Справа № 646/1079/15-к
Провадження № 1-кп/646/237/2015
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.15 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження № 90000586 від 29.11.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні малолітніх дітей 1996, 1998, 2000, 2002 та 2004 років народження, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Приблизно на початку 2013 року, точну дату під час розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , знаходячись на смітнику за аеропортом міста Харкова знайшла посвідчення інваліда дитинства, видане Мерефянським пенсійним фондом 31.07.2002 року № 185422 на ім`я « ОСОБА_5 », де була вклеєна фотокартка власника посвідчення, і з того часу зберігала при собі з метою безоплатного проїзду в приміських електропоїздах.

ОСОБА_4 , знаючи про те, що посвідчення інваліда дитинства надає право безкоштовного проїзду в приміських електропоїздах, згідно Постанови Кабінету Міністрів від 17.05.1993 р. №354, маючи корисливий умисел, направлений на безкоштовний проїзд в приміських електропоїздах, приблизно в лютому 2013 року, точну дату під час розслідування встановити не виявилось можливим, вклеїла до посвідчення своє фото. Таким чином, діючи з корисливих мотивів, з прямим наміром, підробила документ, який видається установою, що має право видавати такий документ, з метою його використання, в якому згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 381 від 08.12.2014 року первісний зміст посвідчення інваліда дитинства № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_5 » було змінено шляхом повного переклеювання фотографії.

Крім того, 28.11.2014 року ОСОБА_4 діючи незаконно, з корисливих мотивів, знаходячись на ст. Харків- Левада Південної залізниці, що в Червонозаводському районі м. Харкова, з метою безоплатного проїзду в приміському електропоїзді, пред`явила документ, що надає право на безкоштовний проїзд, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.05.1993р. №354, посвідчення інваліда дитинства, видане Мерефянським пенсійним фондом 31.07.2014 року № 185422 на ім`я « ОСОБА_5 явними ознаками підробки,де під час проходження турнікетного контролю, була виявлена працівниками міліції. Під час огляду місця події, ОСОБА_4 добровільно видала посвідчення інваліда дитинства, видане Мерефянським пенсійним фондом 31.07.2002 року на ім`я « ОСОБА_5 », у якому згідно висновку судово-криміналістичної експертизи № 381 від 08.12.2014 року, первісний зміст посвідчення інваліда дитинства № НОМЕР_1 на ім`я « ОСОБА_5 » було змінено шляхом повного переклеювання фотографії.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

22 січня 2015 року між прокурором прокуратури Червонозаводського району міста Харкова ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ч.1,4 ст. 358 КК України, підозрювана ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинені кримінальні правопорушення, а саме: за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, за ч.4 ст.358 КК України у виді 31 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 31 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 527 гривень, та отримана згода підозрюваної на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні також просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе виннною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч.1, ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочини, передбачені ч.1, ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про її особу, обставини, що пом`якшує покарання у виді щирого каяття у вчиненні злочину.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до статті 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з засудженої.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 22.01.2015 року між прокурором прокуратури Червонозаводського району міста Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.1, ст.358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК у виді штрафу у розмірі 510, 00 гривень;

за ч. 4 ст. 358 - у виді штрафу у розмірі 527, 00 гривень.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі 527, 00 гривень (п`ятсот двадцять сім гривень 00 копійок).

Речові докази:

посвідчення інваліда дитинства 1 групи №185422 видане 31.07.2002 року Мереф`янським пенсійним фондом на мя ОСОБА_5 , яке знаходиться на зберіганні в КЗРД на ст.Основа УМВСУ на Південій залізниці, після набрання вироком законної сили - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи № 381 від 08.12.2014 року по кримінальному провадженню № 0000586 в сумі 491, 92 гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Червонозаводський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1