ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/1372/14-к
Провадження по справі № 1-кп/514/5/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2015 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта неповна середня, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, не заміжньої, на утриманні одна малолітня, дитина, не працюючої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
На початку лютого 2014 року, у вечірній час доби /точної дати встановити не представилось можливим/ обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення металобрухту, проникли на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_8 .. Знаходячись на території даного домоволодіння, яке потерпілий ОСОБА_8 використовував як тимчасове сховище, для зберігання своїх господарських предметів та інструментів обвинувачені викрали звідти металобрухт загальною вагою 117 кг., вартістю 2 гривні за 1 кг. чорного металу на загальну суму 234 гривні. Після цього, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Таким чином, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 234 гривні. На теперішній час матеріальна шкода відшкодована.
Крім цього, на початку лютого 2014 року, у вечірній час доби /точної дати встановити не представилось можливим/ обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна проникли в домоволодіння, розташоване по АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_7 та викрали звідти б/в дитячу полімерну ванну вартістю 70 гривень, б/в ковдру розміром 2х1,5 вартістю 250 гривень, б/в підковдру розміром 2х1,7 вартістю 50 гривень, картонну коробку, в якій знаходились кружки скляні ємністю 0,2 літра в кількості 6 штук, вартістю 13 гривень 30 копійок за одну кружку, загальною вартістю 79 гривен 80 копійок, картонну коробку, в якій знаходились стакани скляні в кількості 6 штук, ємністю 0,15 літрів, вартістю 5 гривень 80 копійок за одну склянку, загальною вартістю 34 гривні 80 копійок, дві скляні банки з домашньою консервацією, ємністю 0,5 літрів кожна, вартістю 15 гривень за одну банку, загальною вартістю 30 гривень та б/в дитячу коляску вартістю 1200 гривень. Після цього, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд. Таким чином, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) спричинили потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1714 гривень 60 копійок. На теперішній час викрадене майно потерпілій ОСОБА_7 повернуто.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе повністю винною в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях та пояснила суду, що дійсно на початку лютого 2014 року у вечірній час /точної дати вона не пам`ятає/ особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) запропонувала їй на її сестрі обвинуваченій ОСОБА_5 вчинити крадіжку металобрухту з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_8 .. В цей час всі вони знаходились в стані алкогольного сп`яніння і погодилися з пропозицією особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) про викрадення металобрухту.
Прийшовши до вищевказаного домоволодіння, особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) через паркан проникла на територію домоволодіння, а вона та її сестра обвинувачена ОСОБА_5 залишилися біля паркану. Після цього, особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) стала передавати через паркан металобрухт, а вона та обвинувачена ОСОБА_5 складали цей металобрухт у мішок. Після чого вони віднесли металобрухт на приймальний пункт та здали його, отримавши гроші. Скільки точно грошей вони отримали за викрадений металобрухт вона не знає, оскільки особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) залишили гроші у себе. Вона згодна з тим, що вони викрали металобрухту в кількості 117 кг., на загальну суму 234 гривні. На теперішній час вони відшкодували шкоду потерпілому ОСОБА_8 і він претензій до них немає.
Також, після цього на початку лютого 2014 року у вечірній час /точної дати вона не пам`ятає/ особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) запропонувала їй та обвинуваченій ОСОБА_5 скоїти крадіжку майна з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , яке належить потерпілій ОСОБА_7 .. Всі вони перебували в стані алкогольного сп`яніння і з пропозицією особи погодилися. Прийшовши до вказаного домоволодіння вона та обвинувачена ОСОБА_5 залишилися біля будинку, а особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) проникла в будинок і винесла звідти б/в дитячу полімерну ванну, б/в ковдру, б/в підковдру, картонну коробку, в якій знаходились кружки скляні ємністю 0,2 літра в кількості 6 штук, картонну коробку, в якій знаходились стакани скляні в кількості 6 штук, ємністю 0,15 літрів, дві скляні банки з домашньою консервацією, ємністю 0,5 літрів кожна та б/в дитячу коляску. Викрадені речі вони склали в дитячу коляску та відвезли до себе додому. На другий день ці речі були в них виявлені працівниками міліції і вони їх повернули потерпілій.
В скоєних кримінальних правопорушеннях вона розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе повністю винною в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, дала суду аналогічні пояснення. Також, пояснила, що в скоєних кримінальних правопорушеннях вона розкаюється та просить суворо її не карати.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 12 лютого 2014 року вранці їй стало відомо, що з її домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 була скоєна крадіжка речей, а саме: б/в дитячої полімерної ванни, б/в ковдри, б/в підковдри, картонної коробки, в якій знаходились кружки скляні ємністю 0,2 літра в кількості 6 штук, картонної коробки, в якій знаходились стакани скляні в кількості 6 штук, ємністю 0,15 літрів, двох склянних банок з домашньою консервацією, ємністю 0,5 літрів кожна та б/в дитячої коляски. Всі ці речі були виявлені вдома у обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та повернуті їй. Питання про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вона залишає на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що він ніяких матеріальних та моральних претензій до обвинувачених немає та просить їх суворо не карати.
Враховуючи пояснення обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 те, що вони не оспорюють фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості їх позиції, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_7 , і дослідженням доказів, які характеризують осіб обвинувачених, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Також, суд приходить до висновку, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у сховище чи житло.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України суд відносить щире каяття.
До обставин, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в силу ст. 67 КК України суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.
Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів і вважає можливим призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі.
Крім того, беручи до уваги те, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_5 позитивно характеризуються, щиро розкаюються, відношення обвинувачених до вчиненого кримінального правопорушення, визнання ними своєї вини, добровільне відшкодування завданого матеріального збитку, знаходження у обвинуваченої ОСОБА_5 на утриманні однієї малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, в зв`язку з цим до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 можливо застосувати ст. 75 КК України звільнивши їх від відбування покарання з іспитовим строком.
Цивільний позов по справі не заявлено, судових витрат не має.
Також, суд дійшов висновку, що речові докази у справі: б/в дитячу полімерну ванну, б/в ковдру, б/в підковдру, картонну коробку, в якій знаходились кружки скляні ємністю 0,2 літра в кількості 6 штук, картонну коробку, в якій знаходились стакани скляні в кількості 6 штук, ємністю 0,15 літрів, дві скляні банки з домашньою консервацією, ємністю 0,5 літрів кожна та б/в дитячу коляску, які знаходяться у потерпілої ОСОБА_7 необхідно залишити останній.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371; 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 визнати винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їм покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі кожній.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік і шість місяців відносно кожної.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обов"язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази у справі: б/в дитячу полімерну ванну, б/в ковдру, б/в підковдру, картонну коробку, в якій знаходились кружки скляні ємністю 0,2 літра в кількості 6 штук, картонну коробку, в якій знаходились стакани скляні в кількості 6 штук, ємністю 0,15 літрів, дві скляні банки з домашньою консервацією, ємністю 0,5 літрів кожна та б/в дитячу коляску, які знаходяться у потерпілої ОСОБА_7 - залишити останній.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку обвинуваченим та прокурору вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1