Березівський районний суд Одеської області
27.03.2015
Справа № 494/197/15-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2015 року Березівський районний суд Одеської області

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 та

слідчого СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Березівка Одеської області клопотання ОСОБА_5 про арешт майна та його скарги на дії слідчого СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 та СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся до суду з цим клопотанням і скаргами та просить: накласти арешт на майно ОСОБА_6 , зобов`язати керівника СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_7 внести необхідні дані по факту знищення ОСОБА_6 КАМАЗу, реєстраційний №02413 ОВ, до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування по справі №0000009 та зобов`язати керівника СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_7 надати правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , а саме ч.2 ст.194 КК України.

Заслухавши скаржника, а також слідчого СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області і прокурора прокуратури Березівського району Одеської області, які заперечують проти задоволення клопотання та скарг у зв`язку з тим, що вони є безпідставними, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану їхніми діяннями, можливості відчужувати певне його майно.

Слідчий, не погоджуючись з доводами скаржника, зазначив, що досудове розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню продовжується, однак, що стосується вимог скаржника щодо арешту майна ОСОБА_6 , то останній на даний час не допитаний та не набув процесуального статусу підозрюваного.

Виходячи з наведеної норми процесуального закону та пояснень слідчого, суд не убачає правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_6 , оскільки цей громадянин не є підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України у судовому порядку може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Вирішуючи питання щодо зобов`язання керівника СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області внести необхідні дані до ЄРДР по факту знищення ОСОБА_6 КАМАЗу, реєстраційний №02413 ОВ, , власником якого є громадянин ОСОБА_8 , та розпочати досудове розслідування, суд вважає, що скарга в цієї частині не може бути задоволена, оскільки скаржник в порушення вимог ст.214 КПК України не надав жодних відомостей, що свідчать про вчинення ОСОБА_6 умисного знищення вказаного транспортного засобу, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України.

Як убачається з приєднаної до справи ухвали апеляційного суду Одеської області від 9 лютого 2015 року, постановленої під головуванням судді ОСОБА_9 , при розгляді скарги слідчий суддя повинен дати законну оцінку нормам ч.1 ст.214 КПК України, згідно якої зобов`язано слідчого, прокурора вносити відповідні відомості до ЄРДР тільки при настанні певних, чітко обмежених КПК підстав та умов, у тому числі наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Викладений перелік закріплений у КПК, є з метою недопущення проведення досудового розслідування без наявних хоча б однієї із зазначених підстав чи умов. Внесення до ЄРДР відомостей без наявних хоча б однієї з цих підстав чи умов є протиправним.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.36 КПК України ініціювати питання перед керівником органу досудового розслідування щодо відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого покладається на прокурора.

Водночас ч.2 ст.81 КПК України передбачено, що усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Однак, розглядаючи вимоги ОСОБА_5 з урахуванням положень ч.2 ст.81 КПК України щодо відведення слідчого ОСОБА_4 від проведення слідчих дій по вищевказаному кримінальному провадженню, суд не вбачає підстав, перелічених у ст.77 КПК України, що виключають участь даного слідчого СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області у кримінальному провадженні.

Що стосується вимоги скарги про зобов`язання керівника СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_7 надати правову кваліфікацію кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_6 , а саме ч.2 ст.194 КК України, то і в цієї її частині слід відмовити, так як питання щодо надання належної правової кваліфікації діям осіб, які підозрюються, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, у відповідності до норм КПК вирішує уповноважена на це особа органу досудового розслідування із врахуванням наявних фактичних даних про вчинене кримінальне правопорушення.

Статтею 214 КПК України передбачено, що реєстрації підлягають тільки заяви чи повідомлення потерпілого або заявника, які містять відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а тому заяви чи повідомлення, які не містять таких відомостей, не можуть вважатися заявами чи повідомленнями про кримінальне правопорушення і обов`язковому внесенню в ЄРДР не підлягають.

Тому з огляду на наведене, суд вважає, що правові підстави для задоволення клопотання та скарг ОСОБА_5 відсутні.

Частиною 2 ст.307 КПК України також передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги

Керуючись ст.ст.77,81,170-173,306,307,376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про арешт майна та його скарг на дії слідчого СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 та СВ Березівського РВ ГУ МВС України в Одеській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.309 КПК України ухвала може бути оскаржена лише в частині відмови у арешті майна.

Суддя: