Справа№ 666/3009/13-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2013 року Дніпровский районний суд
м.Херсона у складі :

головуючого судді
Ратушної В.О.

при секретарі
Яковлєвій О.М.

за участю прокурора
Риженко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження за
обвинуваченням :

ОСОБА_1, уродженця м.Зугзіді Грузія,
громадянина Грузії, грузин, освіта
середня, не працюючого, не одруженого,
який проживає за адресою: АДРЕСА_1,
раніше судимого, 21.02.2013 р. Суворовським
районним судом м. Херсона за ст.ст. 185 ч.1,
КК України до 240 годин громадських
робіт,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1
ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 19.01.2012 р. близько 13-00 год.,
знаходячись на кінцевій зупинці
маршрутного таксі №7 в селищі
Текстильному в м. Херсоні, умисно
керуючись корисливим мотивом, шляхом
вільного доступу із автомобілю Газель
д.н. НОМЕР_1 маршрутного таксі №7,
відкрито, заволодів майном ОСОБА_3, а
саме борсеткою коричневого кольору
вартістю 250 грн., в якій знаходилися
гроші в сумі 1800,00 грн., та документи на
ім'я потерпілого, які не мають
матеріальної цінності в результаті
чого, заподіяв ОСОБА_3 матеріальну
шкоду на загальну суму 2050 грн.

Обвинувачений у судовому засіданні
вину в пред'явленому йому
обвинуваченні визнав повністю, щиро
розкаявся та пояснив, що 19.01.2012 р.
близько 13.00 годин, він знаходився на
кінцевій зупинці маршрутного таксі №7,
в цей час на зупинку під'їхало
маршрутне таксі з якої вийшли люди, а за
ними і водій який закрив двері та
направився в бік будівлі, що
знаходилась поряд. Він пішов до водія
щоб запитати коли, буде відправлятися
маршрутне таксі, але не встиг, так як
водій зайшов до приміщення. Після чого,
він повернувся до маршрутного таксі та
побачив, що в середині автомобіля між
водійським та пасажирським сидінням
лежить борсетка. У нього виник умисел
вкрасти вказану борсетку. Подивившись,
що його ніхто не баче, він відкрив
двері, так як вони не були зачинені на
ключ, після чого взяв борсетку та
закривши двері пішов в сторону пустиря.
В цей час хтось почав кричати, щоб він
зупинився, після чого він почав тікати.
Впевнившись, що його ніхто не доганяє
він зупинився, відкрив корсетку, взяв
гроші, перерахував їх, там було
приблизно 1800 грн., після чого гроші
забрав, а борсетку залишив біля дороги.
Потім зупинив таксі та поїхав до додму,
а гроші потратив на свої нужди.

Оскільки учасниками процесу не
оспорювалися фактичні обставини
справи, а судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_1 правильно
розуміє зміст цих обставин і при цьому
у суду відсутні сумніви щодо
добровільності та істинності його
позицій, тому, вислухавши думку
учасників процесу та роз'яснивши
обвинуваченому положення ст. 349 ч.3 КПК
України, судом визнано недоцільним
дослідження інших доказів по справі
крім допиту підсудного та дослідження
матеріалів, що характеризують його
особу.

Таким чином, суд вважає, що вина
обвинуваченого ОСОБА_1, в скоєнні
злочину доведена повністю. Його дії
слід кваліфікувати за ст. 186 ч.1 КК
України відкрите викрадення чужого
майна (грабіж).

При визначенні виду та міри покарання
обвинуваченому суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу
винного, який за місцем проживання
характеризується посередньо, на
лікарському обліку у нарколога та
психіатра не перебуває, раніше судимий.

Обставин, що обтяжують покарання суд не
вбачає, до обставин, що пом'якшують
покарання суд відносить щире каяття,
визнання вини, добровільне
відшкодування матеріальної шкоди.

Виходячи із принципу призначення
покарання необхідного і достатнього
для виправлення обвинуваченого та
упередження можливості вчинення ним
нових злочинів, суд вважає можливим
виправлення підсудного без ізоляції
від суспільства.

Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов на підставі ст. 326 КПК
України підлягає залишенню без
розгляду, оскільки цивільний позивач в
своїй розпизці вказав, що заподіяна
матеріальна шкода повністю
відшкодована, претензій до ОСОБА_1, не
має.

Керуючись ст. 367-371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК
України і призначити йому покарання у
виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України, звільнити
засудженого від призначеного
покарання з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ч.1 п. 2 ст.. 76 КК України,
зобов'язати засудженого не виїжджати
за межі України на постійне місце
проживання без дозволу
кримінально-виконачої інспекції.

На підставі ст..70 ч.4 КК України
покарання призначене вироком
Суворовського районного суду м.
Херсона ОСОБА_1 від 21.02.2013 року
виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Херсонської області
через Дніпровський районний суд
протягом тридцяти днів з дня його
проголошення з підстав, передбачених
ст. 394 КПК України.

Суддя
В.О.Ратушна