Справа № 712/5572/13-к
Провадження № 1кп/712/304/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2014 року

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

представників цивільного

позивача - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузівка Жашківського району Черкаської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, працюючого генеральним директором «Концерну техновоєнсервісу» Міністерства оборони України, учасник бойових дій, інвалід 2 групи загального захворювання, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що він 19.08.2011 року у денний період часу, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, в денний період часу використав завідомо підроблений документ архівну довідку № 36889 від 0904.2007 року, в якій зазначено неправдиві відомості про те, що він з 14.06.1986 року по 14.07.1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії Чорнобильської АЕС в Чорнобильській зоні № 3 в с. Сувіди Гомельської області республіки Білорусь, а згідно даних трудової книжки він в зазначений період часу працював на посаді водія третього класу Жашківського об`єднання «Райсільгоспхімія» і межі м. Жашків Черкаської області не покидав, і згідно дійсної довідки з Галузевого архіву Міністерства оборони України, вказана довідка йому не видавалась, запити до архіву раніше не надходили і згідно даних ІНФОРМАЦІЯ_3 він по облікових даних про участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС також не значиться та 30.08.2007 року протоколом облдержадміністрації Черкаської області № 180 йому було підтверджено статус ліквідатора аварії на Чорнобильській АЕС та 02.10.2007 року видане посвідчення ліквідатора наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році 2 категорії, звернувся в Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195, де використовуючи завідомо підроблений документ довідку Галузевого державного архіву МОУ про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримав право на пенсію за віком відповідно ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», в результаті чого за період з 21.07.2011 року по 31.05.2012 року незаконно отримав пенсію в загальній сумі 1246, 36 грн., чим завдав матеріальних збитків бюджету держави на вищевказану суму.

Він же, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, в денний період часу звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Черкаси, що розташований за адресою: м. Черкаси, вул. Хрещатик, 195, де використовуючи завідомо підроблену архівну довідку Галузевого державного архіву МОУ про участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, отримав право на пенсію за віком відповідно ЗУ «Про Статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», в результаті чого за період з 21.07.2011 року по 31.05.2012 року незаконно отримав пенсію в загальній сумі 1246, 36 грн., чим завдав матеріальних збитків бюджету держави на вищевказану суму.

Він же, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, в денний період часу звернувся в Управління праці та соціального захисту населення Соснівського району про видачу йому посвідчення 2 категорії і на підставі якої отримав 02.10.2007 року в Черкаській облдержадміністрації посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році (категорія 2), серія НОМЕР_1 , та відповідно до ст. 20-21 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи», незаконно, умисно, з корисливих мотивів, завідомо знаючи, що до учасників ліквідації Чорнобильської АЕС ніякого відношення не має, отримав компенсацію вартості продуктів харчування, починаючи з липня 2011 року по червень 2012 року в сумі 152, 50 грн. щомісячно, а всього на загальну суму 1830 грн. та у вказаний період часу незаконно отримав відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи» щорічні допомоги на оздоровлення по 100 грн. щорічно, в період часу з січня 2011 року по грудень 2012 року, а всього на загальну суму 200 грн., та таким чином незаконно, умисно, з корисливих мотивів, повторно заволодів грошовими коштами Держави в особі управління праці та соціального захисту населення Соснівського району Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради на загальну суму 2030 грн.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_10 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав та пояснив, що з березня 1986 року він працював у Жашківському об`єднанні «Райсільгоспхімія». У червні 1986 року його з іншими чоловіками викликали у Жашківський військомат і запропонували прийняти участь у наданні допомоги на Чорнобильській АЕС. Він погодився, і його було направлено до збірного пункту у м. Ірпінь Київської області. Потім його переправили до с. Сувіди Гомельської області у розпорядження командира військової частини № НОМЕР_2 . Під час перебування у вказаній частині він виконував завдання, пов`язані із перевезенням людей та різних вантажів, оскільки на той час працював водієм. Після виконання поставлених задач він повернувся додому. За фактом його перебування у зоні № НОМЕР_3 з 14.06.1986 року по 14.07.1986 року, командир в/ч НОМЕР_2 вніс відповідну відмітку у його військовому квитку і засвідчив печаткою.

Знаючи, що ліквідатори наслідків аварії на Чорнобильській АЕС мають право на додаткову доплату до пенсії, він, з метою отримання підтвердження свого знаходження у вищевказаний період у Чорнобилі, звернувся з письмовим запитом до Галузевого державного архіву МОУ, до якого додав ксерокопію свого військового квитку. На вказаний запит архів надіслав довідку № 36889 від 09.04.2007 року про те, що у період часу з 14.06.1986 року по 14.07.1986 року він знаходився у зоні № 3, виконував поставлені задачі і отримав опромінення у 9,42 бер. Отримавши зазначену довідку, він подав її копію та інші необхідні документи до спеціальної комісії управління соціального захисту населення Черкаської ОДА. За результатами розгляду комісія прийняла рішення і видала йому посвідчення учасника ліквідації наслідків на ЧАЕС. В 2011 році, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я він пройшов ВСЕК і йому була встановлена друга група інвалідності. Під час оформлення пенсії він надав до УПФУ Придніпровського району м. Черкаси копію військового квитка, копію архівної довідки, копію посвідчення ліквідатора наслідків аварії на ЧАЕС та довідку про призначення інвалідності. На підставі вищевказаних документів йому було оформлено пенсію. В березні 2012 року йому надійшов лист з УПФУ Придніпровського району м. Черкаси, у якому зазначалось, що йому скасована додаткова пенсія, оскільки на запит Фонду, Галузевий архів МОУ повідомив, що довідку № 36889 від 09.04.2007 року про його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не надавав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_10 в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження по пред`явленому йому обвинуваченню за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, оскільки державним обвинувачем не було надано обґрунтованих, достовірних, належних та допустимих доказів його вини, а було лише посилання в обвинуваченні на його винність у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується наступними доказами:

- показами свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні підтримала покази, дані під час досудового розслідування та пояснила, що з 2007 року вона працює в Черкаському ОМВК. ОСОБА_10 прибув із Жашківського військомату в Черкаський ОМВК 24.07.1986 року. Для постановки на облік потрібні паспорт та військовий квиток. Облікова картка при переміщенні військовозобов`язаного за ним не переміщується, а інформація береться з військового квитка. Інформація до облікової картки ОСОБА_10 була занесена на підставі архівної довідки № 36889 із Галузевого архіву, яку ОСОБА_10 приніс особисто, оскільки вона прийшла на його адресу. У військоматі є перелік військових частин, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та місце їх дислокації.

- показами свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні підтримала покази, дані під час досудового розслідування та пояснила, що в 2011 року до пенсійного фонду звернувся ОСОБА_10 та подав документи на призначення пенсії. Відповідно наданих документів, ОСОБА_10 являвся ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, тому з 21.07.2011 року він почав отримувати пенсію по інвалідності та додаткову пенсію, як особа, що брала участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. В квітні 2012 року в зв`язку з перевіркою, Фонд отримав відповідь з Галузевого архіву МОУ, в якій зазначалось, що довідка № 36889 від 09.04.2007 року ОСОБА_10 не видавалась. В зв`язку з цим ОСОБА_10 була припинена виплата додаткової пенсії, а відповідні матеріали направлені в правоохоронні органи.

- показами свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні підтримав покази, дані під час досудового розслідування та пояснив, що в 1986 році працював водієм та їздив в Чорнобильську зону с. Неданчичі з головним інженером ОСОБА_14 .. ОСОБА_10 в якості водія також перебував в межах цієї зони. Після того, як він розбив свою машину, більше в зону не їздив, тому йому не відомо скільки днів та де перебував ОСОБА_10 , також йому нічого не відомо про в/ч НОМЕР_2 .

- даними повідомлення з Пенсійного фонду № 1588/04 від 28.01.2013 року (а.м.к.п. 6);

- даними заяви про призначення/перерахування пенсії від ОСОБА_10 (а.м.к.п. 8);

- даними трудової книжки серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 ( а.м.к.п. 9);

- даними посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорія 2 серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , видане 02.10.2007 року (а.м.к.п. 11);

- даними архівної довідки Галузевого архіву МОУ № 36889 від 09.04.2007 року на ім`я ОСОБА_10 (а.м.к.п. 12);

- даними довідки з Галузевого державного архіву МОУ від 28.04.2012 року про те, що відомості щодо участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_10 відсутні (а.м.к.п. 45);

- даними довідки з Галузевого архіву МОУ № 25198 від 31.05.2013 року про те, що довідка 36889 від 09.04.2007 року видавалась не на ОСОБА_10 , а на іншу особу (а.м.к.п. 46);

- даними архівної довідки № 179/1/72 від 31.05.2013 року про те, що підтвердити участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС ОСОБА_10 по військовій частині НОМЕР_2 за період з 14.06.1986 року по 14.07.1986 року немає можливості (а.м.к.п. 47);

- даними протоколу огляду предметів та постановою про визнання предметів речовими доказами від 18.07.2013 року, відповідно якого була оглянута пенсійна справа на ім`я ОСОБА_10 (а.м.к.п. 109-110);

- даними довідки № 9 від 19.02.2014 року з ТОВ «Жашків-Райагрохім» про те, що відомості про нарахування заробітної плати по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС на ОСОБА_10 відсутні (а.м.к.п. 191-192);

- даними довідки № 139/4 від 10.02.2014 року з ІНФОРМАЦІЯ_3 , що згідно військово-облікових даних Черкаського ОМВК значиться, що ОСОБА_10 приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в період з 14.06.1986 року по 14.07.1986 року при в/ НОМЕР_2 (а.м.к.п. 194);

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім тих, що досліджено в судових засіданнях, не надійшло. В судових дебатах прокурор просив визнати винним ОСОБА_10 в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України. Обвинувачений просив його виправдати.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, не знайшла свого підтвердження здобутими та дослідженими у ході розгляду справи доказами, а тому є недоведеною.

Так, суд при розгляді справи в межах оголошеної ОСОБА_10 підозри, безпосередньо допитавши обвинуваченого, свідків, оголосивши протоколи, документи та вивчивши всі матеріали кримінального провадження, заслухавши міркування і доводи прокурора, захисника, приходить до переконання, що дані досудового розслідування не підтверджують оголошеної ОСОБА_10 підозри, виходячи з наступного.

Згідно п. 5 глави 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

В судовому засіданні було встановлено, що при зверненні ОСОБА_10 до Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси для отримання пенсії на пільгових умовах, він мав посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 р. (категорія 2) серія НОМЕР_1 від 02.10.2007 р., військовий квиток із записом про те, що з 14.06.1986 р. по 14.07.1986 року виконував службові обов`язки в зоні підвищеної радіації ЧАЕС та отримав опромінення у 9,42 бер., які у відповідності з постановою Ради Міністрів СРСР і ВЧ СПС від 05.06.1986 р. зараховуються в трудовий стаж, який надає право на пенсію по Списку №1. Отже, наявність вказаних первинних документів, перелік яких передбачений у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", надавав право ОСОБА_10 на отримання пенсії на пільгових умовах навіть без надання архівної довідки про його участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Разом з тим слід зазначити, що органами досудового розслідування не було долучено до матеріалів справи, а державним обвинуваченим не було надано в судовому засіданні оригінал архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09.04.2007 року за №36889 про участь ОСОБА_10 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 14.06.1986 року по 14.07.1986 року, яка нібито підроблена.

Доказів того, що вказана архівна довідка є підробленою державним обвинувачем суду надано не було. Факт підробки даної архівної довідки ґрунтується лише на припущеннях. Органами досудового розслідування не було проведено почеркознавчої експертизи чи технічної експертизи документів, які б могли підтвердити чи спростувати факт підроблення довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09.04.2007 року за №36889.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що оригінал архівної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09.04.2007 року за №36889 був вилучений працівниками міліції, однак на даний час вказана довідка відсутня, державним обвинувачем в судовому засіданні не надавалася та її місцезнаходження невідоме.

Крім того, суд приймає до уваги покази свідка ОСОБА_13 , який в судовому підтвердив участь ОСОБА_10 в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та покази свідка ОСОБА_15 , яка в судовому засіданні пояснила, що її чоловік познайомився з ОСОБА_10 в зоні відчуження, а потім, коли вони зустрілися в м. Черкаси здружилися і стали кумами. Чоловік, який також мав посвідчення ліквідатора, багато їй розповідав, як вони працювали в Чорнобильській зоні. На даний час її чоловік помер.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 КПК України суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 91, 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. ст. 370, 373 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, обґрунтованим - на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК, вмотивованим - в якому наведені належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про неможливість покладення їх в основу обвинувачення, оскільки як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи непрямо не підтверджують наявність обставин зазначених в обвинувальному акті.

Таким чином, встановлені судом обставини, згідно яких звинувачення пред`явлене на підставі неналежних доказів, тому всі сумніви щодо доведеності обвинувачення повинні тлумачитись на користь обвинуваченого. Зібрані в кримінальному провадженні допустимі докази об`єктивно не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані. З врахуванням принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого необхідно постановити виправдувальний вирок. Оскільки, суб`єктивна сторона використання завідомо підробленого документу полягає у наданні підробленого документу установам, організаціям особою саме з прямим умислом, а в обвинувальному акті є посилання на те, що обвинувачений знав про завідому підробку архівної довідки, тому орган досудового слідства повинен був такі суб`єктивні наміри обвинуваченого довести згідно вимог КПК. Такі належні докази прямого умислу в матеріалах кримінального провадження відсутні, а обвинувачений це стабільно заперечує. Заперечення обвинуваченого підтверджується тим, що як під час досудового розслідування так і на момент розгляду даного кримінального провадження факт підробки архівної довідки №36889, яка має порядковий номер та відтиск печатки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, органом досудового слідства є не встановленим, тому що лише відомості в архівній довідці №25198 від 31.05.2013 р. про те, що довідка за вих. №36889 від 09.04.2007 р. на ОСОБА_10 не видавалася, не є належним доказом і автоматично не доводить даного факту, тим паче за відсутності в нього певних повноважень та доступу до бланків довідок Галузевого архіву. Органом досудового слідства не надано доказів, що бланки архівних довідок викрадалися чи на архівній довідці стоїть печатка не Галузевого державного архіву Міністерства оборони України, а також не встановлено особу, яка, підробила дану архівну довідку, по скільки факт підроблення документів є складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України і згідно вимог чинного законодавства він доводиться відповідним процесуальним документом, який набрав законної сили, однак такий документ відсутній. В зв`язку з цим, обвинувачений не міг використовувати завідомо підроблений документ. Враховуючи дані факти, суд прийшов до висновку, що дане посилання є припущенням органу досудового слідства. Отже, державним обвинувачем не доведено наявності в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Враховуючи, що винуватість ОСОБА_10 у використанні завідомо підробленого документа стороною обвинувачення не доведена, в судовому засіданні було встановлено наявність у ОСОБА_10 , передбачених у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", документів для отримання пенсії на пільгових умовах, беручи до уваги, що стороною обвинувачення не надавався оригінал архівної довідки №36889 і він на даний час відсутній, в зв`язку з чим під час судового слідства неможливо було провести почеркознавчу експертизу та технічну експертизу документів, а органами досудового слідства вказані експертизи не проводилися, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_10 ознак складу кримінального правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України. Об`єктивна сторона вказаних кримінальних правопорушень полягає у заволодінні чужим майном шляхом обману, тобто способом вчинення кримінального правопорушення, в якому органами досудового розслідування обвинувачується ОСОБА_10 є обман. Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.

По скільки ОСОБА_10 мав в наявності військовий квиток із записом про те, що з 14.06.1986 р. по 14.07.1986 року виконував службові обов`язки в зоні підвищеної радіації ЧАЕС, а факт використання завідомо підробленої довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 09.04.2007 року за №36889 не знайшов свого підтвердження та є недоведеним, він на законних підставах звернувся в Управління Пенсійного фонду України в Придніпровському районі м. Черкаси для отримання пенсії на пільгових умовах, яка йому була призначена з 21.07.2011 року, тому заволодіння чужим майном шляхом обману в діях ОСОБА_10 не вбачається.

У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року із змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, а не повертати справу на додаткове розслідування.

Стаття 8 Конституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ч. 2 ст. 6 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Оскільки при розгляді кримінального провадження не доведено про наявність в діянні обвинуваченого ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України, суд вважає, що його слід визнати невинуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та виправдати.

Заявлені прокурором та УПФУ в м. Черкасах цивільні позови не підлягають задоволенню з наступних підстав. Виходячи із змісту ст. ст. 127 - 128 КПК України, право на пред`явлення цивільного позову належить особі, що зазнала від кримінального правопорушення збитків. Позов є безпідставним по суті, оскільки в судовому засіданні не встановлено складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190 КК України, і як наслідок заподіяння обвинуваченим державі збитків у вигляді отриманої ним компенсації на різні види пільг та пенсії, так як незаконність отримання вказаних виплат не доведена.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 377 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_10 невинуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України за недоведеністю, що в його діянні є склад кримінальних правопорушень.

Виправдати ОСОБА_10 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

В задоволенні цивільного позову прокурора м. Черкаси в інтересах держави в особі Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради - відмовити.

В задоволенні цивільного позову Управління пенсійного фонду України в м. Черкасах Черкаської області - відмовити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 у вигляді особистого зобов`язання скасувати після набуття вироком законної сили.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- пенсійну справу на ім`я ОСОБА_10 , яка передана на зберігання в Пенсійний фонд в м. Черкасах Черкаської області - залишити за належністю.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий ОСОБА_1