпілих на судовий захист і доступ до правосуддя відповідає обов`язок суду забезпечити можливість реалізації цих прав, що в даному кримінальному провадженні не було виконано та дотримано районним судом стосовно потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є особливо вразливою категорією населення, являються особами похилого віку, з поганим станом здоров`я, тому формальне та поверхневе відношення до реалізації їхніх законних прав є неприпустиме.
У відповідності до вимог ст.412 п.5 ч.2 КПК України істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є розгляд судового провадження за відсутності потерпілого належним чином не повідомленого про дату та час судового засідання.
З огляду на викладені обставини вирок районного суду підлягає скасуванню, кримінальне провадження слід відправити на новий судовий розгляд в іншому складі суддів, під час якого слід усунути вказані істотні порушення істотно-процесуального закону, перевірити також доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , викладені у апеляційній скарзі, постановити законне та обґрунтоване рішення.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,412,415 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 скасувати, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд Шевченківського районного суду м.Чернівців в іншому складі суддів.

Головуючий ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3

Копія вірна: