Справа № 340/930/14-к
Номер провадження № 1-кп/340/6/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000234 від 20.06.2013 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, депутата Ільцівської сільської ради, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_6 умисно наніс легкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_4 за наступних обставин.
ОСОБА_6 , перебуваючи у неприязних відносинах із ОСОБА_4 , які виникли на грунті земельного спору, в ході виниклої 19.06.2013 року близько 19 год. 00 хв. сварки з даного приводу в с. Ільці Верховинського району наніс потерпілій ОСОБА_4 декілька ударів дерев`яною палицею в різні ділянки тіла, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден в ділянках правого та лівого передпліч, саден в ділянці лівого ліктьового суглобу та живота, синців в ділянках правого та лівого плечей, лівого передпліччя, правого та лівого стегон, які відповідно до висновків судово-медичних експертиз №105 від 21.06.2013 року, № 216/105-2 Е від 28.11.2013 року та № 137/216/105/13-2Д від 25.11.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину не визнав, пояснив, що вже тривалий час перебуває із сім`єю ОСОБА_4 у неприязних відносинах з приводу земельного спору. Ввечері 19.06.2013 року, повертаючись додому із центра с.Ільці та побачивши, що в черговий раз закрито дорогу загального користування вирішив її розгородити. В цей час до нього підбігли ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і почали кричати, що зазначена дорога належить їм і він не має права розбивати огорожу. На цьому грунті між ними зав`язалася сварка та сіпанина, в ході якої ОСОБА_8 нанесли йому тілесні ушкодження в різні ділянки тіла. Він під час сварки нікого не бив, а тільки оборонявся.
Не зважаючи на заперечення своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні злочину підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 суду пояснила, що із ОСОБА_6 вони тривалий час перебувають у дуже неприязних відносинах. Ввечері 19.06.2013 року вона працювала на своїй присадибній ділянці та побачила, що в її сорону йде п`яний ОСОБА_6 . Він розбив дерев`яну огорожу, підбіг до неї і однією із штахетин почав бити її в різні ділянки тіла, а потім штовхнув на землю і вдарив ногою в живіт. На її крик прибігла сусідка ОСОБА_9 та згодом під`їхав чоловік ОСОБА_7 із ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_6 кинув в їх бік штахетину і втік.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що ввечері 19.06.2013 року почула сильні крики на присадибній ділянці ОСОБА_8 . Коли підійшла ближче побачила, як ОСОБА_6 штовхає ОСОБА_4 та сіпає її, а також побачила кров на правій руці ОСОБА_4 . Через декілька хвилин підійшли ОСОБА_7 і ОСОБА_10 , в яких ОСОБА_6 почав кидати камінням і палицями.
Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що 19.06.2013 року десь приблизно в обідній час він разом із сусідом ОСОБА_7 поїхав на ринок в селище Верховина. Повертаючись назад близько 19 год. побачив як ОСОБА_6 на земельній ділянці ОСОБА_8 , тримаючи в руках дерев`яну палицю тягає по землі ОСОБА_4 . Побачивши, що вони наближаються до місця події ОСОБА_6 відбіг і кинув в їх сторону каменем.
Аналогічні показання надав суду свідок ОСОБА_7 .
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 19.06.2013 року, повертаючись з роботи додому бачила сварку між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , однак бійки не бачила і не бачила на тілі ОСОБА_4 ніяких тілесних ушкоджень.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується також досліженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 від 19.06.2013 року стверджується, що вона, повідомляючи про обставини події вказала, що 19.06.2013 року в с.Ільці близько 19 год. ОСОБА_6 на грунті неприязних відносин дерев`яною палицею спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців та саден(а.кр.пр.24).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 07.11.2013 року було оглянуто земельну ділянку на території якої ОСОБА_6 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_4 та пошкоджену огорожу цієї ділянки (а.кр.пр.37-39).
В протоколі проведення слідчого експеременту зафіксовано обставини та спосіб нанесення ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 ударів дерев`яною палицею в різні ділянки тіла, внаслідок чого їй було спричинено тілесні ушкодження (а.кр.пр.44-48).
Висновками судово-медичних експертиз №105 від 21.06.2013 року, № 216/105-2 Е від 28.11.2013 року та № 137/216/105/13-2Д від 25.11.2014 року стверджується, що в потерпілої ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден в ділянках правого та лівого передпліч, саден в ділянці лівого ліктьового суглобу та живота, синців в ділянках правого та лівого плечей, лівого передпліччя, правого та лівого стегон, які спричинені від дії тупих предметів, якими могли бути кулаки рук і носки взуття, дерев`яна палиця із виступаючими частинами та які відноссяться до легких тілесних ушкоджень(а.кр.пр.25,26,40-43).
Із листів-відповідей Верховинського РВ УМВС від 05.04.2013 року та 03.07.2013 року, актів обсеження земельної ділянки від 29.11.2012 року, 04.06.2013 року, 17.09.2013 року видно, що між ОСОБА_6 та сім`єю ОСОБА_4 протягом тривалого часу існують неприязні відносини з приводу користування під`їзною дорогою (а.кр.пр. 78-84).
Вищенаведені докази спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він 19.06.2013 року не наносив тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 та суд розцінює ці показання, як такі, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно наніс потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, який вважається не судимим, позитивно характеризується по місцю проживання, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, відсутність, як пом`яшуючих так і обтяжуючих обставин.
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах сакції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, так як вказане покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази відсутні, процесуальних витрат немає, запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання - 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1