Справа № 1-235 /11р.
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

11 жовтня 2011 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

Головуючої - судді Тетервак Н.А.,

при секретарі Онищенко В.В.,

з участю прокурора - Іващенка С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Іванків кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, раніше не судимий, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4,фактично проживає в с.Ст.Петрівці по вул.. Юрківська, 13 Вишгородського району Київської області, у вчиненні злочину за ст.191 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1,згідно з трудовим договором №99 від 05.04. 2011 року, укладений між ним та філією «ЛКО-О»ТОВ «ЛКО», ,яка знаходиться в с.Ст.Петрівці Вишгородського району Київської області ,був призначений на посаду експедитора та виконував роботу, яка безпосередньо пов»язана з отриманням,перевезенням матеріальних цінностей та ніс повну матеріальну відповідальність за схоронність,ввірених йому підприємством матеріальних цінностей.

Відповідно до Договору про повну матеріальну відповідальність від 05.04. 2011 р.,ОСОБА_1 зобов»язаний зберігати ввірені йому матеріально-технічні цінності та гроші.

Всупереч вимогам вказаного Договору ,ОСОБА_1, 25.06. 2011 року,перебуваючи на вказаній посаді,діючи з корисливих мотивів,умисно привласнив кошти від реалізації товарно-матеріальних цінностей,що навлежали філії «ЛКО-О» ТОВ «ЛКО», які були йому ввірені,на загальну суму 22 584 грн.14 коп., якими розпорядився на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні винним себе в скоєнні злочину за ч.1 ст. 191 КК України, визнав повністю і пояснив,що з серпня 2010 року він працював на фірмі «ЛКО-О». Спочатку він працював вантажником, а згодом його перевели експедитором. В його обов»язки входило розвозити по селах Іванківського району товар продукції «Оболонь»,при цьому забирать гроші, які він щодня здавав в касу ТОВ.

ОСОБА_2 хотів вчитися і здав відповідні тести,але він чув,що для того,щоб поступить, слід сплатити в ВУЗ відповідну суму грошей. 25 червня 2011 року, коли вони з водієм автомобіля верталися додому, він вирішив привласнити виручку,кошти які належали ОСОБА_2 знав,що приблизно біля 18 тисяч гривень. ОСОБА_2 хотів заплатить за навчання та купити собі одяг.

Біля с.Ст. Петрівці Вишгородського району він попросив водія зупинитися і вийшов з автомобіля. При цьому він викликав таксі. Потім він поїхав в м.Дніпроперовськ. Зняв квартиру і почав тратить гроші: в барах та різних клубах розтратив викрадені гроші. Купив собі одяг. А через два дні він подзвонив директору ТОВ,вибачився і пообіцяв вернуть гроші. Потім він вернув частину грошей,а решту відпрацював на протязі трьох місяців.

Крім повного особистого визнання своєї вини підсудним ОСОБА_1, його вина підтверджується показами свідка.

Свідок ОСОБА_3 пояснив,що працює на філії «ЛКО-О» ТОВ»ЛКО» в службі безпеки.

25 червня 2011 року до нього подзвонив директор та повідомив,що один з працівників не здав денну виручку та зник. ОСОБА_2 встановив,що виручку не здав ОСОБА_1, який у них працював експедитором недовго. Вияснив,що ОСОБА_1 вихованець дитбудинку,що його батьки позбавлені батьківських прав,а ОСОБА_1М, самостійно намагається влаштуватися в життя. На фірмі ОСОБА_1 характеризувався позитивно,був відповідальним та працьовитим. Зарплата у ОСОБА_1 була 5000-6000грн.

Вони спочатку шукали ОСОБА_1, його рідних, але коли впевнилися,що батькам ОСОБА_1 не інтересний, то повідомили в райвідділ, оскільки не були впевнені,що знайдуть ОСОБА_1 самостійно.

Коли ОСОБА_1 вернувся,то всі привласнені ним кошти були відшкодовано: частково вернув з тих,що не розтратив, а частину відпрацював.

Крім того, вина підсудного ОСОБА_1 підтверджуються іншими доказами,зібраними по справі:

-заявою виконавчого директора ТОВ ЛКО» ОСОБА_4О.( а.с. 6);Рапортом( а.с. 7);протоколом огляду місця події від 01.07.2011 р.( а.с. 8));Постановою про приєднання до справи речей, які вилучено у ОСОБА_1( а.с. 9);Розпискою ОСОБА_1 про передачу йому шортів,шкарпеток,джинсів,ін..речей та грошей в сумі 120грн.( а.с. 10);заявою ОСОБА_1 про прийом на роботу( а.с. 12); Наказом №99/11 ФЛП від 05.04. 2011 р.про прийняття ОСОБА_1 експедитором ( а.с. 13);Трудовим договором №99( 11-18); Договором про повну матеріальну відповідальність від 05.04. 2011 р.( а.с. 19);копією трудової книжки ОСОБА_1( а.с. 20-21); Довідкою ТОВ про відшкодування суми боргу( а.с. 29);Товарно-транспортними накладними на товар( а.с. 31-60).Довідкою про суму збитків.

Згідно поданої характеристики з місця роботи підсудний ОСОБА_1 характеризується позитивно.

На облiках у лiкарiв нарколога і психiатра не перебуває. Раніше не судимий.

Зібраними по справі доказами вина підсудного доведена. Злочинні дії ОСОБА_1 органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене йому.

Обставинами, передбаченими ст.66 КК України, які пом'ягшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд вважає його щире каяття та відшкодування матеріальних збитків.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного, судом не встановлено.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_1, суд приймає до уваги ступінь і характер скоєного ним злочину, особу підсудного, обставини, що пом'якшують покарання і вважає що йому слід обрати покарання у вигляді обмеження волі,з позбавленням права займати посади з розпорядження матеріально-технічними цінностями.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1зобовязання в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи, проживання та періодично з»являтися на реєстрацію.

Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Міру запобіжного заходу,до вступу вироку в законну силу,ОСОБА_1залишити попередню- підписку про невиїзд.

Речові докази-залишити ОСОБА_1.

Позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину за ч.1 ст. 191 КК України і призначити йому 2(два)роки обмеження волі, з позбавленням права займати посади, пов»язані з розпорядженням матеріально-технічними цінностями строком 1(один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши однорічний іспитовий строк.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1зобовязання в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця роботи, проживання та періодично з»являтися на реєстрацію.

Міру запобіжного заходу,до вступу вироку в законну силу,ОСОБА_1 залишити попередню- підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд на протязі 15 днів, з дня його проголошення в суді.

Суддя: