Справа № 11 -713-2007 р. Головуючий
суду 1 інстанції
ст.187 ч.2 Тустановський
КК України Доповідач
апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 жовтня
2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Миколаївської області в складі :

Головуючої Погорєлової Г.М.

суддів: Карпія В.М., Царюка В.В.

при секретарі
Гарусенко Л.М.

за участю
прокурора Земляного В.М.

захисника
ОСОБА_1

засудженої ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві матеріали кримінальної справи за апеляціями в.о.
Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області, засуджених
ОСОБА_3, ОСОБА_4 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 2 серпня 2007 p.,
яким засуджено

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженця
с Чигирин Березівського

району Одеської
області, раніше судимого 11.07.2006 р.

Березівським районним
судом Одеської області
за

ст.185 ч.2 К України на 2
роки позбавлення волі з

випробуванням, з
іспитовим строком на
2 роки на

підставі ст. 75 К України за ст.
187 ч 2 КК України на 8 років позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке є
власністю засудженого.

На підставі ст.71 КК України частково приєднана невідбута
частина покарання за вище вказаним попереднім вироком суду від 11.07.2006 р. та
остаточно призначено ОСОБА_3
до відбуття 8 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього майна,
яке є власністю засудженого.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця с
Чигирин Березівського району Одеської області, раніше не судимого

за ст.187 ч 2 КК України на 7 років позбавлення волі, з
конфіскацією всього

майна, яке є
власністю засудженого.

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженку с
Колосівка Веселинівського району Миколаївської області, раніше не судиму

за ст. 187 ч
2 КК України з застосуванням ст.69 КК України на 4 роки позбавлення
волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.75
КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з
іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов'язку повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи відповідно
до п.3 ч.1 ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 в солідарному
порядку на користь ОСОБА_5 885 грн. 45 коп.
у відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

За вироком суду брати ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а також ОСОБА_2 (співмешканка
ОСОБА_3) визнані
винними у вчиненні в м. Вознесенську Миколаївської області 09.04.2007 р. З
епізодів розбійного нападу за попередньою змовою групою осіб з метою
заволодіння чужим майном, з застосуванням насильства, що э небезпечним для
життя чи здоров'я потерпілого та з погрозою застосування такого насильства, а
саме

· приблизно
о 21 год. 30 хв.,
в районі вул. Синякова, вони напали на ОСОБА_6, приставили ніж до шиї
потерпілої, заподіяли легке тілесне ушкодження у виді синця в області голови та
заволоділи її майном на загальну суму 600 грн. ;

· приблизно
о 22 год., в районі
провулка Жовтневого, вони напали на ОСОБА_7, приставили ніж до тулубу
потерпілого, заволоділи його майном на загальну суму 1975 грн. 10 коп.;

· приблизно
о 22 год.20 хв., в парку біля залізничного вокзалу, вони напали на ОСОБА_8.,
застосували насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров'я, заподіяли
легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я у вигляді
струсу головного мозку з синцем в області голови, різаної рани лівої кісті.
Також приставили ніж до тулубу потерпілої та заволоділи її майном на загальну
суму 1178 грн. 75 коп.

В
апеляціях

- в.о.
Вознесенського міжрайонного прокурора Миколаївської області

просить вирок суду у відношенні засуджених ОСОБА_3,
ОСОБА_4,

ОСОБА_2 змінити стосовно однієї з кваліфікуючих ознак за
ч.2 ст.187 КК

України. Посилається, що даний кримінальний закон не
передбачає ознаки

«повторність», а передбачає ознаку «вчинення розбою
особою, яка раніше

вчинила розбій».

У відношенні засудженої ОСОБА_2 прокурор вважає безпідставним звільнення від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, посилаючись на тяжкість
вчиненого злочину та дані про особу засудженої. Не заперечує, що визнані судом
обставини, які пом'якшують покарання, обґрунтовано враховані при призначені
ОСОБА_2 покарання

нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції закону, відповідно до
ст.69 КК України. Але на думку апелянта, ці ж обставини не давали суду підстав
для застосування ще й положень ст. 75 К
України. З наведених підстав апелянт просить про зміну вироку та погіршення
становища засудженої. Водночас просить про зниження ОСОБА_2 строку
позбавлення волі з 4 до 3 років за ст. 187 ч.2 КК України, з застосуванням
ст.69 КК України.

· засуджений
ОСОБА_3 просить вирок суду змінити, покарання пом'якшити, знизивши строк
позбавлення волі на 2 роки. Вважає, що суд не врахував позитивні дані про його
особу та пом'якшуючи покарання обставини - повне визнання вини, щире каяття.
Посилається на наявність батьків, що потребують допомоги.

· засуджений
ОСОБА_4 також просить вирок суду змінити, покарання пом'якшити, застосувати
положення ст.69 КК України та призначити покарання, не пов'язане з позбавленням
волі. Вважає покарання таким, що не відповідає тяжкості злочину, позитивним
даним про його особу, а також обставинам, які пом'якшують покарання.

В запереченнях на апеляцію засуджена ОСОБА_2 просить апеляцію в.о.
прокурора залишити без задоволення, а вирок суду щодо неї - без зміни.
Зазначає, що суд звільнив її від покарання згідно із ст.75 КК України на
підставі сукупності пом'якшуючих покарання обставин, позитивних даних про особу
та думки потерпілого ОСОБА_7

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який частково підтримав
апеляцію в.о. Вознесенського міжрайонного прокурора та просив про зміну
кваліфікуючої ознаки дій ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 за ст.187 ч.2 КК України та
про залишення вироку без зміни в іншій частині, заперечення засудженої ОСОБА_2
на її захисника ОСОБА_1 на апеляцію щодо погіршення становища засудженої,
вивчивши матеріали кримінальної справи та додатково надані дані стосовно особи
ОСОБА_2, обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція в.о.
Вознесенського міжрайонного прокурора підлягає частковому задоволенню, а
апеляції засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Дослідженими судом доказами, аналіз яких наведено у вироку, підтверджується
вина ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
в розбійних нападах на ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8., вчинених за обставин,
вказаних у вироку.

Доведеність
вини та кваліфікація дій засуджених за ст.187 ч.2 КК України апелянтами не
оспорюється.

Проте, вказавши в мотивувальній частині вироку при викладені однієї з
кваліфікуючих ознак злочину на повторне вчинення дій засудженими, які вчинили 3
розбійних напади, суд допустив неточність, оскільки диспозиція ч.2 ст. 187 КК
України передбачає кваліфікуючу ознаку в такій редакції « вчинення розбою
особою, яка раніше вчинила розбій». Зазначена неточність не впливає на сутність
правової оцінки злочину. Тому апеляція в.о. прокурора в цій частині підлягає
задоволенню, а вирок суду - уточненню, а не зміні, як просить апелянт.

Покарання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 призначено з додержанням вимог
ст.ст.65,66,67 КК України.

Суд обґрунтовано врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 та ОСОБА_4
злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким, обтяжуючу покарання
обставину - вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, а для ОСОБА_4
пом'якшуючу покарання обставину - першу судимість.

ОСОБА_4 покарання призначено в мінімальному розмірі санкції кримінального
закону, а ОСОБА_3 - в розмірі,
близькому до мінімального, що свідчить про належне врахуванням судом позитивних
даних про особу засуджених.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив новий злочин протягом іспитового строку, до повного
відбуття покарання за попереднім вироком суду від 11.07.2006 р., то йому обґрунтовано
призначено покарання з застосуванням положень ст. 71 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи активну роль ОСОБА_4, а
також ОСОБА_3, який був ініціатором злочину, вчинення ними протягом незначного
часу 3-х епізодів розбійного нападу, колегія суддів не знаходить підстав для
зниження строку позбавлення волі, як просить в апеляції засуджений ОСОБА_3, для
застосування положень ст.69 КК України та призначення покарання, не пов'язаного
з позбавленням волі, як просить в апеляції засуджений ОСОБА_4 Тому вказані
апеляції задоволенню не підлягають.

У відношенні засудженої ОСОБА_2 суд належним чином умотивував застосування
положень ст.ст.69,75 КК України при призначенні покарання, обґрунтовано
пославшись на сукупність пом'якшуючих покарання обставин -щире каяття, сприяння
розкриттю злочинів, часткове відшкодування матеріальної шкоди, першу судимість,
що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням виключно
позитивних даних про її особу дає підстави як для призначення їй покарання нижче
від найнижчої межи, встановленого в санкції статі кримінального закону, так і
для висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання.

Водночас,
судом врахований й ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, що зазначено у
вироку. Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику

призначення
судами України кримінального покарання» (з подальшими змінами), визначаючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити не тільки з
класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також зокрема з ролі кожного з
співучасників. Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, ОСОБА_2 не
виконувала активної ролі, а злочин вчинила під впливом ОСОБА_3 (співмешканця).

З додатково наданих даних в апеляційну інстанцію слідує, що ОСОБА_2
працевлаштувалася, позитивно характеризується за місцем роботи.

Тому колегія суддів не знаходить підстав вважати
необгрунтованим звільнення ОСОБА_2 від відбування покарання на підставі ст. 75
КК України та визнає безпідставним доводи апеляції в.о. прокурора в цій
частині.

Керуючись
ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію в.о. Вознесенського міжрайонного прокурора
Миколаївської області задовольнити частково. Апеляції засуджених ОСОБА_3,
ОСОБА_4 залишити без задоволення,

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської
області від 2 серпня 2007 р.
в частині однієї кваліфікуючої ознаки дій засуджених ОСОБА_3 Сергійовича,
ОСОБА_4, ОСОБА_2 за ч.2 ст. 187 КК України уточнити та вважати кваліфікуючої
ознакою злочину «вчинення розбою особою, яка раніше вчинила розбій» замість
повторності.

В іншій
частині вище зазначений вирок суду у відношенні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2
залишити без зміни.