Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/6633/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.. 81 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2015 року м. Житомир
Апеляційний суд Житомирської області в складі суддів:
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Житомирі апеляційну скаргу:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Грозний республіки Чечня, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.03.2012 року Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі,
на ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 червня 2015 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 червня 2015 року та задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення.
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 23 червня 2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_6 допустив порушення режиму відбування покарання, характеризується посередньо, до праці ставиться незадовільно, що свідчить про недоведеність виправлення та перевиховання останнього.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, а також ухвалу суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Так, місцевим судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.03.2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі.
Суд першої інстанції при розгляді клопотання засудженого встановив, що ОСОБА_6 за період відбування покарання допустив два порушень вимог режиму відбування покарання, до праці ставиться незадовільно, характеризується адміністрацією виправної установи посередньо.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Також, згідно роз`яснень викладених у підпункті «а» п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання … можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що доведеність виправлення засудженого є головною умовою для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Проте, як вбачається з матеріалів судового провадження, засуджений в період відбування покарання характеризується посередньо та своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Крім того, застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.
Доводи в апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_6 щодо необґрунтованості ухвали суду першої інстанції, є неспроможними, не відповідають фактичним обставинам та не узгоджуються з матеріалами судового провадження.
Висновки суду першої інстанції апеляційний суд вважає обґрунтованими, які узгоджуються з матеріалами провадження та кореспондуються з нормами кримінального та кримінально-процесуального законів, оскільки вони зроблені на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, яким суд надав належну правову оцінку у їх сукупності.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду міста Житомира від 23 червня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: