Справа № 740/4266/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/74/2015
Категорія - ч.2 ст. 187 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який є неписьменним, зареєстрований проживаючим в АДРЕСА_1 , фактично проживав у АДРЕСА_2 , раніше судимого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області:

- 15.08.2002 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ст. 69, ст. 70, ст. 71 КК України до 2-х років 6 місяців позбавлення волі,

23.07.2004 року був звільнений умовно-достроково на 7 місяців 22 дні постановою Червонозаводського району суду м. Харкова від 15.07.2007 року.

- 25.07.2005 року за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ст. 70, ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі.

10 травня 2012року був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави 196 грн. 56 коп. процесуальних витрат за проведену судово-товарознавчу експертизу.

Як установив суд, 12 вересня 2014 року, близько 07 год. 30 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні магазину «Міраж», що біля перехрестя вулиць Подвойського та Василівської м. Ніжина, зустрівся з ОСОБА_9 та вчинив з ним сварку.

ОСОБА_9 , щоб уникнути конфлікту, вибіг з магазину та сів на переднє сидіння автомобіля таксі. Слідом за ним, разом із своїми знайомими, вийшов з магазину ОСОБА_6 та сів у те ж саме таксі, оскільки даний автомобіль був ними замовлений та їх обслуговував.

Не даючи ОСОБА_9 можливості вийти з автомобіля «таксі», сказав водію куди потрібно їхати. Під час руху автомобіля, ОСОБА_6 кілька разів рукою завдав ударів по голові потерпілого. Прибувши до берега р. Остер, зі сторони вул. Червона Гребля в м. Ніжині, після зупинки автомобіля, ОСОБА_6 вивів потерпілого та відійшовши від автомобіля на відстань п`яти метрів, почав наносити ОСОБА_9 тілесні ушкодження руками в область голови, завдавши легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

З`ясувавши, що у потерпілого немає коштів, відібрав у того мобільний телефон марки «Nokia X 2-00» IMEI НОМЕР_1 », вартістю 292,06 грн., та який був обладнаний карткою електронної пам`яті марки «Kingston» об`ємом 2 Гб., вартістю 19,24 грн. та кардрідером марки «Avalanche ACR-105», вартістю 23,09 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити та призначити максимально м`яке покарання, обґрунтовуючи тим, він зможе виправитися без ізоляції від суспільства та з призначенням покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України. Після розбійного нападу він намагався повернути телефон потерпілому через його знайомих, на що одержав відмову. З самого початку добровільно з`явився до працівників міліції та зізнався у вчиненні злочину, видав їм мобільний телефон потерпілого, надав правдиві показання, сприяв розкриттю злочину, відшкодував шкоду потерпілому, визнав свою вину та щиро розкаявся.

При обранні виду та строку покарання не було враховано, що він не вживав ніяких алкогольних чи наркотичних речовин, має постійне місце проживання, від цивільного шлюбу виховує та утримує малолітню дитину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд не позбавляти його волі, його захисника, який просив про застосування щодо ОСОБА_6 ч.1 ст. 69 КК України, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вказуючи, що обвинувачений фактично не розкаявся і вважає свою поведінку правомірною, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_9 , особою, яка вчиняла розбійний напад, відповідають фактичним обставинам події кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними стороною обвинувачення та перевіреними під час судового засідання доказами, і є правильними та ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання у кожному конкретному випадку і щодо кожного обвинуваченого, суд зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, і призначити покарання, необхідне й достатнє для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, умисну форму вини, обставини злочину, характеристику винного як особи, що має негативні соціальні зв`язки та схильності, і з урахуванням каяття, сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого майна потерпілому, обґрунтовано обрав покарання у виді мінімального, передбаченого санкцією частини 2 статті 187 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про його перебування на час вчинення розбійного нападу у тверезому стані, не заслуговують на увагу.

Про перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, пояснював не тільки потерпілий, а й свідки приятелі обвинуваченого: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які приїхали на таксі в магазин „Міраж за покупкою спиртного, разом з обвинуваченим.

Наявність цивільної дружини та участь в утриманні малолітньої дитини, також нічим не підтверджені. Походження дітей від батьків підтверджується даними з актових записів про народження.

Суду надана ксерокопія свідоцтва про народження 09 вересня 2014 року ОСОБА_13 , в якому прізвище батька зазначене зі слів матері - ОСОБА_14 , тоді як обвинувачений ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ст. 69 КК України, для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, суду необхідно встановити декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також данні, які певним чином позитивно характеризують винного.

У даному випадку, наявні лише обставини, що пом`якшують покарання, проте не знижують ступеня тяжкості злочину та характеризують винного, як посередню особистість з негативними схильностями.

За таких обставин, законних підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а для засудженого, який перебуває під вартою, в той же строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17