Провадження № 1-кп/643/255/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006257 від «23» листопада 2014 року за підозрою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Харків, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, тимчасово не працюючого, не одруженого, 11.02.2015 року засудженого Московським райсудом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та 6 місяців, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , 21.11.2014, приблизно о 19 год. 40 хв., знаходячись біля будинку № 29 по вул. Блюхера в м. Харкові, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до раніше незнайомої йому ОСОБА_5 , тримаючи в правій руці ніж, направлений в бік ОСОБА_5 , та почав вимагати від останньої передати йому її мобільний телефон, який знаходився в правій зовнішній кишені куртці, в яку була одягнена ОСОБА_5 , на що остання на вимогу ОСОБА_4 не відреагувала та почала відходити назад від нього.
Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, з корисливих мотивів, підійшов впритул до ОСОБА_5 , підставивши до її правого боку на рівні ребер ніж, який тримав у правій руці, та, незважаючи на прохання ОСОБА_5 відпустити її, лівою рукою дістав з правої зовнішньої кишені одягненої на ОСОБА_5 куртки мобільний телефон ТМ «Lenovo» модель А 800 в корпусі білого кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 397 від 10.12.2014 - 1640 грн., після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 1640 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України визнав повністю та дав показання, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Щиро розкаявся у скоєні кримінального правопорушення.
За таких обставин, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майне поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особу.
Кримінальне правопорушення, що скоїв обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до тяжких злочинів.
ОСОБА_4 11.02.2015 року засуджений Московським райсудом м. Харкова за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та 6 місяців. Інкриміноване кримінальне праворушення скоїв до постановлення вищезазначеного вироку.
Має постійне місця мешкання, де характеризується позитивно. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, суттєву допомогу судовому розгляду, добровільне відшкодування збитків потерпілій, та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, такими, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії. Однак з урахуванням його відношення до скоєного, обставин що пом`якшують його покарання, позитивну характеристику, те, що інкриміноване кримінальне правопорушення він скоїв до постановлення попереднього вироку, у суду є підстави вважати, що ОСОБА_4 став на путь виправлення. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за можливе призначити йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Оскільки ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення до постановлення вироку 11.02.2015 року Московським райсудом м. Харкова, остаточне покарання судом призначається відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.
Судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 369, 370,373, 374 КПК України суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Остаточно призначити покарання на підставі вимог ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання біль суворим, поглинув призначеним за цим вироком покаранням покарання, не відбуте за вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.02.2015 року, у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту скасувати.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1