Справа № 125/294/14
1кп/125/7/15

В И Р О К
іменем України
30.06.2015 Барський районний суд Вінницької області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
- ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Попівці Барського району Вінницької області, українця, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого, непрацюючого, неодруженого, за ч. 2 ст. 125 КК України;
- ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Трудолюбівка Барського району Вінницької області, українця, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, у силу ст. 89 КК України раніше не судимого, непрацюючого, неодруженого, за ч. 2 ст. 125 КК України,
12.06.2013 близько 20.00 год. на вул. Гагаріна у с. Попівці Барського району Вінницької області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , під час сварки, яка виникла з ОСОБА_11 на побутовому
ґрунті, нанесли останньому по кілька ударів руками та ногами в область голови та тулуба. У результаті дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження. Згідно з висновком експерта №73 від 26 лютого 2015 року у ОСОБА_11 при огляді 15 червня 2013 року виявлено синці у ділянці лівої виличної кістки, на крилі носа зліва, на обличчі зліва, по внутрішній поверхні правого стегна у середній третині, у ділянці нижнього краю лівої вушної раковини, крововиливи та забиті рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи зліва, садна на чолі зліва, на обличчі справа у ділянці кута нижньої щелепи (3), на шиї справа по зовнішній поверхні у середній та нижній третинах, у ділянці лівої ключиці, на слизовій оболонці нижньої губи, підшкірну гематому на потилиці зліва. Внаслідок дій ОСОБА_7 ОСОБА_11 отримав забиті рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров,я, оскільки їх характер і розміри передбачають розлад здорово,я понад 6, але не менше 21 доби., а також синці на голові, правому стегні, садна на голові, тулубі, пішкірну гематому на потилиці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (які не спричинили короткочасний розлад здоров,я чи не незначну стійку втрату працездатності. Внаслідок дій ОСОБА_6 ОСОБА_11 отримав садна на шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (які не спричинили короткочасний розлад здоров,я чи не незначну стійку втрату працездатності).
Не зважаючи на не визнання свої вини у скоєнні інкримінованого злочину самим обвинуваченим, вина ОСОБА_7 підтверджується як показами потерпілого, свідків, так і матеріалами кримінального провадження.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона з чоловіком ОСОБА_8 власним автомобілем 5 листопада 2012 року поїхали купувати продукти в магазин, який розташований по вул.Леніна с.Попівці Барського району. Біля 18 годин почали виїзжати від магазину. Під,їхали до головної дороги, вона зігнулась складати продукти і в цей час почула сильний удар. Вийшла з машини викликала швидку та міліцію. Її чоловіку в автомобілі зажало ноги і він не міг покинути автомобіль. В цей час побачила, що з автомобіля ОСОБА_7 , який лежав на боку, поряд,
почали вилизати люди і тікати. ОСОБА_7 підійшов до магазину, почав всіх ображати. Внаслідок ДТП вона отримала струс головного мозку. Дорога під час ДТП була суха, але було хмарно. Вже після приїзду працівників міліції через годину почався дощ. ОСОБА_7 ніяких витрат по її лікування та чоловіка не ніс.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що вийшовши з магазину в с.Попівці 5.11.2012 року біля 18 годин почула гуркіт. Побачила, що в автомобіль ОСОБА_8 в,їхав автомобіль ОСОБА_7 . Бачила пошкодженні ноги ОСОБА_8 , та кров на голові його дружини. Дорога під час ДТП була суха, опади почались після аварії. Апостол ОСОБА_13 був в нетверезому стані.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що бачила як 5.11.2012 року біля 18 годин на автомобіль ОСОБА_8 на великій швидкості в,їхав мікроавтобус під керуванням ОСОБА_7 . Відбувся сильний удар, автомобіль ОСОБА_7 перевернувся. ОСОБА_8 та його дружину забрала швидка. Під час ДТП дорого була суха, опадів не було.
Свідок ОСОБА_16 суду повідомила, що 9.11.2012 року до їх будинку приїхала легкова автомашина марки ВАЗ бежевого кольору. Коли вони з батьком вийшли на вулицю, то побачила, що в машині сидить ОСОБА_7 , його жінка ОСОБА_17 і хтось одягнутий у міліцейську форму. Батько покликали в машину. Вона бачила як працівник міліції давав батькові щось підписувати. Після цього ОСОБА_7 тут же пригостив її батька пивом. ІНФОРМАЦІЯ_3 її батько помер в лікарні.
Свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що 5.11.2012 року стояв біля магазину, який розташований по вул.Леніна с.Попівці і бачив як автомобіль ОСОБА_7 в,їхав в автомобіль ОСОБА_8 . Автомобіль ОСОБА_7 перевернувся. Автомобіль ОСОБА_8 не знаходився на дорозі, а стояв збоку, дорога була суха і опадів не було.
Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що під час аварії не був, але бачив наслідки ДТП, а саме перевернутий мікроавтобус та пошкоджену ,, ОСОБА_20 ,, Він допомагав працівникам міліції оглядати місце події. З ним також був покійний ОСОБА_21 . Він підписував два протоколи і другий раз це відбувалось в присутності ОСОБА_7 та працівника ДАЇ. Вже після ДТП , яке мало місце 5.11.2012 року в с.Попівці Барського району почався дощ, але до цього дорога була суха.
Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що під час ДТП він не був, але бачив наслідки. Він бачив, як з автомобіля не могли витягнути пошкодженого ОСОБА_8 . Він вибив двері автомобіля, потім підійшов лікар і витягнули ОСОБА_8 . В останнього були пошкодженні ноги, а в його дружини були садна та кров на голові.
Свідок ОСОБА_23 пояснив, що він живе в будинку біля якого сталось ДТП, а саме по вул.Леніна с.Попівці біля магазину. Бачив момент зіткнення автомобілів, в результаті чого мікроавтобус перевернувся на правий бік. Автомобіль під керівництвом ОСОБА_8 не виїзжав на проїзжу частину. Шлях був сухий, а опади розпочались пізніше.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 5.11.2012 року робив ремонт у брата ОСОБА_7 . До дому їхали на автомобілі ОСОБА_7 і разом з ними була його дружина ОСОБА_10 . Перед цим вживали спиртні напої, за кермом автомобіля був ОСОБА_7 Він не може сказати з якою швидкістю вони їхали, але вона була великою. Під час поїздки вони розмовляли. На момент зіткнення мікроавтобус почало нести, він не може вказати, чи гальмував ОСОБА_7 . Дорога була сухою, видимість була нормальною і опадів не було.
Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що 5.11.2012 року вона була у брата її співмешканця ОСОБА_7 . До дому їхали на автомобілі ОСОБА_7 і останній ним керував. Того дня йшов дощ, скло автомобіля було мокре і дорога теж. Швидкість автомобіля була біля 50 км/год. Потім був поштовх і удар. Після ДТП автомобіль перевернувся, їй вдалось самостійно залишити автомобіль і після цього вона пішла до брата ОСОБА_7
Свідок ОСОБА_24 заперечив проти показів ОСОБА_8 і запевнив, що копію протоколу огляду місця події він потерпілому не давав.
Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, що 5.11.2012 року був на місці ДТП, був при огляді місця події і під час цього дощу не було, а останній розпочався вже під час складання матеріалів. На шляху були вибоїни, але вони не могли стати причиною ДТП. Під час спілкування з ОСОБА_7 він бачив, що останній був у нетверезому стані.
В судовому засіданні з метою вирішення клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи були допитані експерти ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Вони дали пояснення з приводу висновків, які вони відобразили в своїх експертизах.
Факт ДТП, яка мала місце 5 листопада 2012 року в м.Попівці Барського району підтверджується:
· протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього (том 2 а.с.79-93)
· актами огляду транспортних засобів (том 2 а.с 99- 110)
Те що внаслідок ДТП у ОСОБА_8 мало місце: закритий перелом верхньої третини лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелом голівки малогомілкової кістки, закритий уламковий перелом обох кісток нижньої третини лівої гомілки. Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), можливо і 5.11.2012 року при обставинах, викладених в постанові (під час дорожньо-транспортної події), не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння, не супроводжувались небезпечним для життя явищами та за ознакою тривалого розладу здоров,я (більше 21 дня) належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, підтверджується висновком експерта № 3 від 14-25.01.2013 року (том 2 а.с.148-149).
Як свідчить довідка вінницького обласного центру з гідрометереології від 13.03.2014 року № 21/03-1491 (том 2 ас.190) яка зазначає, що 5 листопада 2012 року найближча метеостанція до Барського району, яка розташована в м.Жмеринка Вінницької області атмосферних явищ зафіксовано не було.
Оцінюючи дії обвинуваченого і його покази в частинні того, що причиною ДТП стали погані погодні умови та вибоїна на автошляху, через яку його автомобіль втратив керованість, суд вважає їх технічно не обгрунтованими і направленими на ухилення від кримінальної відповідальності. Так відповідно до висновків Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 604/605/14-21 (том 2 а.с.195-200) зазначено:
· Втрата керованості автомобіля Мерседес-Бенц д/н НОМЕР_5 , відбулась за рахунок величини поперечних сил, діючих на транспортний засіб, який перевищує величину сил опору поперечному переміщенню виконаних самим водієм ОСОБА_7 в зв,язку з різкою зміною з прямолінійного напрямку руху на криволінійну, а не за рахунок в,їзду автомобілем Мерседес_Бенц д/н НОМЕР_1 у вибоїну, яка була на проїзній частині:
· В даній дорожній ситуації водій автомобіля Мерседес_Бенц д/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 не мав переваги у русі, а тому його технічна можливість попередити зіткнення транспортних засобів заключається у виконанні ним відповідно вимог п.11.1, 12.1, 12.3, та 12.4 Правил дорожнього руху України, при цьому необхідно зауважити, що для виконання вказаних норм ПДР України у водія автомобіля Мерседес_Бенц д/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 не існувало перешкод технічного характеру.
· З технічної точки зору, виникнення даної дорожньої пригоди стало можливим із-за невиконанням водієм автомобіля Мерседес-Бенц д/н НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимог п.12.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України, а тому у його діях вбачаються невідповідність цим вимогам ПДР України і при цьому необхідно зауважити, що для виконання вказаних норм ПДР України у ОСОБА_7 не існувало перешкод технічного характеру.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_28 звертав увагу суду, що у ОСОБА_7 виникла саме перешкода, яка собою представляла вибоїна, а не небезпека для руху, оскільки це зовсім різні поняття, і законодавець їх юридично розмежував. Враховуючи дорожню ситуацію він повинен був вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об,їзду перешкоди. Вказана можливість об,їзду перешкоди свідчить план схема до протоклу ОМП (том 2 а.с.92), оскільки вибоїна знаходилась по центру дороги і у ОСОБА_7 була можливість об,їхати її як справа, так і зліва, оскільки будь якиї інших транспортних засобів на дорозі не було. Разом з тим як свідчить план схема ДТП (том 2 а.с.92) слідів гальмування до вибоїни автомобіля Мерседес-Бенц д/н НОМЕР_1 відсутні, це більше не зрозуміло, оскільки до показів обвинуваченого він ще почав гальмувати до вибоїни на відстані сорок метрів, оскільки на
З огляду на викладене суд вважає, що вина обвинуваченого була повністю доведена і він вчинив злочин за ст.286ч1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано, не визнав і пояснив, що 12 червня 2013 року він повертався додому, побачив ОСОБА_11 , який є сусідом обвинуваченого. Обвинувачений підійшов до ОСОБА_11 щоб запитати, навіщо той обзиває його цивільну дружину, на що останній першим ударив його по обличчю, у результаті чого розбив ОСОБА_6 губу. Невдовзі між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 зав`язалась бійка, пізніше разом з ОСОБА_6 почав наносити удари ОСОБА_11 і ОСОБА_7 . Обвинувачений
зазначив, що уже давно перебував у неприязних відносинах з ОСОБА_11 .
Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину, що йому інкриміновано, не визнав. Суду пояснив, що під час бійки ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , 12 червня 2013 року в с.Попівці Барського району він перебував у своєму будинку. Почувши на вулиці крик, вибіг та побачив, що його вітчим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 б`ються. Побачивши, що у ОСОБА_6 йде кров, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_11 декілька ударів кулаком по обличчю. Крім того, обвинувачений зазначив, що уже давно перебував у неприязних відносинах з ОСОБА_11 .
Потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що 12 червня 2013 року біля 20 годин в с.Попівці ОСОБА_31 гнав худобу з саду, в цей час до нього підійшов ОСОБА_6 , який був в нетверезому стані і почав битись. ОСОБА_6 вдарив перший, він намагався оборонятись і завдав кілька ударів у відповідь Потім вибіг ОСОБА_7 зі свого подвір,я, наніс удар в груди і збив його з ніг. ОСОБА_6 почав душити, а ОСОБА_7 бив ногами. Він не міг оборонятись, йому було боляче не міг дихати. Згодом підбігла його жінка і почала розбороняти. Після цього звернувся до лікарні, перебував на стаціонарному лікуванні. Захищаючись наніс ОСОБА_6 два удари по обличчю. Обвинуваченні не відшкодували йому завдані збитки, перед ним не вибачились, а тому просить суворо їх покарати, та задовольнити його цивільний позов. При ретельному допиті зазначив, що тілесні ушкодження у виді забитої рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи зліва йому спричинив ОСОБА_7 інші за виключенням саден на шиї також він, а садна на шиї ОСОБА_6 , так як останній його душив.
Свідок ОСОБА_32 пояснила, що бачила як ОСОБА_6 12 червня 2013 року в с.Попівці біля 20 годин бив її чоловіка ОСОБА_11 в цей час з подвір,я вибіг ОСОБА_7 , ударом збив чоловіка з ніг, ОСОБА_6 почав душити чоловіка, а Апостол бив ногами чоловіка по тілу. Її чоловік кричав, ніхто не хотів розбороняти, він був весь в сінцях та крові. Потім чоловік звернувся до лікарні, йому були виписані ліки, але стан його здоров,я не покращувався і тому він був вимушений стаціонарно лікуватись.
Свідок ОСОБА_33 суду пояснив, що при бійці не був присутній, Чув розмови, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 бились з ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_34 пояснив, що при бійці присутній не був, але чув, що ОСОБА_7 вихвалявся, що побив ОСОБА_11 .
Свідок ОСОБА_35 пояснила, що на протязі тривалого часу ОСОБА_11 ображав її. Після чергової сварки 12 червня 2013 року у вечірній час ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_36 і попросив її не ображати. При цьому ОСОБА_11 почав його бити, ОСОБА_6 почав тікати, а він його знов доганяв та бив. Вона бачили, що ОСОБА_6 був в крові, розбитий ніс та губа. Вона не могла їх розборонити. Побігла до сина ОСОБА_7 , щоб він їх розборонив. ОСОБА_7 розборонив та пішов до дому. Сімйонов тиждень ходив весь побитий, звертався по медичну допомогу стоматолога.
Експерт ОСОБА_37 пояснив, що проводив висновок експертизи, було встановлено спричинено кількість дій, разом з тим він не розмежовував які тілесні ушкодження отриманні потерпілим відносяться до легких, які не спричинили короткочасний розлад здоров,я , а які спричинили короткочасний розлад здоров,я, оскільки слідчий від нього цього не вимагав.
Факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень підтверджується
- заявою ОСОБА_11 від 14.06.2013, у якій він просить прийняти міри до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які нанесли йому тілесні ушкодження ( том 1 а.с. 23);
- висновком експерта №77 від 14.06.2013, відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлено синці у ділянці лівої виличної кістки, на крилі носа зліва, на обличчі зліва, по внутрішній поверхні правого стегна у середній третині, у ділянці нижнього краю лівої вушної раковини, крововиливи та забиті рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи зліва, садна на чолі зліва, на обличчі справа у ділянці кута нижньої щелепи (3), на шиї справа по зовнішній поверхні у середній та нижній третинах, у ділянці лівої ключиці, на слизовій оболонці нижньої губи, підшкірну гематому на потилиці зліва. Указані ушкодження виникли не менше, ніж від 10 дій тупого твердого предмета (предметів), можливо і 12.06.2013, та за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності (том 1 а.с.29);
- протоколу огляду місця події від 19.06.2013 з фототаблицями, що проведений у присутності понятих, за участі потерпілого, відповідно до якого оглянуто місце події, де 12.06.2013 ОСОБА_11 були нанесені тілесні ушкодження (том 1 а.с. 31-34);
- аналітичної довідки про опрацювання інформації про з`єднання абонентів стільникового зв`язку № НОМЕР_6 від 15.01.2014, виданої Управлінням оперативно-технічних заходів УМВС України у Вінницькій області, згідно даних якої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 12.06.2013 у вечірній час знаходилися у с. Попівці (том 1 а.с. 45-46) та даними лазерного диску, на якому збережено дані моніторингу, що проводився на виконання ухвали слідчого судді про надання дозволу до документів, що знаходяться у операторів мобільного зв`язку;
Оцінюючи дії обвинувачених і їх правову кваліфікацію суд приймає до уваги те, що 11 березня 2014 року відповідно до вироку Барського районного суду Вінницької області і ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були визнанні винними за ст.125 ч 2 КК України і їм було призначено покарання. Підставою для цього стало те, що вони повністю визнали свою вину у вчиненому. Разом з тим згідно ухвали апеляційного суду Вінницької області від 28 травня 2014 року вказаний вирок був скасований. Досудовим слідством дії обвинувачених були кваліфіковані за ст.125ч.2 КК України як умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності. Разом з тим обом обвинуваченим було зазначено, що вони обидва спричинили всі тілесні ушкодження, але суд не може погодиться з зазначеною позицією. Так відповідно до висновку експерта №73 від 26 лютого 2015 року ( том 1 а.с. 235-238) у ОСОБА_11 при огляді 15 червня 2013 року виявлено синці у ділянці лівої виличної кістки, на крилі носа зліва, на обличчі зліва, по внутрішній поверхні правого стегна у середній третині, у ділянці нижнього краю лівої вушної раковини, крововиливи та забиті рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи зліва, садна на чолі зліва, на обличчі справа у ділянці кута нижньої щелепи (3), на шиї справа по зовнішній поверхні у середній та нижній третинах, у ділянці лівої ключиці, на слизовій оболонці нижньої губи, підшкірну гематому на потилиці зліва. Внаслідок дій ОСОБА_7 ОСОБА_11 отримав забиті рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров,я, оскільки їх характер і розміри передбачають розлад здорово,я понад 6, але не менше 21 доби., а також синці на голові, правому стегні, садна на голові, тулубі, пішкірну гематому на потилиці зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (які не спричинили короткочасний розлад здоров,я чи не незначну стійку втрату працездатності. Внаслідок дій ОСОБА_6 ОСОБА_11 отримав садна на шиї, які відносяться до легких тілесних ушкоджень (які не спричинили короткочасний розлад здоров,я чи не незначну стійку втрату працездатності). З огляду на вказаний висновок тільки забиті рани на слизових оболонках верхньої та нижньої губи становлять склад злочину передбачений ст.125 ч.2 КК України. Суд ретельно з,ясовував у потерпілого хто із обвинувачених наніс йому дані ушкодження і ОСОБА_11 пояснив, що це зробив ОСОБА_7 . ОСОБА_6 душив його за шию і тому на цій ділянці є садна. Суд спирається на покази потерпілого і кретично відноситься до показів обвинувачених, оскільки вони протягом часу розгляду справи їх міняли, також суд кретично відноситься і до показів свідка ОСОБА_38 , оскільки вона є матір,ю ОСОБА_7 та дружиною ОСОБА_6 . Судом з,ясовувалось у обвинуваченого ОСОБА_6 чому він не міг залишити ОСОБА_11 і відійти від нього, разом з тим обвинувачений з цього приводу суду нічого не повідомив, а потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що вимушений був гнати худобу і його шлях проходив біля будинку ОСОБА_39 і останній значну відстань його супроводжував, ображав, а потім розпочав бійку.
З огляду на наведене суд вважає, що вина ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ст.125ч2 КК України повністю доведена, його дії слід кваліфікувати ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату загальної працездатності. Стосовно кваліфікації дій ОСОБА_6 то суд, приймаючи до уваги вимоги ст.337ч3 КПК України яка передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового
рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частинні зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, вважає, що ОСОБА_6 вчинив злочин за ст.125 ч1 КК України, умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання обвинуваченим, суд враховує їх особи: ОСОБА_6 раніше не судимий ( том 1 а.с. 54), посередньо характеризується за місцем постійного проживання, що підтверджується довідкою-характеристикою №02-10/181 від 19.06.2013, виданою виконавчим комітетом Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області ( том 1 а.с. 55); на обліку у лікаря - психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Барської ЦРЛ (том 1 а.с. 57).

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

ОСОБА_7 - по місцю проживання відносно останнього компрометуючих матеріалів не має (том 1 а.с.60).

Обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд відносить те, зо злочин за ст.286 ч1 КК України він вчинив в стані алкогольного сп,яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, позиції обвинувачення, осіб обвинувачених, позиції потерпілих, які просили суворого покарання, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення: ОСОБА_6 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді громадських робіт, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, а ОСОБА_7 у виді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на два роки.

Вирішуючи питання чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, якщо так, то на чию користь та у якому розмірі, суд виходить із доведеності підстав і розміру позову.

Потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_11 було заявлено позов про стягнення на його користь з обвинувачених 399 грн витрат на лікування, 2000 грн за надання юридичної допомоги та 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Прокурор у судовому засіданні цивільний позов підтримав, просив його задовольнити у повному обсязі.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлений цивільний позов не визнали.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Суд, заслухавши пояснення потерпілого ОСОБА_11 , представника ОСОБА_40 , обвинувачених, дослідивши позовну заяву, докази, надані в обґрунтування позовних вимог, дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, з огляду на наступне.

Відповідно до даних довідки №928 від 23.07.2013, виданої КУ Барська ЦРЛ, ОСОБА_11 знаходився на стаціонарному лікуванні у КУ Барська ЦРЛ неврологічного відділення з 05.07.2013 по 11.07.2013 з приводу закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Під час лікування хворий отримав медикаменти на суму 399 грн ( том 1 а.с. 17).

Потерпілим були понесені витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн, що підтверджується відповідними квитанціями (том 1 а.с. 21-22).

Визначаючись щодо розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд виходить з принципів розумності та справедливості, характеру злочину, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, та інших обставин, які мають істотне значення, таких як ставлення обвинувачених до вчиненого, їх матеріальний стан, що передбачено ст. 23 ЦК України та п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від

31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відтак, вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд виходить із такого. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий потрапив на стаціонарне лікування до неврологічного відділення КУ Барська ЦРЛ. У подальшому останній змушений був їздити на консультацію у Вінницьку обласну психіатричну лікарню ім. Ющенка до нейрохірурга з приводу отриманих ним травм, про що свідчить копія консультативного висновку КЗ Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка від 12.07.2013 ( том 1 а.с. 20). Крім того, обвинувачені нанесли ОСОБА_11 не менше 10 ударів; під час побиття він терпів фізичний біль, дуже злякався за своє життя, адже його одного били руками та ногами двоє чоловіків. Внаслідок побиття він отримав тілесні ушкодження, через що його боліла голова та місця побоїв. За період досудового розслідування вказаного кримінального провадження обвинувачені (цивільні відповідачі) не попросили вибачення у потерпілого та не відшкодували завданої матеріальної та моральної шкоди. Отже, очевидним є те, що ОСОБА_11 завдано моральної шкоди вчиненим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням. З огляду на наведене, суд вважає, що розумним та справедливим відшкодуванням моральної шкоди ОСОБА_11 є 20000 грн.

З огляду на викладене, вимоги цивільного позову про стягнення 399 грн витрат на лікування, 2000 грн за надання юридичної допомоги та 20000 грн на відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими та документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_8 був заявлений цивільний позов, але під час розгляду справи він просив залишити його без розгляду. Враховуючи викладене суд вважає можливим цивільний позов залишити без розгляду.

Судові витрати, пов,язані з проведення експертиз, у кримінальному провадженні № 0000080 становлять 3576 грн, і так як вони підтвердженні розрахунками (том 2 а.с.119, 125, 154, 175) підлягають до стягнення з ОСОБА_7 на користь держави.

Речовий доказ - лазерний диск, на якому міститься інформація про моніторинг, що проводився на виконання ухвали слідчого судді про надання доступу до документів, що знаходяться у операторів мобільного зв`язку, слід залишити у матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст. 128, 129, 368, 370, 374, 376 КПК України та ст. 65 КК України,

ВИРІШИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 180 годин громадських робіт. У відповідності до вимог ч.5 ст.74 КК України звільнити від покарання, на підставах, передбачених ст.49 КК України.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів:

· ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді шести місяців арешту. У відповідності до вимог ч.5 ст.74 КК України звільнити від покарання, на підставах, передбачених ст.49 КК України.

· ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання два роки обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами терміном на два роки.

Цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити повністю. Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 399 грн витрат на лікування, 2000 грн за надання юридичної допомоги та 20000 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього стягнути 22399 грн (двадцять дві тисячі триста дев`яносто дев`ять гривень 00 копійок).

Цивільний позов ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 3576 грн понесених судових витрат.

Речовий доказ - лазерний диск, на якому міститься інформація про моніторинг, що

проводився на виконання ухвали слідчого судді про надання доступу до документів, що знаходяться у операторів мобільного зв`язку, залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: