Справа № 694/998/13-к Провадження №1-кп/694/17/14
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
12.08.2014 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.190 КК України,
з участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_14 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_15 ,
в с т а н о в и в:
Крім того, вдень 08 листопада 2011 року в м. Звенигородка Черкаської області, ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 , переконав останнього оформити на своє ім`я споживчий кредит в ТОВ «ОТП-кредит» для купівлі комп`ютера «Вгаvіs me 43», вартістю 6100 грн., принтера «Сеnоn dsе 3400» вартістю 1499 грн., комплектуючих «Logitech gn 4000» вартістю 420 грн., які в подальшому обернув на свою користь, чим заподіяв потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 8019 грн.
Після цього, вдень 24 січня 2012 року в м. Звенигородка Черкаської області, ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння майном ОСОБА_8 , умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом обману та зловживання довірою потерпілого, переконав останнього оформити на своє ім`я споживчий кредит в ПАТ «Дельта Банк» для купівлі ноутбука «Samsung NР-RV 515», вартістю 3821 грн. 90 коп. та аксесуарів, вартістю 1930 грн. 86 коп., які в подальшому обернув на свою користь, чим заподіяв потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 5752 грн. 76 коп.
Всього протиправними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальних збитків на загальну суму 115327 грн. 76 коп.
Крім того, у вечірній час в кінці грудня 2011 року в м. Ватутіне Черкаської області, ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_16 , під приводом надання допомоги в отриманні посвідчення водія, отримав від останнього гроші в сумі 1300 грн., які на праві приватної власності належали потерпілій ОСОБА_9 , які в подальшому обернув на свою користь, чим заподіяв останній матеріальних збитків на вказану вище суму.
Він же, в денний час в лютому 2012 року в м. Звенигородка Черкаської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою потерпілої ОСОБА_10 , під приводом допомоги у працевлаштуванні її сина ОСОБА_17 , отримав від неї гроші в сумі 600 грн., пляшку коньяку та цукерки, вартістю 100 грн., які у подальшому обернув на свою користь, чим заподіяв потерпілій матеріальних збитків на суму 700 грн.
Він же, вдень 10 червня 2012 року в м. Звенигородка Черкаської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_11 , під приводом продажу будинку в с. Рубаний Міст Лисянського району Черкаської області, отримав від потерпілого гроші в сумі 6500 грн., які в подальшому обернув на свою користь, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальних збитків на вищевказану суму.
Він же, в денний час в березні 2012 року в м. Ватутіне Черкаської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_12 , переконав останню оформити на своє ім`я споживчий кредит. Після цього, завіз її в м. Черкаси, де в одному з магазинів, який знаходиться у центрі м. Черкаси, потерпіла оформила на своє ім`я споживчий кредит на суму 3000 грн. для купівлі двох мобільних телефонів марки «Samsung», які ОСОБА_3 в подальшому обернув на свою користь, чим заподіяв потерпілій матеріальних збитків на вказану вище суму.
Він же, приблизно о 16 год. 30 хв. 02 липня 2012 року в по АДРЕСА_2 , умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, повторно, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_18 , під видом позики, яку в подальшому не мав наміру віддавати, отримав від потерпілого гроші у сумі 1300 грн., чим заподіяв ОСОБА_18 матеріальних збитків.
На початку липня 2012 року в с. Вікнено Катеринопільського району Черкаської області ОСОБА_3 умисно, з корисливих мотивів, продовжуючи умисел на незаконне заволодіння майном ОСОБА_18 , запропонував останньому допомогу в організації проведення операції по відновленню зору. З цією метою 12 липня 2012 року, під приводом запису для проведення операції, ОСОБА_3 відвіз потерпілого в м. Черкаси, де приблизно о 16 год. 00 хв., шляхом обману та зловживання довірою, незаконно заволодів грошима ОСОБА_18 в сумі 3800 грн., чим заподіяв останньому матеріальних збитків.
Всього протиправними діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_18 завдано матеріальних збитків на загальну суму 5100 грн.
Крім того, вдень 24 травня 2013 року в м. Звенигородка Черкаської області, ОСОБА_3 умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, запропонував потерпілому ОСОБА_13 придбати в м. Тальне Черкаської області два плазмових телевізора за ціною 3000 грн. за один, на суму 6 000 грн. Приблизно о 14 год. 00 хв. 25 травня 2013 року, під приводом купівлі-продажу телевізорів, у центрі м. Тальне Черкаської області, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_13 6 000 грн., які у подальшому обернув на свою користь, чим заподіяв потерпілому матеріальних збитків.
Своїми діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Допитаний в судовому засіданні як обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав частково, а саме: повністю визнав вину по епізоду шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_18 . Вину у вчиненні шахрайських дій стосовно потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , не визнав. Цивільний позов ОСОБА_13 визнав частково на суму 6000 грн. Цивільні позови ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не визнав повністю.
Потерпілого ОСОБА_24 знає приблизно 3-4 роки. Відносини були товариські. Оформляти ОСОБА_25 кредит на купівлю техніки він не просив. ОСОБА_26 лише пожалівся, що придбав в кредит товар, який йому не віддали в магазині. ОСОБА_26 хотів взяти кредит для погашення попереднього та він підвозив його в м. Черкаси за 100 грн. Разом з ними їздив ОСОБА_27 . ОСОБА_26 та ОСОБА_27 ходили оформляти кредит самі, а він лише представився по телефону батьком ОСОБА_26 . ОСОБА_26 взяв в кредит ноутбук за 3500 грн., а він продав його за 2400 грн. Потім ОСОБА_26 повернув 100 грн. за дорогу та ще дав 300 грн., а решту забрав собі. Ніяких грошей та золотих виробів від ОСОБА_25 не отримував. Ніякої допомоги в погашенні кредитів батькам ОСОБА_25 не пропонував і грошей від них не отримував. Вважає, що з невідомих причин потерпілий його оговорює.
З потерпілою ОСОБА_9 не знайомий, а з її сином ОСОБА_28 познайомився у своїх знайомих навесні 2012 року. Він купував у ОСОБА_29 стартові пакети Київстар та перепродавав їх. Ніяких грошей від ОСОБА_29 він не отримував та не мав з ним жодних розмов з приводу надання допомоги в отриманні водійського посвідчення.
З потерпілою ОСОБА_10 він не був знайомий, а знав лише її сина ОСОБА_30 . Приблизно в лютому 2012 року він подзвонив та попросив у ОСОБА_31 позичити гроші в сумі 600 грн. на власні потреби. Він на той час працював в міській раді та вони зустрілись за приміщення ради, де ОСОБА_32 передав гроші. Про строки повернення боргу вони не домовлялись, але на даний час гроші повернуті повністю. З потерпілою ОСОБА_10 про працевлаштування її сина жодних розмов не мав, будь-яких грошей у неї не брав.
З потерпілим ОСОБА_11 познайомився через свого знайомого. Він запропонував ОСОБА_33 придбати на розборку хату в с. Рубаний міст Лисянського району. Ця хата належить йому як спадщина, але документів на неї немає. Манукян знав, що документи відсутні, але погодився на пропозицію. Вони домовились про продаж за 6500 грн., але ОСОБА_33 віддав лише 4500 грн. Через те, що ОСОБА_33 не повністю розрахувався за хату, під час того, як він почав її розбирати, приїздив дядько ОСОБА_34 та вигнав їх з подвір`я. Вважає, що між ними склалися цивільно-правові відносини та ОСОБА_33 може в будь-який час їхати і розбирати хату.
З потерпілою ОСОБА_35 познайомився через ОСОБА_36 . Той повідомив, що ОСОБА_37 потрібні гроші. Він хотів купувати собі телевізор, а тому пообіцяв ОСОБА_37 відкупити у неї телевізор, який вона візьме в кредит. В березні 2012 року вони зустрілись з ОСОБА_37 в м. Ватутіне та на таксі поїхали в м. Черкаси. З ними ще їхали ОСОБА_38 та ОСОБА_39 . Таксі він оплатив сам в сумі 600 грн. В м. Черкаси Макеєва ходила по магазинах, щоб оформити кредит, але в оформленні кредиту на купівлю телевізора їй відмовили, а погодились надати кредит для купівлі двох мобільних телефонів. Вона придбала їх за 2530 грн. Він позичав ОСОБА_37 600 грн. на перший внесок та ще позичив 450 грн. Вони домовились, що поки ОСОБА_37 не віддасть борг, то телефони будуть у нього. Макєєва до цього часу не повернула борг, а тому він залишив телефони собі.
У потерпілого ОСОБА_13 він просто позичив 6000 грн. на власні потреби. Жодних шахрайських дій не вчиняв. На даний час повернув йому 450 грн. Інші поверне по мірі можливості.
По епізоду шахрайських дій щодо ОСОБА_18 дав показання про те, що влітку 2012 року він тимчасово проживав в с. Вікнине Катеринопільського району, де познайомився з ОСОБА_40 . За час проживання у с. Вікнине він позичав у ОСОБА_41 гроші в сумі 1300 грн., які не мав наміру віддавати. Також він возив ОСОБА_42 в м. Черкаси в клініку «Новий зір» та шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_42 в сумі 3800 грн. У вчиненому розкаюється. На даний час повернув ОСОБА_42 всі кошти, а той написав розписку, що не має жодних претензій.
Від потерпілого ОСОБА_18 надійшла заява, в якій він просив не викликати його в судові засідання в зв`язку з похилим віком та поганим станом здоров`я. Вказав на те, що ОСОБА_3 повністю відшкодував йому завдану шкоду та просив його суворо не карати.
В зв`язку з повним визнанням своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 по епізоду шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_18 на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по даному епізоду, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_3 не визнав своєї вини у вчиненні шахрайських дій відносно інших потерпілих, його вина доведена наступними доказами у справі:
По епізоду шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_7 :
- протоколом усної заяви про злочин від 08.06.2012 року, в якій ОСОБА_7 просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 та ОСОБА_46 , які шахрайським шляхом заволоділи його грошима в сумі 24 000 грн. (т. 1 а.с. 56);
- показаннями свідка ОСОБА_46 про те, що одного разу ОСОБА_34 запропонував їй поїхати на таксі в м. Черкаси. Їй треба було у справах та вона погодилась. В м. Черкаси вони їздили разом із ОСОБА_19 . Вона сиділа позаду та не чула, про що вони говорили. В м. Черкаси вони зайшли в магазин «Ельдорадо», де ОСОБА_19 взяв в кредит великий телевізор. Вона та ОСОБА_19 поїхали додому з м. Черкаси на автобусі, а ОСОБА_34 їхав на таксі та віз телевізор. За таксі розраховувався ОСОБА_34 . З неї грошей не брав;
- постановою про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_46 за ст.190 КК України в зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину (т.1 а.с. 68);
При цьому, суд визнає недопустимими доказами надані представником потерпілих ОСОБА_14 диски з аудіо файлами (т. 3 а.с. 94,94), на яких нібито міститься звукозапис розмов ОСОБА_3 із свідком ОСОБА_47 з приводу вчинення шахрайських дій щодо ОСОБА_19 , оскільки невідомим є джерело походження цих доказів та порядок їх отримання, а обвинувачений ОСОБА_3 категорично заперечив наявність таких розмов. В зв`язку з недопустимістю доказів їх дослідження не проводилось.
По епізоду шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_8 :
- показаннями потерпілого ОСОБА_8 про те, що в липні 2011 року він працював різноробочим на комбікормовому заводі в с. Озірна Звенигородського району, де познайомився із ОСОБА_52 . Після звільнення з комбікормового заводу вони продовжували зустрічатись та підтримували дружні стосунки. Він бував у ОСОБА_34 вдома. Сокоренко казав, що хоче відкрити свій магазин металопластикових виробів, але йому не дають кредит. Запропонував йому взяти кредит на себе, за що обіцяв взяти його на роботу помічником. Він мав взяти в кредит товар, продати його чи здати в ломбард, а гроші віддати ОСОБА_34 на магазин. 01 листопада 2011 року, приблизно в обідню пору, він разом із ОСОБА_34 пішов у магазин «Ліга», який знаходиться в по вул. Островського в м. Звенигородка, де оформив на своє ім`я кредит на купівлю ноутбука на суму 8000 грн. з принтером і мишкою. Кредит надав банк «ОТР-кредит». Після оформлення всіх необхідних документів їм повідомили, що на даний час склад закритий, а тому сказали прийти в понеділок. Коли він прийшов в понеділок, то йому повідомили, що ноутбук забрав ОСОБА_34 . Він не заявив одразу претензій в магазині, бо довіряв ОСОБА_34 . Потім він передзвонив до ОСОБА_34 і повідомив йому про це. ОСОБА_34 сказав, що не забирав ноутбук, але запевнив, що це питання вирішить. Згодом ОСОБА_34 сказав, що куплену ним модель просто не привозять на склад. Через деякий час він прийшов до ОСОБА_34 , щоб порадитись, що робити далі. Після того, як вони поспілкувалися, ОСОБА_34 кудись передзвонив, після чого повідомив, що по документах числиться, що ноутбук забрали, а тому необхідно платити. На той момент він повірив ОСОБА_34 . Після цього, ОСОБА_34 неодноразово дзвонив до нього і казав, що необхідно заплатити гроші, так як до нього дзвонять з банку і вимагають гроші. Також ОСОБА_34 говорив, що в нього є тітка в м. Черкаси, яка внесла за нього гроші в банк, але їй необхідно гроші повернути. Також ОСОБА_34 повідомив, що домовився із банком про те, що його тітка буде вносити платежі, він буде віддавати гроші ОСОБА_34 , а той пересилати їх тітці. Для погашення кредиту, щоб не дізналися про це батьки, він був змушений брати гроші вдома без їх відома. Крім того, він віддав ОСОБА_34 золоту каблучку, два золотих ланцюжки та дві золоті сережки. В той період у нього навіть думки про те, що ОСОБА_34 його дурить не виникали. ОСОБА_34 поводився спокійно і говорив переконливо, роблячи вигляд, що дуже переживає через виниклу ситуацію.
В цей же час, ОСОБА_34 порадив йому взяти кредит в іншому банку, щоб «перекрити» попередній, на що він погодився. В січні 2012 року він разом із ОСОБА_34 поїхали в м. Черкаси, де у банку «Дельта Банк» він оформив кредит на купівлю ноутбука «Самсунг» вартістю до 8000 грн. В м. Черкаси з ними їздив його знайомий ОСОБА_53 . Під час оформлення кредиту у нього попросили номер телефону директора підприємства та батька, на що він за згодою ОСОБА_34 і ОСОБА_54 дав їхні номери. Отримавши ноутбук, вони поїхали в м. Звенигородка. Приїхавши, ОСОБА_34 висадив їх з ОСОБА_54 , а ноутбук залишив собі. Через деякий час ОСОБА_34 повернувся і повідомив, що здав ноутбук в ломбард. Також він дав йому гроші в сумі 300 грн.
- показаннями свідка ОСОБА_60 про те, що взимку 2011 року він перебував в кафе-барі «Чернігівське» в м. Звенигородка. До нього підійшли його знайомі ОСОБА_25 та ОСОБА_34 . ОСОБА_34 запропонував поїхати м. Черкаси і він погодився. Вони поїхали в м. Черкаси та в магазині «Ельдорадо» ОСОБА_25 погодились дати кредит на купівлю ноутбука, але необхідно було сплатити перший внесок. Він представився роботодавцем ОСОБА_25 та позичив йому 400 грн. на перший внесок. ОСОБА_25 забрав ноутбук та вони поїхали в м. Звенигородку, де ОСОБА_34 висадив його і ОСОБА_25 поблизу Звенигородської ЦРЛ. Ноутбук залишився у ОСОБА_34 . Він мав його продати, щоб погасити попередній кредит ОСОБА_25 . Потім ОСОБА_34 повернувся, дав йому 300 грн. і якісь гроші передав ОСОБА_25 ;
- показаннями свідка ОСОБА_61 про те, що влітку 2012 року ОСОБА_62 та її син ОСОБА_30 позичали у неї гроші в сумі 5530 грн., щоб передати якомусь ОСОБА_63 , який мав погасити кредит ОСОБА_25 . Також, ОСОБА_25 розповідала їй, що віддала свої золоті речі, продали худобу і комп`ютер, щоб погасити кредит сина. Раніше ОСОБА_26 ніколи не позичали грошей та жили добре, оскільки тримали господарство;
- показаннями свідка ОСОБА_64 про те, що ОСОБА_65 на початку літа 2012 року позичала в неї гроші в сумі 1400 грн. При цьому вона розповідала, що її сина підставив якийсь хлопець і у нього виникли проблеми з кредитом;
- показаннями свідка ОСОБА_66 про те, що в 2012 році ОСОБА_65 позичала у неї гроші в сумі 1000 грн. При цьому розповідала, що взяли кредит на комп`ютер, а тепер погашають через хлопця на ім`я ОСОБА_63 та його тітку. Також їй відомо, що ОСОБА_26 продали корову і теля, щоб погасити кредит. У ОСОБА_25 були золоті сережки, ланцюжки та перстень;
- довідкою ФОП ОСОБА_67 про те, що станом на 01.05.2012 року вартість 1 г золота 585 проби становить 197 грн. (т. 1 а.с. 100);
- показаннями свідка ОСОБА_68 про те, що вона особисто бачила, як ОСОБА_34 приїздив до ОСОБА_25 . В лютому 2012 року мати ОСОБА_25 казала їй, що позичала гроші у людей і давала ОСОБА_34 , щоб той поїхав в м. Черкаси і погасив кредит її сина. Вона також позичала ОСОБА_25 1300 грн. Також ОСОБА_25 показувала виписку з банку про погашення кредиту та листи з банку про необхідність повернення кредиту. Одного разу вона на своєму автомобілі забирала батька ОСОБА_25 від ОСОБА_34 , після того, як ОСОБА_25 передав ОСОБА_34 гроші. В той же день родичі вмовили сім`ю ОСОБА_26 написати заяву в міліцію щодо шахрайських дій ОСОБА_34 ;
- показаннями свідка ОСОБА_69 про те, що ОСОБА_65 в 2012 році позичала гроші в сумі 5300 грн. При цьому плакала і розповідала, що вони оформили якийсь кредит, грошей не отримували, а повертати треба. Вони спродали господарство, щоб гасити кредит. До цього ОСОБА_26 жили заможно і ніколи не позичали грошей;
- показаннями свідка ОСОБА_70 про те, що ОСОБА_25 позичала в нього влітку 2012 року гроші в сумі 3000 грн. та при цьому плакала, що у сина проблеми з кредитом;
- показаннями свідка ОСОБА_71 про те, що в 2012 році ОСОБА_25 позичала у неї гроші в сумі 3900 грн., щоб погашати кредит свого сина. Також зі слів ОСОБА_25 їй відомо, що для погашення синового кредиту вони продали корову, морозильну камеру і золоті речі. Раніше ОСОБА_26 грошей не позичали, оскільки мали своє господарство;
- показаннями свідка ОСОБА_72 про те, що вона в 2012 році позичала ОСОБА_25 гроші в сумі 3000 грн. на погашення кредиту. При цьому ОСОБА_25 плакала та згадувала хлопця на ім`я ОСОБА_63 та його тітку. Казала, що кредит не брали, а треба віддавати. Для погашення кредиту продали корову, теля та морозильну камеру;
- аналогічними показаннями свідка ОСОБА_73 , яка позичила ОСОБА_55 4000 грн., та свідка ОСОБА_74 , яка позичила 1000 грн.
При цьому суд не визнає належним доказом на підтвердження заволодіння шахрайським шляхом ОСОБА_75 золотим перснем, що належав ОСОБА_55 , фотографію надану представником потерпілого ОСОБА_14 , оскільки це фото не вказує на розмір, вагу, матеріал та дату придбання персня.
По епізоду шахрайських дій відносно потерпілої ОСОБА_9 :
- показаннями потерпілої ОСОБА_9 про те, що в кінці грудня 2011 року до неї прийшов син ОСОБА_28 та повідомив, що у нього є знайомий, який може допомогти отримати посвідчення водія за 1000 грн. Це ніби то була офіційна плата за курси. До цього часу він не міг отримати посвідчення за станом здоров`я. Вона погодилась та віддала синові своє кільце вартістю 1300 грн. вагою 5,4 г. Син їздив з ОСОБА_76 та віддав це кільце людині, яка дала за нього 1300 грн. Гроші син віддав ОСОБА_34 . Крім того, вона розмовляла по телефону із ОСОБА_34 , який запевнив, що після передачі грошей син отримає посвідчення водія. Через деякий час вона почала запитувати сина про права, на що той відповів, що він спілкувався із ОСОБА_34 і від нього дізнався, що права вже виписані, але через прописку (син прописаний в м. Києві) він їх не може отримати. Треба прописатись в м. Ватутіне. Обіцяне посвідчення водія син так і не отримав, після чого, вона зрозуміла, що їх обманули і вони звернулися із заявою в міліцію;
- показаннями свідка ОСОБА_29 про те, що в кінці грудня 2011 року він познайомився із ОСОБА_52 . ОСОБА_34 повідомив, що у нього є можливість допомогти в отриманні посвідчення водія за невеликі гроші, в сумі 1000 грн. Він хотів отримати посвідчення водія, але не міг за станом здоров`я, а тому погодився на пропозицію. Він порадився зі своєю матір`ю та вона дала йому своє кільце. Він передав кільце в м. Звенигородка якомусь чоловікові, а той дав за нього приблизно 1200 грн. Гроші він віддав ОСОБА_34 . Під час передачі грошей ОСОБА_34 запевнив його, що через 2-3 тижні він зможе отримати посвідчення водія. Після спливу вказаного часу він передзвонив до ОСОБА_34 , який повідомив, що водійську картку він зробив, але посвідчення ще не готове. Коли він приїхав до ОСОБА_34 подивитися на вказану картку, то її вигляд викликав у нього сумнів щодо її достовірності. В той же час, ОСОБА_34 продовжував запевняти його, що картка дійсна, а також пообіцяв подзвонити через дві доби. Сокоренко не подзвонив, а тому він почав сам йому дзвонити. ОСОБА_34 не відповідав, або у нього був відключений телефон. Зрозумівши, що ОСОБА_34 обманює, він звернувся до правоохоронних органів. На даний час гроші ОСОБА_34 не повернув;
- протоколом усної заяви про злочин від 02.08.2012 року, згідно якої ОСОБА_16 повідомив, що в грудні 2011 року ОСОБА_77 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в сумі 1000 грн. (т. 1 а.с. 104);
По епізоду шахрайських дій відносно потерпілої ОСОБА_10 :
- показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що вона проживає разом із сином ОСОБА_78 . В один з днів лютого 2012 року до неї подзвонив син та повідомив, що йому потрібні гроші в сумі 600 грн., коньяк та цукерки, а також його особисті документи. Він пояснив, що гроші йому потрібні для працевлаштування в управління сільського господарства Звенигородської РДА. При цьому син пояснив, що його туди працевлаштує знайомий ОСОБА_77 . До цього часу вона ОСОБА_34 не знала. Після розмови з сином вона взяла необхідні документи, гроші в сумі 600 грн. та приїхала в м. Звенигородка. В магазині «АТБ» купила коробку цукерок та коньяк на суму 100 грн. Потім, біля магазину «Ліга сервіс» вона зустрілась із сином та ОСОБА_34 і передала останньому гроші, документи, коньяк і цукерки. Під час розмови із ОСОБА_34 він повідомив, що сам працює у сільгоспуправлінні та має добрі стосунки із начальником управління Піковським. Також ОСОБА_34 запевнив, що обов`язково працевлаштує сина. Після цього ОСОБА_34 пішов у приміщення міської ради. Протягом лютого та березня 2012 року вона з сином чекали на працевлаштування. Періодично дзвонили ОСОБА_34 та цікавились цим питанням. В свою чергу ОСОБА_34 переконливо розповідав про те, що необхідно трохи почекати, оскільки на вказану посаду відбувається конкурс, який проводиться обласною державною адміністрацією. Згодом вона дізналась, що на посаду, на яку ОСОБА_34 обіцяв працевлаштувати сина, взяли іншу людину. Вона почала дзвонити до ОСОБА_79 , але він не відповідав. Потім запевняв, що та людина працює тимчасово та проходить випробувальний термін. Згодом вона зрозуміла, що ОСОБА_34 її обманув та пішла до його матері, яка працює в міській раді. Мати віддала їй 200 грн., а 500 грн. пообіцяла віддати пізніше. Після цього, вона звернулась в міліцію;
- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що до червня 2012 року він працював у магазині «Ліга-Сервіс», а саме був представником банку ОТП та займався побутовим кредитуванням. В магазині він познайомився із ОСОБА_34 . В березні 2012 року він повідомив ОСОБА_34 , що хоче працевлаштуватися за спеціальністю. ОСОБА_34 сказав, що його мати працює в управлінні сільського господарства та обіймає посаду бухгалтера, а він може працевлаштувати його туди. На пропозицію ОСОБА_34 він погодився. Приблизно через два тижні, ОСОБА_34 передзвонив та попросив зустрітися. Оскільки в той день він був на робочому місці, то вийшов на вулицю, де зустрівся із ОСОБА_34 . При зустрічі останній сказав йому, що необхідні особисті документи: ксерокопія паспорта, диплома та інші, а також коробка цукерок, коньяк та гроші в сумі 600 грн. Він передзвонив своїй матері та повідомив про це. В той же день мати зустрілася із ОСОБА_34 та передала йому гроші та речі, про які він говорив. На роботу ОСОБА_34 його так і не влаштував. В подальшому він неодноразово дзвонив та зустрічався із ОСОБА_34 . Під час зустрічей ОСОБА_34 весь час говорив, що в даний час питання про працевлаштування вирішується;
- заявою ОСОБА_10 від 11.07.2012 року, що зареєстрована в ЖРЗПЗ Звенигородського РВ 12.07.2012 року, в якій вона просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , який в лютому 2012 року шахрайським шляхом заволодів її грошовими коштами в сумі 700 грн. (т. 1 а.с. 118);
- протоколом явки з повинною ОСОБА_3 від 12.07.2012 року, в якому він власноручно написав повідомлення про те, що заволодів грошовими коштами ОСОБА_31 в сумі 1000 грн. та обіцяв влаштувати його на роботу в агро відділ міської ради. На роботу не влаштував та гроші не повернув (т. 1 а.с. 120);
- розпискою ОСОБА_10 про повернення матір`ю ОСОБА_34 боргу в сумі 200 грн. та залишок боргу в сумі 500 грн. (т. 1 а.с. 121)
- розпискою ОСОБА_10 від 21.02.2014 року про отримання в рахунок відшкодування заподіяної ОСОБА_3 шкоди грошей в сумі 500 грн. (т. 3 а.с. 135).
По епізоду шахрайський дій відносно потерпілої ОСОБА_12 :
- показаннями потерпілої ОСОБА_37 про те, що приблизно в березні 2012 року до неї зателефонував ОСОБА_80 і запитав, чи не хоче вона заробити грошей. Сказав, що треба взяти в кредит товар, після чого його знайомий ОСОБА_34 реалізує товар, а вона отримає гроші. Вона погодилась і вони домовились про зустріч. В той же день, приблизно о 10 год. по вул. Ювілейній в м. Ватутіне, вона зустрілась з ОСОБА_38 і ОСОБА_34 та на автомобілі таксі поїхали в м. Черкаси. З ними також поїхав чоловік на ім`я ОСОБА_81 . Вони хотіли взяти в кредит телевізор, але не дали. В одному з магазинів вона взяла в кредит два мобільні телефони марки «Нокіа» та «Самсунг» на суму 3000 грн. При цьому ОСОБА_34 дав їй 500 грн. на перший внесок. Після цього, вони поїхали в м. Звенигородка, де біля якогось будинку ОСОБА_34 вийшов з автомобіля та кудись пішов. Через деякий час повернувся та повідомив, що продав телефони «валютчику» за 1 200 грн. На її запитання, в чому полягає її вигода, відповів, що наступного дня він їх викупить і перепродасть, а потім поверне гроші. Після цього, її завезли в м. Ватутіне. Коли вона виходила з автомобіля, ОСОБА_34 пообіцяв подзвонити, але більше вона його не бачила. На дзвінки він не відповідав. В якому банку вона брала кредит не пам`ятає. Документів на кредит вона не брала, але розуміє, що кредит доведеться повертати їй;
- показаннями свідка ОСОБА_82 про те, що із ОСОБА_52 він познайомився на початку 2012 року в м. Ватутіне. Макєєву знає давно. Приблизно в лютому 2012 року ОСОБА_37 подзвонила до нього та поросила допомогти оформити кредит, оскільки їй терміново потрібні були гроші. Він повідомив про це ОСОБА_34 . Через деякий час в м. Ватутіне він, ОСОБА_34 та ОСОБА_37 зустрілись. ОСОБА_34 та ОСОБА_83 порозмовляли між собою, після чого вони всі разом на автомобілі таксі поїхали в м. Черкаси. ОСОБА_84 пішла до магазину «Ельдорадо» та вийшла звідти з двома коробками з мобільними телефонами, які взяла в кредит. В м. Черкаси Макєєва хотіла здати телефони в ломбард, але не здала, оскільки її не влаштувала ціна. Після цього, вони поїхали в м. Звенигородка. Макеєва запитала, чи може хтось купити в неї ці телефони. ОСОБА_34 запропонував продати телефони одному із своїх знайомих в м. Звенигородка, на що ОСОБА_37 погодилась. Приїхавши в м. Звенигородка, ОСОБА_34 до когось зателефонував. Потім вони під`їхали до якогось будинку, з якого вийшов чоловік. Сокоренко вийшов з автомобіля разом з ОСОБА_37 . Чоловік віддав гроші за телефони ОСОБА_37 . Вона одразу віддала 600 грн. ОСОБА_34 , які той платив як перший внесок за кредит. Таксі оплачувала ОСОБА_37 після повернення в м. Звенигородку;
- протоколом усної заяви про злочин від 14.07.2012 року, в якому потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що в березні 2012 року ОСОБА_77 шахрайським шляхом заволодів двома її мобільними телефонами, які вона взяла в кредит з його ініціативи, заподіявши їй шкоду в розмірі 2500 грн. (т. 1 а.с. 142).
По епізоду шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_11 :
- показаннями потерпілого ОСОБА_11 про те, що із ОСОБА_34 познайомився через свого знайомого ОСОБА_85 влітку 2012 року. Йому потрібні були будівельні матеріали і ОСОБА_86 дав йому телефон ОСОБА_34 , щоб купити хату «під розборку». Вони зустрілись із ОСОБА_34 в м. Ватутіне та поїхали в с. Рубаний міст Лисянського району дивитись хату. Сокоренко при цьому завірив, що хата належить йому. Потім вони повернулися в м. Ватутіне та він передав ОСОБА_34 6500 грн., а той написав розписку. При цьому були присутні ОСОБА_87 , ОСОБА_88 та ОСОБА_89 . Через деякий час він з друзями поїхав розбирати хату, але приїхав якийсь невідомий чоловік, який представився дядьком ОСОБА_34 та почав кричати на них: «Що ви робите?» При цьому сказав, що хата належить не ОСОБА_34 , а його сестрі. Вони зібрали інструмент та поїхали додому. Сокоренко йому грошей не повернув;
- показаннями свідка ОСОБА_90 про те, що одного разу ОСОБА_87 подзвонив до ОСОБА_33 і сказав, що у нього є знайомий, який хоче продати будинок на розборку будівельних матеріалів. Ним виявився ОСОБА_34 . Вони зідзвонились із ОСОБА_34 , забрали його, та на автомобілі ОСОБА_91 «Мерседес» поїхали в с. Рубаний міст Лисянського району. Там вони подивились будинок та заходили до сусідів пити воду, зі слів яких зрозуміли, що ОСОБА_34 є власником будинку. Потім у м. Ватутіне ОСОБА_34 написав розписку ОСОБА_33 , що він отримав за будинок 6500 грн., а саме 200 доларів США та 4900 грн. Через пару тижнів він з ОСОБА_33 , ОСОБА_92 і ОСОБА_93 поїхали на автомобілі Манукяна «Газель» в с. Рубаний міст та стали розбирати будинок. Потім приїхав невідомий чоловік і сказав, що ОСОБА_34 його племінник, але він не власник будинку. Вони зібрались та поїхали в м. Ватутіне. Дзвонили до ОСОБА_34 , але той не брав трубку. Вдома його теж не було;
- показаннями свідка ОСОБА_91 , який повністю підтвердив показання потерпілого ОСОБА_33 та свідка ОСОБА_94 ;
- протоколом усної заяви про злочин від 23.07.2012 року, в якому потерпілий ОСОБА_11 повідомив про те, що 10.06.2012 року ОСОБА_77 шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами в сумі 6500 грн. (т. 1 а.с. 127);
- розпискою ОСОБА_3 від 06.06.2012 року про те, що він продав будівлю в с. Рубаний міст Лисянського району ОСОБА_11 за 6500 грн. в присутності свідків ОСОБА_90 та ОСОБА_95 (т. 1 а.с. 137).
По епізоду шахрайських дій відносно потерпілого ОСОБА_13 :
- показаннями потерпілого ОСОБА_13 про те, що із ОСОБА_34 він знайомий з травня 2012 року. В кінці травня 2012 року він зустрівся із ОСОБА_34 в універмазі в м. Звенигородка та останній в розмові повідомив, що в нього є можливість придбати в м. Тальне два плазмових телевізора за вигідною ціною 6000 грн. Він погодився на таку пропозицію та вони домовились про зустріч наступного дня. На другий день ОСОБА_34 зателефонував до нього та повідомив, що чекає в м. Тальне і готовий отримати кошти, а взамін віддати обіцяні телевізори. Він позичив гроші в своєї матері та на власному автомобілі поїхав в м. Тальне. Там в центрі міста зустрівся із ОСОБА_34 , поряд з яким знаходився ще один незнайомий молодий чоловік. В подальшому йому стало відомо, що це був ОСОБА_96 . ОСОБА_34 сказав, щоб він дав йому 6000 грн. і запевнив, що через декілька хвилин він отримає телевізори. Потім ОСОБА_34 та ОСОБА_96 пішли в бік прилеглих будинків. Він став їх чекати поряд зі своїм автомобілем. Чекав близько 10-15 хвилин. Потім зрозумів, що його обманули та почав шукати ОСОБА_34 серед будинків, але не знайшов. В цей час поряд з одним із магазинів він помітив ОСОБА_96 . Він підійшов до нього та той повідомив, що ОСОБА_34 зник в невідомому напрямку. Він разом з ОСОБА_96 поїхав додому до ОСОБА_34 , але його вдома не було. Мати ОСОБА_34 сказала, що гроші повернуть. По даному факту він звернувся в міліцію. Потерпілий наполягав на тому, що не позичав ОСОБА_34 грошей, а дав йому їх саме на придбання телевізорів за вигідною ціною, яку запропонував останній. За час розгляду справи в суді ОСОБА_34 повернув йому 450 грн., про що він написав розписку;
- показаннями свідка ОСОБА_97 про те, що в кінці травня 2013 року він був присутній при розмові ОСОБА_34 та ОСОБА_98 , в якій ОСОБА_34 сказав, що може купити плазмові телевізори на базі в м. Тальне по вигідній ціні, а саме по 3000 грн. за штуку. ОСОБА_99 захотів купити два плазмових телевізори та позичив кошти в сумі 6000 грн. у своєї матері. Наступного дня ОСОБА_99 розповідав, що возив гроші ОСОБА_34 в м. Тальне, однак той після передачі коштів зник. Вони з ОСОБА_99 дзвонили ОСОБА_34 та їздили до нього додому, однак ОСОБА_34 не повернув гроші та не передав обіцяних телевізорів;
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.05.2012 року, в якому потерпілий ОСОБА_13 повідомив, що 25.05.2012 року близько 14 год. 00 хв. в м. Тальне Черкаської області ОСОБА_77 зловживаючи довірою заволодів його грошовими коштами в сумі 6000 грн. (т. 1 а.с. 237).
Суд не приймає до уваги заперечення обвинуваченого ОСОБА_3 щодо заволодіння ним шахрайським шляхом грошовими коштами потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та вважає їх обраною позицією захисту для уникнення кримінальної відповідальності. Його показання є непереконливими та спростовуються сукупністю досліджених в суді доказів.
Зокрема, посилання сторони захисту на те, що обвинувачений з потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_7 разом брали кредити на техніку та отримували від цього вигоду спростовується тим, що придбану техніку ОСОБА_3 залишав собі, а потерпілі не отримували обіцяної вигоди та змушені повертати кредити самостійно. Посилання сторони захисту на наявність відносин позички між обвинуваченим та потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_13 категорично заперечуються самими потерпілими та спростовують показаннями свідків ОСОБА_32 і Табацького. Посилання щодо наявності цивільно-правових відносин між потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_34 , а саме укладення ними договору купівлі-продажу будинку в простій письмовій формі, також не є слушними, оскільки ОСОБА_34 не є власником будинку та не мав права його продавати. Його дії були спрямовані саме на заволодіння обманним шляхом грошовими коштами потерпілого.
Враховуючи те, що судом не встановлено підстав для обмовляння обвинуваченого потерпілими, як не наведено таких підстав і самим обвинуваченим, суд кладе в основу вироку саме показання потерпілих, які є послідовними, логічними та повністю узгоджуються з іншими доказами по справі.
Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, а його вина доведена повністю.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення аналогічного злочину, має не зняту і не погашену судимість, вину визнав частково, за місцем проживання характеризується посередньо, має малолітню дитину та вагітну дружину, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає часткове відшкодування завданої шкоди, а саме потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі, оскільки вважає, що призначення саме такого виду покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.
При вирішенні питання цивільних позовів потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого матеріальної та моральної шкоди суд виходить з наступного.
В ході судового слідства доведена вина ОСОБА_3 у заволодінні майном потерпілих шляхом обману та зловживання довірою, а також характер і розмір заподіяної шахрайством матеріальної шкоди.
Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд, в тому числі і цивільного позову, провадиться лише в межах пред`явленого обвинувачення.
ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в заволодінні майном ОСОБА_13 на загальну суму 6000 гривень, яка відповідає заявленій в позовній заяві матеріальній шкоді. В ході судового розгляду справи ОСОБА_3 визнав позов в частині матеріальної шкоди та частково відшкодував ОСОБА_13 завдану шкоду в сумі 450 грн., про що потерпілий надав розписку.
Крім того, ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення, з урахуванням внесених прокурором змін, в заволодінні майном ОСОБА_8 на загальну суму 115327 грн. 76 коп., яка не відповідає заявленій в позовній заяві матеріальній шкоді на суму 118032 грн. 76 коп.
При вирішенні цивільних позовів суд не може вийти за межі пред`явленого обвинувачення, а тому при частковому задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 суд виходить з пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення.
Доведеними позивачами і підлягаючими відшкодуванню є їхні моральні страждання, які ОСОБА_13 оцінив в 1000 грн., ОСОБА_7 оцінив в 2000 грн., а ОСОБА_8 в 4000 грн., оскільки потерпілі морально страждали від усвідомлення факту заволодіння їхнім майном, від порушення нормального перебігу життя, від непередбаченої втрати часу на участь в кримінальному процесі, від втрати відчуття захищеності і гарантованої Конституцією України недоторканості майна, від зміни якості життя внаслідок втрати майна і грошей. Позовні вимоги потерпілих і визначений кожним з них грошовий еквівалент моральних страждань суд вважає не завищеними і справедливими.
В зв`язку з викладеним, заявлена потерпілими та доведена в суді матеріальна і моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в зазначених вище межах згідно ст.ст.1166, 1167, 1179 ЦК України.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати, які складаються з витрат потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на правову допомогу та підтверджені документально, суд відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілих.
За таких обставин з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути 250 грн. на користь потерпілого ОСОБА_13 , 4250 грн. на користь потерпілого ОСОБА_7 та 2950 грн. на користь потерпілого ОСОБА_8 .
Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового слідства не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.
Цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_13 5550 (п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн. матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. моральної шкоди.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 115327 (сто п`ятнадцять тисяч триста двадцять сім) грн. 76 коп. матеріальної шкоди та 4000 (чотири тисячі) грн. моральної шкоди.
Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати на правову допомогу на користь потерпілого ОСОБА_13 в сумі 250 (двісті п`ятдесят) грн., на користь потерпілого ОСОБА_7 в сумі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн. та на користь потерпілого ОСОБА_8 в сумі 2950 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят) грн.
Речові докази в справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1