У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Гошовської Т.В., Пошви Б.В.

за участю прокурора

Драгана В.М.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 11 жовтня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами потерпілих ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на вирок апеляційного суду Донецької області від 21
червня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Червона Україна
першотравневого району Донецької області, громадянина України, не судимого, -

засуджено за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК
України на 15 років позбавлення волі.

Постановлено
стягнути зі ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди 675 грн. та
моральної шкоди - 50 000 грн.

Вирішено питання про долю речових
доказів.

Як визнав суд, ОСОБА_3 вчинив умисне вбивство двох осіб за таких обставин.

ОСОБА_3 працював ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_3 с. Камишевате
Першотравневого району Донецької області. ОСОБА_4 неодноразово
робив ОСОБА_3 зауваження щодо недоліків у роботі і між ними виникали
конфлікти.

ІНФОРМАЦІЯ_4 приблизно о 15
годині ОСОБА_3, перебуваючи біля магазину ПП “Фарат”, розташованого по
вул. Леніна, 27 у с.
Камишевате Першотравневого району, зустрів ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

ОСОБА_4 у присутності ОСОБА_5 почав висловлювати своє невдоволення з приводу
відсутності ОСОБА_3 на робочому місці, використовуючи
нецензурні слова.

Після цього ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на службовому автомобілі “ІЖ 2715” поїхали на кладовище
с. Камишевате, щоб пом'янути друзів, а ОСОБА_3 залишився біля магазину.

На ґрунті виниклих особистих неприязних
відносин у ОСОБА_3, який перебував у стані алкогольного
сп'яніння, з помсти виник умисел на умисне вбивство двох осіб - ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Останній, на думку ОСОБА_3, не став на його захист під час ображання його ОСОБА_4.

ОСОБА_3, відчуваючи
неприязність до ОСОБА_4 і ОСОБА_5, приїхав додому
на власному автомобілі ЗАЗ “Славута” д/н НОМЕР_1, де взяв свою мисливську рушницю марки
ІЖ 43-Е 12-го калібру, заряджену двома патронами, і на тому ж автомобілі поїхав
у сторону кладовища с.
Камишевате, вважаючи, що там перебувають ОСОБА_4 і ОСОБА_5

Проїжджаючи біля будинку АДРЕСА_1, ОСОБА_3 побачив стоячий службовий автомобіль
“ІЖ 2715” агроцеху № 12, на якому
їздив ОСОБА_4, і, зупинившись біля нього, побачив, що в ньому сидять ОСОБА_4 і ОСОБА_5

ОСОБА_3 у стані
алкогольного сп'яніння взяв заряджену рушницю ІЖ 43-Е у ліву руку, підійшов до
службового автомобіля, знаючи, що в ньому перебувають ОСОБА_4 і ОСОБА_5, діючи умисно з метою позбавлення останніх життя і
бажаючи настання їх, смерті з мотивів особистих неприязних стосунків, розуміючи
протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений
на вбивство двох осіб, здійснив постріл у область голови ОСОБА_4, а потім здійснив
постріл в область голови ОСОБА_5

Діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді наскрізного
вогнепального дробового поранення голови з вхідним дробовим пошкодженням у
лівій скроневій області, дірковим переломом лівої скроневої кістки зі сколенням
внутрішніх пластинок, пошкодженням речовини головного мозку і вхідним отвором у
правій завушній області, від яких останній помер на місці.

Діями ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді сліпого
вогнепального дробового поранення голови з пошкодженням речовини головного
мозку, пошкодженням лівого очного яблука, придатків лівого ока, стінок
лівої очниці, пошкодженням кісток зводу
черепа, грубе руйнування речовини головного мозку, від яких останній помер на
місці.

У касаційних скаргах:

потерпіла ОСОБА_1 та потерпілий ОСОБА_2 просять вирок
суду змінити у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню
тяжкості вчиненого злочину, особі засудженого та наслідків, які настали і
призначити засудженому довічне позбавлення волі. При цьому посилаються на те,
що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості
вчиненого злочину та його наслідки у виді загибелі двох чоловік; безпідставно в
якості обставини, яка пом'якшує покарання визнав з'явлення ОСОБА_3 із зізнанням в органи міліції; дані про його особу,
зокрема, негативну поведінку засудженого у побуті. Також потерпілі зазначають,
що ОСОБА_3 свою вину визнав частково, у вчиненому не розкаявся та
давав щодо обставин вчинення злочину неправдиві показання з метою уникнути
відповідальності.

Заслухавши доповідача, пояснення
прокурора, який заперечував проти задоволення касаційних скарг потерпілих,
перевіривши матеріали справи та, обговоривши доводи касаційних скарг, колегія
суддів вважає, що касаційні скарги потерпілих не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, зазначених у
вироку, по суті не оспорюється і підтверджується сукупністю доказів, зібраних у
встановленому законом порядку і досліджених судом, яким надана належна оцінка.
Ці докази детально викладені у вироку суду.

Дії засудженого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано
за пунктом 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

Призначене засудженому покарання
відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки його вид та строк визначений
судом з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даним про особу
засудженого, з яких убачається, що він злочин вчинив уперше, раніше ні в чому
осудному помічений не був, працював, позитивно характеризується за місцем
роботи та проживання, має сім'ю.

Крім того, як убачається з матеріалів
справи, ОСОБА_3 після вчинення злочину у той же день з'явився до
Першотравневого РУ ГУ МВС України у Донецькій області та власноручно подав явку
з повинною, у якій визнав факт вчинення ним злочинів. За таких обставин суд
обґрунтовано визнав це як з'явлення із зізнанням та врахував як обставину, яка
пом'якшує покарання.

Посилання потерпілих на те, що суд при
призначенні покарання не врахував те, що ОСОБА_3 не визнав свою вину повністю та давав
показання, в яких намагався применшити свою винуватість у вчиненому, є
безпідставними, оскільки у відповідності до вимог кримінального закону
зазначені обставини не є такими, які впливають на призначення покарання та
зумовлені обраною ОСОБА_3 позицією свого захисту.

Призначене засудженому покарання є
необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи викладене, підстав для
скасування вироку у зв'язку з м'якістю призначеного засудженому покарання, як
про це ставиться питання у касаційних скаргах потерпілих, колегія суддів не
вбачає.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування чи зміну вироку, по
справі не встановлено.

Керуючись статями 394-396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги потерпілих залишити
без задоволення, а вирок апеляційного суду Донецької області від 21 червня 2007
року щодо ОСОБА_3 - без зміни.

С У Д Д І:

Гошовська Т.В. Кравченко К.Т. Пошва Б.М.