справа №619/613/15-к
провадження №1-кс/619/77/15
УХВАЛА

іменем України

18 лютого 2015 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської областіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
слідчогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 про скасування рішення слідчого та зобов`язання вчинити певну дію,

установив
До Дергачівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_6 на постанову заступника начальника СВ Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області по кримінальному провадженню №0001030 від 15.07.2014 року про відмову у визнанні потерпілим, в якій він просив скасувати зазначену постанову та зобов`язати заступника начальника СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 залучити його до кримінального провадження як потерпілого. В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначив, що він звернувся до слідчої ОСОБА_4 із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0001030. 05 лютого 2015 року була винесена постанова про відмову в задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_6 до провадження як потерпілого. Вважає цю постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він такий же співзасновник ТОВ «Хімімпекс», як і ОСОБА_7 , якого залучили до провадження як потерпілого. Слідством вже встановлено, що йому незаконною діяльністю посадових осіб ТОВ «Хімімпекс» була спричинена шкода. Вказано, що факт спричинення шкоди ОСОБА_7 підтверджується свідченнями свідків. При цьому доказів спричинення шкоди ОСОБА_6 слідство чомусь не виявило. ОСОБА_6 є таким же співзасновником ТОВ «Хімімпекс» як і ОСОБА_7 , з часткою 50 % статутного капіталу ТОВ «Хімімпекс». Директором ТОВ «Хімімпекс» являється ОСОБА_8 . Відповідно до статуту ТОВ «Хімімпекс» статутний капітал Товариства розподілений між учасниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порівну, по 50% у кожного учасника, вклади в статутний капітал товариства складають 3700,00 грн. у кожного. Відповідно до норм статуту ТОВ «Хімімпекс» учасники товариства мають право приймати участь в управлінні справами Товариства, зокрема через скликання загальних зборів учасників, приймати участь в розподілі прибутку Товариства та отримувати частину прибутку (дивіденди) пропорційно частці учасника в статутному капіталі Товариства щоквартально. Отриманий прибуток відповідно до установчих документів, повинен бути поділений між двома засновниками пропорційно до їх часток в установчому капіталі, а саме 50% на 50%. Як відомо скаржнику, за результатами податкової перевірки господарської діяльності ТОВ «Хімімпекс», що була призначена слідчим в рамках кримінального провадження №0001030 від 15.07.2014р. за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, було встановлено, що ТОВ «Хімімпекс» має ознаки фіктивності, так як не знаходиться за місцем реєстрації (адміністрація відсутня за юридичною адресою), діяльність не здійснює. Слідчий, яким до цього, 12.12.2014 р. була призначена податкова перевірка господарської діяльності ТОВ «Хімімпекс», не виконала необхідний об`єм слідчих дій щодо перевірки обставин, викладених в заяві ОСОБА_6 про визнання потерпілим від 28.01.2015р., не перевірила факт, зазначений в заяві, що має значення для встановлення завданої йому шкоди винними діями посадових осіб ТОВ «Хімімпекс», що передбачено ст.55 КПК України, а саме, що ТОВ «Хімімпекс» має ознаки фіктивності, так як не знаходиться за місцем реєстрації (адміністрація відсутня за юридичною адресою), діяльність не здійснює. Слідчий до розгляду заяви поставилась поверхово і формально відмовила, що свідчить про неповноту, однобокість досудового розслідування. Таким чином, посадовими особами ТОВ «Хімімпекс» скаржнику, як засновнику ТОВ «Хімімпекс», також спричинено майнову шкоду, шляхом заволодіння коштами в розмірі, що відповідають його частці в статутному капіталі товариства, а саме 50% нерозподіленого прибутку Товариства, що становить за свідченнями ОСОБА_9 близько 550000 гривень. ОСОБА_6 вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки згідно зі згаданою в постанові нормою слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Таких очевидних і достатніх підстав у мотивувальній частині постанови не наведено. Водночас посилання слідчого на те, що не виявлено доказів про спричинення скаржнику шкоди є безпідставними, оскільки очевидним є той факт, що шкода була спричинена ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в рівних частках.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 просила задовольнити скаргу з підстав, які зазначені у ній.
У судовому засіданні прокурор та слідчий заперечували проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку про часткове задоволення скарги з наступних мотивів.

Щодо скасування рішення слідчого.

Заступник начальника СВ Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_4 під час винесення постанови по кримінальному провадженню №0001030 від 15.07.2014 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 не врахувала, що останній є співзасновником ТОВ «Хімімпекс», як і ОСОБА_7 , якого було визнано потерпілим по даному кримінальному провадженню.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку про скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Щодо зобов`язання слідчого вчинити певну дію.

Згідно ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому ч.7 ст.55 КПК України передбачено, що якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою.

Відповідно до ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Таким чином, нормами КПК України не передбачено визнання слідчим суддею особи потерпілою.
Разом з тим, відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов до висновку про зобов`язання слідчого повторно розглянути заяву ОСОБА_6 про визнання його потерпілим по кримінальному провадження №0001030 від 15.07.2014 року.
Згідно ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив
Скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Скасувати постанову заступника начальника СВ Дергачівського РВ ГУ МВС України в Харківській області по кримінальному провадженню №0001030 від 15.07.2014 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 .

Зобов`язати заступника начальника СВ Дергачівського РВ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_4 розглянути заяву ОСОБА_6 про визнання його потерпілим по кримінальному провадженню №0001030 від 15.07.2014 року.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1