У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України у складі:

головуючого

Присяжнюк Т.І.,

суддів

Косарєва В.І., Пекного С.Д.

за участю прокурора

Кравченко Є.С.

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 26 червня 2007
року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора Вінницької
області на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 20 січня 2006 року, яким засуджено:

ОСОБА_1,

1973 року
народження, громадянина України, неодноразово судимого, останній раз 29 травня
2005 року за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим
строком на 2 роки,

– за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки
позбавлення волі, на підставі
ст. 71 КК України остаточно призначено 4 роки позбавлення волі, а на
підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим
строком на 3 роки.

В апеляційному порядку вирок щодо
ОСОБА_1 не переглядався.

За вироком
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він у невстановленому слідством місці,
повторно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний
засіб - макову соломку, а 18 травня 2005 року у домогосподарстві його бабусі
ОСОБА_2 уАДРЕСА_1працівниками міліції було вилучено 1774 г макової соломки.

У
касаційному поданні прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_1, мотивуючи тим, що йому призначено
надто м'яке
покарання. Крім того, судом невірно застосовано положення ст. 71 КК України,
оскільки остаточне покарання повинне призначатися засудженому на підставі ч. 4
ст. 70 КК України.

Заслухавши
доповідача, прокурора, яка просила касаційне подання задовольнити, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи подання, колегія суддів вважає, що воно
підлягає задоволенню.

Винність ОСОБА_1
у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, доведена зібраними
у справі доказами, у тому числі
показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, а також даними протоколів
огляду, обшуку, висновку судово-хімічної експертизи, а його злочинні дії правильно
кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, що не оспорюється у поданні.

Однак суд,
застосувавши ст. 75 КК України та звільнивши ОСОБА_1 від відбування покарання з
іспитовим строком, не в достатній мірі врахував дані про його особу, ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, який
відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а також
те, що його неодноразово засуджено за вчинення аналогічних злочинів, крім того,
апеляційним судом не взято до уваги те, що ОСОБА_1 у судовому засіданні не виявив
щирого каяття та намагався уникнути кримінальної відповідальності.

Крім того, при
призначенні остаточної міри покарання на підставі ст. 71 КК України не
враховано, що ОСОБА_1 вчинив вказаний злочин до постановлення
попереднього вироку 29 травня 2005 року, тому суд при призначенні остаточної
міри покарання повинен був керуватися положеннями ч. 4 ст. 70 КК України.

За таких підстав
вирок щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а кримінальна справа - направленню на
новий судовий розгляд.

При новому
судовому розгляді справи суду необхідно врахувати вищенаведене, обставини
злочину, суспільну небезпечність дій ОСОБА_1,
більш повно дослідити дані про його особу, а якщо суд дійде висновку
щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного злочину, то міру покарання із
застосуванням ст. 75 КК України слід вважати м'якою.

Керуючись
статтями 394-396 КПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Касаційне
подання заступника прокурора Вінницької області задовольнити.

Вирок
Літинського районного суду Вінницької області
від 20 січня 2006 року щодо
ОСОБА_1 скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

СУДДІ:

Присяжнюк Т.І. Косарєв В.І. Пекний С.Д.