Справа № 11-585/11 Головуючий у І інстанції Стебліна А.В.
Категорія - ч. 1 ст. 311 КК України. Доповідач Карнаух А. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1

суддів Баглая І.П., Григорєвої В.Ф.

з участю:

прокурора Левченка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_2 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 06 червня 2011 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Чернігова, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одружена, не працююча, раніше судима Новозаводським районним судом м. Чернігова:

1) 12.11.1993 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 140 ч. 3 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 07.06.1995 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 140 ч. 3 КК України (1960 року) до 4 років позбавлення волі. На підставі статті 45 КК України умовне незастосування покарання з іспитовим строком 3 роки;

3) 11.08.1999 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 140 ч. 3 КК України (1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

4) 08.07.2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 309 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

5) 21.10.2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

6) 02.11.2004 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 307 ч. 2, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

7) 26.01.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 317 ч. 1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

засуджена за частиною 1 статті 311 КК України до обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до статті 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.01.2011 року та остаточно ОСОБА_2 призначено покарання у виді

позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з конфіскацією всього майна, що належить засудженій.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 визначено рахувати з моменту її фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 450 гривень 24 копійок судових витрат.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили, залишено у вигляді підписки про невиїзд.

Постановлено строк відбуття покарання засудженої ОСОБА_2 обчислювати з моменту її фактичного затримання.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_2 в ранковий час 11.02.2011 року, знаходячись на Центральному ринку м. Чернігова, який розташований на вулиці Кирпоноса, 2, знайшла та незаконно привласнила, з метою подальшого виготовлення психотропної речовини, медичний шприц з прозорою рідиною жовтого кольору, вагою 1 г., яку незаконно, без мети збуту, зберігаючи при собі перенесла до підвального приміщення будинку № 38 по вулиці Мстиславська в м. Чернігові, де в цей же день, близько 11.00 години, була затримана працівниками міліції, які під час особистого огляду виявили та в подальшому вилучили прозору речовину жовтого кольору, масою 1 г., яка згідно висновку судово-хімічної експертизи № 207 від 25.02.2011 року є соляною кислотою, яка віднесена до прекурсорів, стосовно яких встановлено заходи контролю, яку остання зберігала з метою подальшого виготовлення психотропної речовини.

Не погодившись з вироком суду, засуджена ОСОБА_2 подала апеляцію, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, кваліфікацію своїх дій та доведеність її вини в скоєнні злочину, просила призначити покарання у вигляді штрафу без конфіскації майна, оскільки санкція частини 1 статті 311 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти поданої апеляції та вважав вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи наведені в апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не вбачає.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який її засуджено, підтверджений дослідженими у порядку, передбаченому статтею 299 КПК України доказами, яким суд дав належну оцінку, є обґрунтованими, що в апеляції не оспорюється.

Дії засудженої правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 311 КК України, що також ніким не оспорюється.

Доводи ОСОБА_2 про неправильне застосування судом норм кримінального закону та призначення надто суворого покарання не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції, призначаючи засудженій покарання, відповідно до вимог статті 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи, дані про особу засудженої, обставини, які помякшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання та дійшов обґрунтованого висновку про призначення засудженій покарання у виді обмеження волі в межах санкції інкримінованого злочину.

Остаточне покарання, яке є необхідним й достатнім для виправлення засудженої та попередження нових злочинів, призначено ОСОБА_2 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, відповідно до вимог статті 71 КК України, оскільки засуджена вчинила злочин після постановлення вироку Новозаводськм районним судом міста Чернігова 26.01.2011 року але до повного відбуття покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_2 судом першої інстанції залишений у вигляді підписки про невиїзд, оскільки інші запобіжні заходи досудовим слідством в даній кримінальній справі не обирались.

З матеріалів кримінальної справи вбачається, що органом досудового слідства, вилучений у ОСОБА_2 шприц з прозорою рідиною жовтого кольору масою 0,8 гр., визнаний речовим доказом, долучений до кримінальної справи та переданий на зберігання до камери збереження речових доказів Чернігівського міського відділу УМВС України в Чернігівській області (а. с. 33-35).

Згідно протоколу ОСОБА_2 була затримана за підозрою у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 311 КК України 14 квітня 2011 року та звільнена з ізолятора тимчасового тримання 22 квітня 2011 року (а. с. 47,63).

Разом з тим суд першої інстанції, при постановленні вироку, в порушення вимог статті 324 КПК України, не вирішив, що зробити з речовим доказом, та не вирішив питання про зарахування попереднього увязнення ОСОБА_2 в строк відбуття покарання, призначеного засудженій судом.

Дані питання підлягають розгляду в порядку статей 409, 411 КПК України судом, який постановив вирок.

Даних про порушення органами досудового слідства чи судом норм кримінального або кримінально-процесуального закону, які давали б підставу для зміни, скасування судових рішень, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 377, 379 Кримінально-процесуального кодексу України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженої ОСОБА_2 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2011 року, залишити без задоволення.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 червня 2011 року, щодо ОСОБА_2 залишити без зміни.

Суду першої інстанції в порядку, визначеному статтями 409, 411 КПК України, вирішити питання щодо речового доказу, та про зарахування попереднього увязнення ОСОБА_2 в строк відбуття покарання.

СУДДІ:

А.С. ОСОБА_3 ОСОБА_4 Григорєва