Справа № 761/5687/15-к
Провадження №1-кп/761/475/2015
В И Р О К
іменем України
15 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ірпінь Київської області, громадянин України, українець, не одружений, не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

секретар судового засідання ОСОБА_3

за участі:

сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

потерпілої ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Так, 02 лютого 2015 року, приблизно о 09 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись в салоні тролейбуса №26, що рухався по вул.. Щербакова, 1 в м. Києві (біля зупинки громадського транспорту станція метро Нивки), помітив раніше не знайому йому громадянку ОСОБА_6 , в кишені якої знаходився мобільний телефон S-Tell вартістю 1300 гривень. Помітивши в кишені ОСОБА_6 мобільний телефон S-Tell у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на повторне таємне викадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 розташувався біля ОСОБА_6 , та переконавшись, що його дії залишаться неоміченими ОСОБА_6 , та іншими пасажирами тролейбусу, лівою рукою дістав з равої кишені куртки в яку була вдягнена ОСОБА_6 її мобільний телефон S-Tell імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , в середині якого знаходились сім картки мобільних операторів ТОВ Астеліт та ПрАТ Київстар, тим самим повторно, таємно викрав чуже майно вартістю 1300 гривень.

Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_2 вийшов із тролейбусу на зупинці громадського транспорту Краснодарська на вулицю, маючи можливість розпорядитися викраденим майном.

Крім того, 11 лютого 2015 року, приблизно о 08 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячись в салоні тролейбусу №5, що рухався від зупинки громадського транспорту вул.. Естонська, по вул.. Щербакова, в бік зупинки громадського транспорту метро Нивки, помітив раніше не знайому йому громадянку ОСОБА_7 , в сумці якої знаходився гаманець червоного кольору вартістю 150 гривень. Помітивши в сумці ОСОБА_7 гаманець червоного кольору вартістю 150 гривень у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 розташувався біля ОСОБА_7 , та переконавшись, у тому що його дії залишаться непоміченими ОСОБА_7 та іншими пасажирами тролейбуса, лівою рукою дістав з сумки, яку ОСОБА_7 тримала в руці, її гаманець червоного кольору, в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 100 гривень, проїзний квиток у громадському транспорті вартістю 1 гривня 50 копійок, тим самим повторно, таємно викрав чуже майно вартістю 251 гривень 50 копійок.

Крім того, 09 лютого 2015 року, приблизно о 08 годині, знаходячись в салоні маршрутного таксі, що рухалося по вул.. Щербакова, в м. Києві (біля зупинки громадського транспорту вул..Салютна), помітив раніше не знайому йому громадянку ОСОБА_5 , в кишені якої знаходився мобільний телефон Леново S 820 вартістю 3700 гривень. Помітивши в кишені ОСОБА_5 мобільний телефон у ОСОБА_2 виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 розташувався біля ОСОБА_5 та переконавшись, що його дії залишаться непоміченими ОСОБА_5 , та іншими пасажирами, лівою рукою дістав з кишені куртки в яку була вдягнена ОСОБА_5 її мобільний телефон Леново S-Tell імеі1: НОМЕР_3 , в середині якого знаходилась сім картка мобільного оператора ПрАТ Київстар, тим самим повторно, таємно викрав чуже майно вартістю 3700 гривен.

Після цього, утримуючи при собі викрадене майно, ОСОБА_2 вийшов із маршрутного таксі на зупинці громадського транспорту вул. Салютна та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 допитаний у суді, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, розмір шкоди, вину по обвинуваченню за кримінальними правопорушеннями передбаченими ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся.

Обвинувачений ОСОБА_2 , в судовому засіданні надав показання, що дійсно, він в указані в обвинувальному акті дні та час таємно викрав майно належне потерпілім. В скоєному розкаюється, шкоду зобов`язався відшкодувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню по кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів у правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність ОСОБА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжці) передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за епізодами викрадення майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та так само, у повторному, таємному викраденні чужого майна (крадіжці) передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_5 доведена і він повинен нести відповідальність за вчинене.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу обвинуваченого, що він визнав свою вину, щиро розкаявся, є особою раніше судимою за аналогічні злочини, висновків для себе не зробив, майно потерпілим повернуто частково. Тому, суд приходить до висновку, про призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі Враховуючи, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.04.2015 року кримінальні провадженні по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.2 ст.185 КК України №1-кп/761/595/2015 та по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.2 ст.185 КК України №1-кп/761/475/2015 об?єднанні в одне провадження то остаточне покарання необхідно призначити із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 3700 (три тисячі сімсот) гривень останній визнав повністю та відповідно він підлягає до задоволення.

Судових витрат по справі не має.

Речові докази по справі які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілих дозволити останнім використовувати на власний розсуд.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 2 (два) роки.

ОСОБА_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у вигляді позбавлення волі строком на - 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Остаточне покарання ОСОБА_2 призначити із застосуванням ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (щість) місяців.

Міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_2 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3700 (три тисячі сімсот) гривень матеріальної шкоди.

Речові докази по справі які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілих дозволити останнім використовувати на власний розсуд.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особу, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8