Справа 11 - 380/ 2007 рік Головуючий у 1 інстанції Іванюк Т. І.
- 389 ч. 2 КК Доповідач
УХВАЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 року колегія суддів судової палати
в кримінальних

справах
апеляційного суду Чернігівської області в складі :

головуючого - судді Щербакова О. С суддів - Антипець В.
М. Борисенка І. П.3 участю прокурора
Шваб Л. В. засудженого ОСОБА_1

Розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Козелецького районного суду Чернігівської області від 1 березня 2007 року,

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженець і житель села
Данівка Козелецького району Чернігівської області, громадянин України, одружений,
з неповною середньою освітою, не
працюючий, був засуджений 5 січня 2006 року Козелецьким
районним судом Чернігівської області за
ст. 185 ч. 1 КК України на 1 рік 6 місяців
виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням в доход держави 20 % заробітку
щомісячно.

Засуджений
за ст.
389 ч. 2 КК України на
один рік обмеження волі.

На
підставі ст. 71
ч. 1 КК
України частково приєднане невідбуте покарання за вироком Козелецького
районного суду Чернігівської області від 5
січня 2006 року і
остаточно призначено 1 рік 3 місяці обмеження
волі.

Як
встановив суд, ОСОБА_1, 5
січня 2006 року, будучи засудженим Козелецьким районним судом
Чернігівської області за ст. 185
ч. 1 КК
України на 1 рік 6 місяців
виправних робіт за місцем роботи з

2

відрахуванням 20% заробітку в
доход держави, ухилявся від відбування
покарання у виді виправних робіт.

У лютому
2006 року
ОСОБА_1 допустив два прогули і не вийшов на роботу без поважних причин. У
квітні 2006 року
допустив п'ять прогулів, у травні місяці
- сім днів не
працював, у червні місяці - шість днів, у липні -двадцять
один день, а з 1 серпня 2006 року покинув
роботу і перестав працювати. Крім того 8.
04. 2006 року був притягнутий до адміністративної відповідальності
за ст.
178 ч. 1 КУпАП та 27. 02. 2006 року - за ст. 179 КУпАП.

ОСОБА_1
неодноразово попереджувався про відповідальність за порушення умов відбування
покарання за несвоєчасну явку в кримінально -виконавчу інспекцію без поважних причин.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить об'єктивно розглянути його апеляцію та
пом'якшити покарання. На роботу він не виходив у зв'язку із складними сімейними
умовами. На його утриманні перебуває батько,
1921 року
народження, який потребує стороннього
догляду. Вдома велике господарство, яке
потребує фізичних зусиль та часу на його утримання. У вчиненому злочині він
щиро покаявся і просить про більш м'яке покарання ніж обмеження волі.

Заслухавши
доповідача, засудженого, який підтримав свою апеляцію та просив про
пом'якшення покарання, прокурора, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, вивчивши матеріали кримінальної справи та
перевіривши доводи апеляції, колегія
вважає апеляцію засудженого задовольнити.

Висновок
суду про винність ОСОБА_1 у вчиненому злочині,
за який він засуджений,
відповідає фактичним обставинам справи,
ґрунтується на сукупності розглянутих у судовому засіданні і наведених у
вироку доказах і є правильним.

Призначаючи
покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суди зобов'язані у кожному конкретному
випадку враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини
справи, що пом'якшують і обтяжують
покарання.

Обираючи
вид покарання засудженому ОСОБА_1 , суд першої інстанції не в повній мірі виконав вимоги
закону. Зокрема, не врахував, що ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої тяжкості, розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується, має сім'ю,
батька похилого віку, який
потребує стороннього догляду. Санкція
ст. 389 частини 2 КК України
передбачає покарання у виді арешту на строк до 6 місяців або обмеження волі на строк

3

до трьох років.
Суд ніяким чином не мотивував обрання за санкцією статті більш тяжкого
покарання.

Тому, зважаючи на характер злочину, обставини його вчинення, особу засудженого, його сімейний та матеріальний стан, колегія суддів вважає пом'якшити засудженому
покарання, призначивши його у вигляді
арешт.

При
цьому належить врахувати, що за
попереднім вироком засуджений ОСОБА_1 був засуджений на 1 рік 6 місяців
виправних робіт, які почав відбувати з 25 січня 2006 року та відбув
покарання - 6 місяців . За
правилами ст. 72
КК України три дні виправних робіт відповідають одному дню арешту, а отже,
невідбута частина покарання у виді одного року виправних робіт за
попереднім вироком складає 4
місяці арешту. За правилами ст. 71
КК України покарання повинне бути призначене за сукупністю вироків.

Враховуючи
наведене та керуючись ст. ст. 365,
366 КПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок
Козелецького районного суду Чернігівської області від 1 березня 2007 року щодо
ОСОБА_1 змінити, пом'якшити йому
покарання.

Призначити
ОСОБА_1 за ст. 389
ч. 2 КК
України покарання у вигляді п'яти місяців арешту.

На
підставі ст. 71
КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Козелецького
районного суду Чернігівської області від 5
січня 2006 року і
за сукупністю вироків призначити шість місяців арешту.

Строк відбуття
покарання рахувати з 14 лютого 2007 року .

В решті
цей же вирок залишити без змін.