Савранський районний суд Одеської
Провадження № 1-кп/512/56/13
Справа № 512/786/13-к
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

19 вересня 2013 року
Савранський районний суд Одеської
області

в складі: головуючого - судді
Трачової О.Д.,

секретаря
Шаповал Н.Г.,

прокурора Полтавець
Ю.М.,

потерпілої
ОСОБА_1, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Саврань
кримінальне провадження по
обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, громадянина України,
уродженця с. Кам’яне Савранського
району Одеської області, мешканця
АДРЕСА_1, освіта середня, не одруженого,
працюючого електрозварювальником в
ТОВ ім. «Кірова», раніше не судимого в
скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1
КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що
25 червня 2013 року приблизно о 12 годині в
смт. Саврань Одеської області керуючи
мопедом «Альфа» по вул. Миру в напрямку
с. Осички Савранського району Одеської
області, на перехресті з вул. Малярова,
в порушення п. 16.12 Правил дорожнього
руху, згідно яких на перехресті
рівнознаних доріг він був зобов'язаний
надати дорогу автомобілю, який
наближається на рівнозначному
перехресті праворуч та в порушення п.
12.3 Правил дорожнього руху, згідно яких,
при виникненні небезпеки для руху
водій повинен негайно вжити заходів по
зниженню швидкості, аж до повної
зупинки транспортного засобу, не
вступив дорогу автомобілю «ГАЗ-22171» д.н.
НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який
здійснював поворот ліворуч з вул.
Малярова на вул. Миру та допустив
зіткнення з вказаним автомобілем. В
результаті ДТП пасажир мопеда ОСОБА_1
була доставлена в Савранську ЦРЛ з
тілесними ушкодженнями в вигляді
ушибленої рани на шкірі лобу зліва,
спадини на лівій щоці, крововиливів на
передній поверхні грудної клітини
зліва та на внутрішній поверхні
правого передпліччя, спадини задньої
поверхні лівого плеча та закритого
багато-оскольчатого перелому лівої
ключиці, які не являються небезпечним
для життя, на час їх спричинення могли
утворитися в результаті ДТП.

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 41 від 19.08.2013 року вказані
тілесні ушкодження потягли за собою
тривалий розлад здоров'я строком більш
ніж 21 день і по цьому критерію
відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості.

Згідно висновку автотехнічної
експертизи № 3844 від 25 липня 2013 року дії
водія мопеда «Альфа» ОСОБА_2 не
відповідали вимогам пункту 16.12 Правил
дорожнього руху і знаходилися у
причинному зв'язку з виникненням
дорожньо-транспортної пригоди. В діях
водія автомобіля «ГАЗ-22171» д.н. НОМЕР_1
ОСОБА_3 порушень ПДР не було та його дії
в причинному зв'язку з виникненням
дорожньо-транспортної пригоди не
знаходились.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 286
ч. 1 КК України як порушення правил
безпеки дорожнього руху або
експлуатації транспорту особою, яка
керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілому середньої
тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_2, будучи
допитаним в судовому засіданні, вину у
вчинені кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України
визнав повністю, щиро розкаявся,
запевнив суд, що в подальшому не
вчинятиме злочинів, повністю
підтвердив фактичні обставини справи
та попросив суд не досліджувати
матеріали кримінального провадження
так як повністю визнає себе винним.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому
засіданні пояснила, що 25 червня 2013 року
приблизно о 12 годині дня вона разом із
ОСОБА_2 їхала мопедом по вул. Миру в смт.
Саврань в напрямку с. Осички. Коли вже
доїжджали до перехрестя вул. Миру та
вул. Малярова, вона побачила попереду
автомобіль «Газель» білого кольору,
який виїжджав з вул. Малярова, ОСОБА_2
перед перехрестям не гальмував та не
змінював траєкторії руху мопеда. В той
час як мопед порівнявся з автомобілем,
останній своєю передньою частиною
вдарив в правий бік мопеда, внаслідок
чого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 впали на асфальт.
В результаті дорожньо-транспортної
пригоди вона та ОСОБА_2 отримали
тілесні ушкодження і були доставлені
до Савранської ЦРЛ. Цивільний позов
ОСОБА_1 на досудовому слідстві та в ході
судового розгляду не заявила, хоча
претензії матеріального характеру до
ОСОБА_2 має.

Судом встановлено, що покази
обвинуваченого та потерпілої є
достовірними, узгоджуються з
матеріалами кримінального
провадження.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за
згодою учасників процесу, судом
визнано недоцільним дослідження
доказів, стосовно тих фактичних
обставин провадження, які ніким з
учасників процесу не оспорюються. При
цьому судом з'ясовано, що обвинувачений
та інші учасники правильно розуміють
зміст цих обставин, сумніву у
добровільності та істинності їх
позицій немає.

При встановлених обставинах,
аналізуючи зібрані матеріали в їх
сукупності, суд вважає, що винуватість
обвинуваченого ОСОБА_2 в скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 286 КК України в
судовому засіданні доведена повністю
для визнання його винним.

Таким чином, враховуючи
викладене, суд вважає, що своїми
умисними діями, які виразились в
порушені правил безпеки дорожнього
руху або експлуатації транспорту
особою, яка керує транспортним
засобом, що спричинило потерпілому
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 1
КК України.

При вирішенні
питання про призначення покарання, суд,
відповідно до ст. ст. 65-67 КК України,
враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України,
обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого судом враховуються
визнання вини, щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, дача
правдивих свідчень, вчинення злочину
вперше.

Відповідно до ст. 67 КК України,
обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченому судом не встановлено.

Цивільний позов по даній справі не
заявлено.

При призначенні покарання, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який відповідно до вимог ст. 12 КК
України є злочином середньої тяжкості,
дані про особу, відношення ОСОБА_2 до
вчиненого, матеріали, що позитивно його
характеризують, те що обвинувачений
працює, за місцем роботи та проживання
характеризується позитивно, на обліках
у лікарів психіатра та нарколога не
перебуває ( а. с. 84-88), суд вважає за
необхідне обрати обвинуваченому
покарання у виді обмеження волі без
позбавлення права керувати
транспортними засобами із
застосування ст. 75 КК України, яке на
думку суду буде необхідним та
достатнім для його виправлення та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

Керуючись ст. ст. 100, 349, 370, 374 КПК
України, ст. ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76, ч. 1 ст. 286 КК
України суд, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1ст. 286 КК
України, та призначити йому покарання у
вигляді одного року обмеження волі без
позбавлення права керувати
транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_2 звільнити від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому
однорічний іспитовий строк, якщо він
протягом іспитового строку не вчинить
нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, та періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази: автомобіль
«ГАЗ-22171» державний номер НОМЕР_1,
переданий на зберігання ОСОБА_3 -
повернути власнику ОСОБА_3; мопед
«Альфа», переданий на зберігання
ОСОБА_2 - повернути власнику ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави витрати за проведення
автотехнічної експертизи № 3844 від 25
липня 2013 року у сумі 294 грн.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Одеської області
через Савранський районний суд
протягом тридцяти днів, обвинуваченим
ОСОБА_2 з моменту вручення йому копії
вироку, іншими учасниками процесу в той
же строк, з дня його проголошення.

Копія вироку негайно
після його проголошення вручається
обвинуваченому і прокурору. Учасники
судового провадження мають право
отримати копію вироку в суді.

Суддя
О.Д. Трачова