справа № 1-452/2010
П О С Т А Н О В А

06 грудня 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючої - судді Кічинської О.Ф.

при секретарі - Мельниченко О.Я.

з участю прокурора - Блінової Т.М.

захисника адвоката - ОСОБА_1

потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3, 13.01.1940 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1

Одеської області, українця, громадянина України, з повною

загальною середньою освітою, одруженого, пенсіонера,

проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 21

кв. 95 Обухівського району Київської області, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області з 07.09.2010 року знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, підсудний по якій не визнає своєї вини в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_4

Згідно обвинувального висновку, 19.05.2010 року, близько 01 години 30 хвилин, на другому поверсі належного ОСОБА_4 дачного будинку № 10, розташованого на 17 лінії садового товариства «Прилісся-6» в с. Богданівка Броварського району Київської області, між братами Ніколаєвими на грунті неприязних стосунків відбулась обоюдна бійка, під час якої у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на заподіяння смерті ОСОБА_4 Реалізовуючи протиправний намір, підсудний затиснутою в кулак рукою умисно наніс чотири удари в область обличчя ОСОБА_4, внаслідок чого від спричинених тілесних ушкоджень останній помер на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 17/157 від 23.07.2010 року, у ОСОБА_4 виявлено множинні розлиті синці з елементами внутрішньошкіряних крововиливів на фоні підшкірних гематом, з розтріскуванням шкіри на обличчі та в області правої вушної раковини; розлиті тотальні крововиливи в білкові оболонки обох очей; багатоосколковий перелом кісток носа; синці м»яких покровів голови в правій лобно-скронево-тім»яній області та в лівій скроневій області; субдуральні нашарування в середній і задній черепних ямках зліва об»ємом близько 25 куб. см еластичних згортків, дифузні субарахноїдальні крововиливи в області полюсів лобних і потиличних доль, вогнища ударів в області полюса правої лобної долі, ствола мозку; набряк-набухання речовини головного мозку; переломи 3-10 ребер справа і 2-9 ребер зліва по середньо-пахвових лініях без пошкодження пристінкової плеври; синці в області правого променезап»ясткового, лівого ліктьового суглобів, другого пальця правої кисті. Смерть ОСОБА_3 настала від закритої черепно-лицьової травми у вигляді крововиливів під оболонки і в речовину головного мозку з розвитком набряку-набухання головного мозку. Комплекс ушкоджень закритої черепно-лицьової травми відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і перебуває в прямому причинному зв»язку з настанням смерті. Виявлені при дослідженні трупа ушкодження в області обличчя і голови утворились від неодноразової дії ( не менше 4 ударів ) тупого ( тупих ) предмету ( предметів ) з обмеженою поверхнею контакту, індивідуальні властивості якого ( яких ) в ушкодженнях не відобразились.

Після допиту підсудного, потерпілої, свідків, дослідження матеріалів справи захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_1 - заявив клопотання про направлення справи на додаткове розслідування з мотивів однобічності й неповноти досудового слідства, які не можуть бути усунуті під час розгляду справи судом.

Вислухавши думки прокурора Блінової Т.М., що вважала недоцільним задоволення клопотання за наявності можливості проведення відтворення обстановки і обставин події з підсудним у порядку ст. 315-1 КПК України, призначення судом додаткової експертизи, потерпілої ОСОБА_2, яка покладалася на розсуд суду, підсудного, що просив повернути справу органу досудового слідства для об»єктивного з»ясування причин і механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4, пред»явлення йому конкретного, суд приходить висновку, що кримінальна справа підлягає скеруванню на додаткове розслідування з мотивів суттєвої неповноти досудового слідства, яка не може бути усунена в ході судового розгляду.

Відповідно до правил ст. 22 КПК України, суд, прокурор і слідчий зобов»язані вжити всіх заходів для повного, всебічного та об»єктивного дослідження обставин справи. Вказана вимога означає перевірку всіх версій щодо мотиву, мети, характеру вчинення злочину, однаково ретельне виявлення обставин, що підтверджують вину обвинуваченого або спростовують її, з»ясування всіх обставин, які підлягають доказуванню в кримінальній справі, їх аналіз в цілому у відповідності з встановленими фактами, оцінку всіх допустимих і належних доказів у сукупності. Порушення вимоги закону про всебічне, повне і об»єктивне дослідження обставин справи є незаперечною підставою для зміни або скасування судових рішень. Із ст. 64 КПК України вбачається, що при розгляді кримінальної справи підлягають доказуванню час, місце, спосіб, мотиви, наслідки та інші обставини вчинення злочину.

Вказані вимоги закону при розслідуванні кримінальної справи не виконані, обставини, що мають істотне значення для правильного її вирішення, не стали предметом дослідження, а відтак достатні, узгоджені між собою, логічно обґрунтовані та переконливі докази для пред»явлення ОСОБА_3 конкретного обвинувачення не зібрані, що потягло прийняття СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області помилкового рішення. У випадку пред»явлення неконкретного обвинувачення, а саме якщо не вказано спосіб та інші ознаки злочину, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з підстав істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Допитаний судом підсудний ОСОБА_3 свою вину в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_4 не визнав, під час судового розгляду змінював покази стосовно механізму спричинення ним тілесних ушкоджень. Показав, що вранці 18.05.2010 року він приїхав до рідного брата ОСОБА_4, який постійно проживав у СТ «Прилісся-6» в с. Богданівка Броварського району Київської області, для виконання зварювальних робіт по облаштуванню сходів на другий поверх дачного будиночку. Закінчивши роботу після 17 години, не встиг на останній рейсовий автобус, тому погодився на пропозицію ОСОБА_4 переночувати у нього. Після спільної вечері та вживання близько 100-150 мл. горілки, він дивився серіал «Кармеліта», який розпочався о 19 годині, а брат у суміжному приміщенні варив борщ, продовжуючи розпивання горілки й пива. Він не вмикав світла, вимкнув телевізор і заснув скраю ліжка в напрямку ногами до тумби з телевізором, через деякий час крізь сон відчув два сильних удари в ліву скроню, від чого втратив свідомість. Отямившись від різкого болю в правій нозі, хотів піднятися з ліжка, однак невідома людина мовчки тиснула руками на його грудну клітину. Враховуючи несподіваність побиття, суцільну темряву й сильний шум у голові, він не міг упізнати нападника та усвідомити, що відбувається, а тому, для запобігання заподіянню шкоди його здоров»ю, обхопив іншу особу двома руками в кільце в ділянці грудної клітини і притиснув до себе, в цей час вони разом упали з ліжка. Він лежав на правому боці спиною до ліжка, людина знаходилась поруч, її долоні та обличчя перебували на його правому плечі. Продовжуючи здавлювати грудну клітину, допоки інший чоловік не припинив вириватись, в подальшому розімкнув руки і правим кулаком чотири рази ударив в одну і ту ж ділянку голови, куди саме не бачив. Ці удари не могли бути сильними і спричинити травми, оскільки наносились без замахування саме тією рукою, на якій лежала голова нападника. Піднявшись та ввімкнувши світло, виявив нерухомого чоловіка в колінно-ліктьовій позі, справа від якого лежав пістолет, рідного брата не впізнав, тому що не бачив його обличчя і не міг асоціювати ОСОБА_4 з такими діями, хоча знав про придбання останнім пістолету, крім того, був сильно наляканий останніми подіями і вкрай погано себе почував. В його присутності особа залишалась в іншому місці та в іншому положенні, ніж вказано на фототаблиці до протоколу огляду місця події. Одягнувшись та прибувши до одного з сусідніх будинків, попросив господаря викликати швидку допомогу чи міліцію, пояснивши, що убив якусь людину і не знає, де знаходиться його брат, удвох із тим чоловіком повернувся до місця проживання ОСОБА_4, однак із-за травми ноги на другий поверх не піднімався. В подальшому він очікував співробітників міліції на дачній ділянці, розповів їм про всі обставини, в Броварському МВ ГУ МВС України в Київській області того ж дня дізнався про убивство ОСОБА_4, був шокований. Він любив меншого брата, допомагав йому, ніколи не конфілктував та не бився з останнім, до 18.05.2010 року вони не бачились близько двох років, того дня жодних непорозумінь між ними не виникало. В ході досудового слідства достеменно не з»ясовувалось, яким чином він протистояв нападу невідомої особи, також, враховуючи особливості конструкції манекена, він не міг точно відтворити подію з зазначенням особливостей розташування і положення осіб.

Покази підсудного про спричинення в ніч на 19.05.2010 року ударів особою, що напала на нього під час сну, об»єктивно узгоджуються з висновком судово-медичної експертизи № 129 від 31.05.2010 року, згідно якої у ОСОБА_3 виявлені вколочений внутрішньосуглобний перелом проксимальної фаланги 1-го пальця правої стопи, розлитий циркулярний кровонаплив 1-го пальця правої стопи, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень; забійна рана в лівій скронево-тім»яній області, садна в лівій скроневій і вилицевій ділянках, на лівій вушній раковині; розлитий кровонаплив, підшкірна гематома і садна правої кисті; забійна рана в області лівого колінного суглоба, множинні садна на нижніх кінцівках, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров»я.

Потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що її батьки розлучилися близько тридцяти років назад, протягом тривалого часу ОСОБА_4 постійно проживав у дачному будинку СТ «Прилісся-6» в с. Богданівка Броварського району Київської області, вони не зустрічались приблизно три роки, періодично спілкувались у телефонному режимі. Їй відомо, що батько придбав пістолет для самооборони в умовах проживання на дачному масиві, відхилень психіки, незвичної поведінки за ним не спостерігала, останнім часом під час розмов ОСОБА_4 здебільшо перебував у стані алкогольного сп»яніння, в травні 2010 року розповідав, що запросив рідного брата ОСОБА_3 для облаштування сходів на другий поверх будиночку. 19.05.2010 року її викликали до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, де повідомили про вбивство батька. Після поховання слідчий розповів, що ОСОБА_3 теж мав тілесні ушкодження, останній лише в міськвідділі міліції дізнався, що здійснив убивство саме рідного брата, а не іншої людини. Родиною підсудного їй відшкодовано 7 000 грн., витрачених на організацію поховання, тому претензій матеріального характеру до винної особи не має. Незважаючи на те, що ОСОБА_3 є її рідним дядьком і хрещеним батьком, стосунків з ним не підтримувала, тому охарактеризувати не може.

Свідок ОСОБА_5 дав у судовому засіданні покази про те, що ОСОБА_4 постійно мешкав у сусідньому дачному будинку в СТ «Прилісся-6» с. Богданівка Броварського району Київської області, зі слів останнього, в один із днів у травні 2010 року до нього приїхав брат для виконання зварювальних робіт і спорудження сходів на другий поверх будівлі. Враховуючи розташування дачних будинків, він переважно чує, що відбувається за місцем проживання ОСОБА_4, тому стверджує, що того дня будь-яких конфліктів і сварок між братами не було. Близько 01 години 30 хвилин він вийшов на стукіт незнайомця, який представився братом ОСОБА_4, дізнався, що на нього напали під час сну, однак він, використовуючи певні прийоми, «зв»язав» руки і «завалив» нападника, той лежить у кімнаті, поруч - пістолет, а брата він ніде не може знайти, просив викликати працівників міліції. Оскільки тверезий чоловік щиро розповідав про обставини, в які важко було повірити, він з підсудним прибув у дачний будинок ОСОБА_4, на другому поверсі в світлі з коридору побачив на підлозі лежачого на спині ОСОБА_4, що не подавав ознак життя, мав набрякле скривавлене обличчя, сліди крові на руках і колінах, зліва від нього знаходився пістолет. ОСОБА_3 знову попросив викликати міліцію, він, не повідомляючи останньому, що впізнав у трупі його брата, зателефонував до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, покликав сусідів, з останніми та підсудним очікував слідчо-оперативну групу. ОСОБА_3 на місці події не усвідомлював, що убитим є ОСОБА_4, оскільки прибулим працівникам міліції також повідомляв, що на нього напали, він захищався, тепер ніде не може знайти брата. Покійний ОСОБА_4 хизувався придбаним для самооборони пістолетом, під час запоїв, які тривали по 2-3 дні, поводив себе дивно: скаржився, що до нього з метою скоєння крадіжки лізли злочинці у вікна, хоча це не відповідало дійсності, влітку 2009 року ходив по дачі голий і на зауваження не реагував.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що протягом останніх 20 років постійно мешкає на дачному масиві СТ «Прилісся-6» в с. Богданівка Броварського району Київської області, найближчим її сусідом був ОСОБА_4, який зі співмешканкою ОСОБА_4 побудував дачний будинок, після чого зухвало вигнав останню з рідним малолітнім сином, зустрічався з ОСОБА_7 Будучи тверезим, ОСОБА_4 поводив себе нормально, а в стані алкогольного сп»яніння ставав дивним: розповідав, що до нього в гості приїздив ОСОБА_8 зі своєю командою, ходив голий по дачній ділянці, постійно вважав, що його переслідують з наміром побити, демонстрував їй поліетиленовий пакет, повністю обклеєний купюрами номіналом по 200 грн., пояснюючи, що він є бізнесменом, іноді стріляв у повітря придбаним для самозахисту пістолетом. Приблизно за півроку до смерті ОСОБА_4 прибіг до неї вночі переляканий, просився переночувати, мотивуючи тим, що на нього в будиночку напали і хотіли убити, вранці нічого не міг пригадати, коли вони разом прибули до місця його проживання горіло світло, працював телевізор, жодних слідів незаконного вторгнення і нападу не було. Іноді до сусіда приїжджав старший брат, який облаштував паркан, допомагав провести газ, стосунки між ними були дуже теплі, конфліктів не виникало. В травні 2010 року ОСОБА_3 прибув у СТ «Прилісся-6», щоб зробити сходи на другий поверх будинку, протягом дня брати удвох працювали, жодних суперечок між ними не було, оскільки, враховуючи розташування дачних будиночків, вона б це обов»язково почула. Вночі до неї прийшов сусід ОСОБА_5, повідомив, що ОСОБА_3 убив ОСОБА_4, однак не усвідомлює, що позбавив життя саме брата, оскільки просив викликати міліцію, розповів, що когось «грохнув» та ніде не може знайти ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що з рідними братами дружини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримував дружні відносини та зустрічався декілька разів на рік. Близько десяти років ОСОБА_4 зустрічався з ОСОБА_7, останнім часом зловживав спиртними напоями, в стані алкогольного сп»яніння ставав дивним, зокрема в ході спілкування за місцем свого проживання 19.08.2009 року зненацька перестав його впізнавати, очевидцями чого стало чимало осіб. Приблизно два роки ОСОБА_4 переслідувала нав»язлива ідея, що за ним слідкують з наміром обікрасти, він постійно говорив про це при зустрічах у тверезому і п»яному стані, з метою захисту придбав пістолет. ОСОБА_3 за характером найспокійніший у родині, брати ніколи не конфліктували між собою, глибоко поважали один одного, підсудний періодично виконував у дачному будиночку в СТ «Прилісся» зварювальні роботи та в жодному разі не міг свідомо убити іншу людину, тим більше ОСОБА_4, це могло статися лише у випадку захисту свого життя.

Свідок ОСОБА_7 дала в судовому засіданні покази про те, що близько десяти років зустрічалась з ОСОБА_4, який постійно проживав у дачному будинку в СТ «Прилісся-6» в с. Богданівка, приблизно 5-6 років назад для самооборони придбав пістолет, періодично вживав алкогольні напої, при цьому відхилень у його психіці та поведінці вона не спостерігала. 18.05.2010 року до ОСОБА_4 приїхав його старший брат ОСОБА_3 для спільного спорудження сходів на другий поверх будиночку, вночі сусідка Катерина в телефонному режимі повідомила, що ОСОБА_4 вбили, прибувши на дачу близько 6 години 19.05.2010 року бачила на другому поверсі спотворений труп співмешканця. Від жителів дачного масиву вона дізналась, що ввечері напередодні в будиночку працював телевізор, жодних криків ніхто не чув, вночі ОСОБА_3 прибіг до сусіда ОСОБА_5, шукав свого брата, повідомив, що з кимсь боровся. Вона багато років через ОСОБА_4 спілкувалась з підсудним, в різних ситуаціях спостерігала за теплими родинними стосунками між братами, які ґрунтувалися на взаємоповазі, останні жодного разу не конфліктували, тим більше не застосовували один до одного фізичну силу. Категорично стверджує, що ОСОБА_3 не міг в процесі конфлікту свідомо убити ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що з 1982 року по 1998 рік перебувала в фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_4, від яких 20.04.1992 року народила сина ОСОБА_11. В 1992 році вона стала помічати, що поведінка співмешканця в стані алкогольного сп»яніння ставала дивною: він не впізнавав знайомих людей, зокрема її сестру та свого племінника, не пускав її з малолітньою дитиною додому, вважав, що його переслідують з наміром обікрасти чи зґвалтувати, запевняв, що в інших приміщеннях квартири ходять сторонні особи, хоча це не відповідало дійсності, в 1995 році виплигнув з 3 поверху, пояснюючи, що тікав від злочинців, які напали на нього і хотіли забрати гроші, це також було вигадкою. Коли в 1998 році ОСОБА_4 вигнав її з дитиною зі спільно побудованого дачного будиночку в СТ «Прилісся-6», вона припинила з ним стосунки, однак в останні роки співмешканець потребував спілкування з сином, неодноразово запрошував його на дачу. ОСОБА_3 знає як порядного, доброго, щедрого чоловіка, що сильно любив молодшого брата ОСОБА_4.

Із показів свідка ОСОБА_12 убачається, що батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі, припинили спільне проживання в його шестирічному віці, з батьком ОСОБА_4 відновив родинні стосунки, коли той уперше зателефонував у 1997 році та запросив на дачу, з того часу неодноразово його відвідував, останній раз восени 2009 року. Жодних відхилень у поведінці ОСОБА_4 він не помічав, батько неодноразово показував пістолет, який придбав для самооборони, мотивуючи тим, що в будиночку схована велика сума коштів, при цьому матеріальної допомоги йому ніколи не надавав.

Допитана в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_13 показала, що при обстеженні трупа ОСОБА_4 були виявлені три комплекси ушкоджень, зокрема закрита черепно-лицьова травма у вигляді крововиливів під оболонки та в речовину головного мозку з розвитком його набряку-набухання, що мала характер тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя і перебувала в прямому причинному зв»язку з настанням смерті; переломи 3-10 ребер справа і 2-9 ребер зліва по передньопахвеній лінії без пошкодження пристінкової плеври, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень; кровонапливи в ділянках правого променезап»ясткового, лівого ліктьового суглобів і другого пальця правої кисті, що мають характер легких тілесних ушкоджень. Черепно-лицьова травма являла собою множинні розлиті кровонапливи з елементами внутрішньошкірних крововиливів на фоні підшкірних гематом, з розтріскування шкіри на обличчі та в області правої вушної раковини; розлиті тотальні крововиливи в білкові оболонки обох очей; багатоосколковий перелом кісток носа; кровонапливність м»яких покровів голови в правій лобно-скронево-тім»яній ділянці та в лівій скроневій області; субдуральні напластування в середній і задній черепних ямках зліва з еластичними згортками, дифузні субарахноїдальні крововиливи в ділянці полюсів лобних і потиличних долей, вогнища забоїв в області полюса правої лобної долі, ствола мозку; набряк-набухання речовини головного мозку. Такий комплекс ушкоджень міг утворитися від нанесення ОСОБА_4 локальних ударів предметом з обмеженою поверхнею контакту в ділянку правої вушної раковини, в область носа, в ліву скроневу і праву лобну області, тобто для його виникнення необхідно спричинення не менше чотирьох ударів за умов фіксації тіла потерпілого. Стосовно сили ударів судово-медичних даних немає, оскільки кістки черепа ОСОБА_4 залишались цілими, для спричинення перелому кісток носа не потрібно застосування значної сили, наявний у нього декомпенсований цироз печінки обумовлював ламкість судин і набряк шкіри, що сприяло утворенню більшого обсягу пошкоджень, розтріскуванню шкіри. Виходячи з даних судово-гістологічного дослідження, біологічна смерть ОСОБА_4 настала в період від 30 хвилин до 1 години з моменту спричинення тілесних ушкоджень, оскільки набряк головного мозку розвивався поступово. Двохсторонні паралельні переломи ребер у потерпілого виникли від здавлювання грудної клітини в передньо-задньому напрямку, тобто, якщо особи знаходились у лежачому положенні, ОСОБА_4 певний проміжок часу повинен був перебувати під ОСОБА_3, утворення закритої травми грудної клітини від кільцевого здавлювання, на яке вказує в судовому засіданні підсудний, є неможливим. Кровонапливи в ділянках верхніх кінцівок виникли від дії тупих предметів, можливо при захисті від ударів. В ході досудового слідства ОСОБА_3 повідомляв про нанесення нападнику чотирьох ударів кулаком в область обличчя за умов фіксації тіла ( в одних випадках повідомляв, що тримав за руку, в інших обхопив за шию ), що давало підстави зробити певні висновки, однак повідомлений підсудним у судовому засіданні механізм спричинення тілесних ушкоджень абсолютно не відповідає характеру виявлених на трупі травм.

Згідно матеріалів кримінальної справи, в ході досудового слідства у ОСОБА_3 не з»ясовувалось, внаслідок чого той опинився на підлозі головою в напрямку тумби з телевізором та на деякій відстані від ліжка, якщо заснув у напрямку ногами до телевізора; залишились неусунутими суперечності в його показах стосовно розташування осіб по відношенню однієї до іншої під час спричинення тілесних ушкоджень, оскільки ОСОБА_3 повідомляв, що нападник в момент завдання ударів перебував на ньому, також вказував, що він знаходився на підлозі з правого боку; не з»ясовувались безпосереднє місце і механізм скоєння злочину, так як, згідно фототаблиці до протоколу огляду місця події, протоколу огляду ОСОБА_3, висновків судово-імунологічних експертиз, розбризкування крові зафіксовано на міжкімнатних дверях, предметі меблів, підлозі, секціях батареї опалення в приміщенні, суміжному з кімнатою в якій відпочивав ОСОБА_3, сліди належної ОСОБА_4 крові виявлені на пістолеті, обличчі, руках, трусах, колінах та нижній частині ніг підсудного.

Відтворення обстановки і обставин події з підозрюваним ОСОБА_3 проведено 19.05.2010 року на неналежному рівні, оскільки зазначені в протоколі обставини спричинення тілесних ушкоджень не відповідають фотозображенням на прилучених до нього ілюстративних таблицях, залишилися нез»ясованими причини розбризкування крові в суміжному з тим, у якому відбувалось відтворення, приміщенні, не встановлений механізм утворення переломів ребер, кровонапливів на верхніх кінцівках, травми в ділянці правої вушної раковини за умов перебування ОСОБА_4 в лежачому положенні на правому боці.

Інкримінуючи ОСОБА_3 скоєння умисного вбивства, слідчий СВ Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_14 обмежився загальним формулюванням стосовно завдання чотирьох ударів затиснутою в кулак рукою в обличчя, пославшись на існування між братами неприязних стосунків і виникнення на грунті цього обопільної бійки, що не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи судом. При цьому органом досудового слідства не надана оцінка наявності у ОСОБА_3 різного ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, особливостям поведінки ОСОБА_4 під час перебування в стані алкогольного сп»яніння, залишено поза увагою характер і мотив дій винної особи, не з»ясовані фактичне місцезнаходження й положення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в момент завдання ударів за наявності травм у різних частинах обличчя покійного, розбризкування крові в суміжному з місцем відтворення обстановки і обставин події приміщенні.

В ході розгляду кримінальної справи судом зроблено все можливе для усунення неповноти і неправильності досудового слідства, натомість зібрано вкрай суперечливі докази стосовно досліджуваних подій, при цьому залишилися невиявленими істотні обставини, що не дозволяє суду правильно вирішити кримінальну справу: з упевненістю реконструювати досліджувану подію і з безсумнівністю дійти висновку про винність або невинуватість ОСОБА_3, однак вичерпано можливості усунення сумнівів під час

судового слідства. Так, у кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.1 ст. 115 КК України залишились нез»ясованими суттєві обставини, що належать до предмета доказування, та причини істотних суперечностей у доказах, на яких засноване обвинувачення, не вияснений спосіб вчинення злочину і мотив дій підсудного, не перевірені доводи ОСОБА_3 в свій захист та версії, що спростовують обвинувачення, для чого необхідне провадження дій в такому обсязі, виконання якого неможливе з додержанням процесуальної форми судового розгляду.

За наведених обставин суд вважає, що однобічні докази, здобуті під час досудового слідства, як і суперечливі докази, з»ясовані в ході судового розгляду кримінальної справи, унеможливлюють прийняття в справі об»єктивного рішення, вказана неповнота досудового слідства не може бути усунута в судовому засіданні, нез»ясовані обставини можуть суттєво вплинути на кваліфікацію дій підсудного та обсяг його відповідальності, тому кримінальна справа підлягає скеруванню на додаткове розслідування. Під час досудового слідства необхідно провести відтворення обстановки і обставин події з ОСОБА_3 із залученням статиста та за участю судово-медичного експерта для конкретного з»ясування місця спричинення й способу заподіяння черепно-лицьової травми, закритої травми грудної клітини та травм кінцівок з урахуванням характеру і місць розташування плям крові, виявлених при огляді місця події, наявності слідів крові ОСОБА_4 на трусах, колінах і нижній частині ніг ОСОБА_3, виходячи із встановлених обставин призначити комісійну судово-медичну експертизу для визначення за даними гістологічного дослідження сили заподіяних ОСОБА_4 ударів, встановити мотив скоєння злочину, зібрати інші докази, якими всебічно, повно і об»єктивно підтверджувались би всі обставини справи. Після достеменного з»ясування направленості умислу, механізму спричинення тілесних ушкоджень і сили завданих ударів пред»явити ОСОБА_3 конкретне обвинувачення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.26, 273, 281 КПК України, суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України направити Броварському міжрайонному прокурору на додаткове розслідування.

Міру запобіжного заходу підсудному залишити у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області протягом семи діб з дня її винесення через Броварський міськрайонний суд.

Суддя О.Ф. Кічинська