№ 5-166 кз 15
У Х В А Л А

7 липня 2015 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву засудженого ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 липня 2014 року ОСОБА_1 засуджено за частиною 2 статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки та з конфіскацією всього належного йому майна.

Апеляційний суд Волинської області ухвалою від 9 вересня 2014 року вирок щодо ОСОБА_1 змінив і, застосувавши статтю 75 КК, звільнив його від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року судові рішення щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Засуджений ОСОБА_1 1 липня 2015 року звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 квітня 2015 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 400-12 Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року в редакції Закону України №2453-VI від 07.07.2010 року, та за правилами глави 32-1 цього ж Кодексу.

Одночасно аналогічну заяву він надіслав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, долучивши до заяви копії оскаржуваних та наданих для порівняння судових рішень.

7 липня 2015 року до Верховного Суду України з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшли заява ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами.

У заяві засуджений ОСОБА_1 посилається на неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм кримінального закону, а саме частини 2 статті 368 КК, що потягло ухвалення судами касаційної інстанції різних за змістом судових рішень: в оспореному рішенні - його засудження за частиною 2 статті 368 КК, а в порівнюваних - виправдання осіб за цим законом або скасування обвинувальних вироків щодо осіб з направленням справ на новий судовий розгляд чи на нове розслідування.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 з доданими до неї матеріалами, вважаю, що заява не відповідає вимогам статті 448 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року в редакції Закону України №192-VIII від 12.02.2015 року «Про забезпечення права на справедливий суд» (далі - КПК), а тому заявнику належить встановити строк для усунення недоліків заяви.

Так, 28 березня 2015 року набрав законної сили Закон України №192-VIII «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року, яким внесені зміни у Кримінальний процесуальний кодекс України, згідно з якими порядок розгляду заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України регламентується главою 33 КПК.

Відповідно до норм цієї глави підстави для перегляду судових рішень Верховним Судом України, що набрали законної сили, визначені в пунктах 1 - 4 частини 1 статті 445 КПК, в тому числі такою підставою (п. 1) є неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання); допуск справи до провадження здійснюється Верховним Судом України після перевірки відповідності заяви вимогам КПК та дотримання заявником порядку подання заяви (статті 446-451 КПК).

Згідно з вимогами статті 448 КПК заява про перегляд Верховним Судом України рішення суду касаційної інстанції повинна містити, серед іншого, обгрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Разом з тим, у заяві ОСОБА_1 таке обгрунтування відсутнє, оскільки він посилається на інший закон та не наводить у заяві, у чому саме убачається подібність правовідносин в оспореному рішенні та в рішеннях, наданих для порівняння.

Крім того, зазначаючи в заяві про неоднакове застосування норм кримінального закону, ОСОБА_1 обгрунтовує це доводами про порушення під час досудового і судового провадження норм кримінального процесуального закону та допускає суперечності, вказуючи спочатку про відсутність в його діях об'єктивної сторони складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 368 КК, а в подальшому - наявність підстав вважати вчинене ним діяння малозначним.

Таким чином, під час перевірки відповідності заяви вимогам КПК встановлено ряд її недоліків, які перешкоджають вирішенню питання про допуск справи до провадження.

Згідно з частиною 2 статті 450 КПК у разі невідповідності заяви вимогам цього Кодексу заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

На підставі наведеного, керуючись статтею 450 КПК,

ухвалила:

про вказані недоліки заяви повідомити засудженого ОСОБА_1.

Надати йому строк для їх усунення до 17 липня 2015 року.

У разі, якщо зазначені недоліки не будуть усунуті в установлений строк, заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України ОСОБА_2