Справа № 11-201/07 Головуючий
у 1 інстанції Можайська
ст. 122 ч. 1 КК України Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2007 р.

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого-судді
Лозовського А.О.

суддів Олексюка
Я.М., Оксентюка В.Н.

з участю
прокурора Смолюка Б.С.

засудженого
ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Володимир-Волинського міського суду від 1 лютого
2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, українця, не працюючого, не одруженого, судимого 02.12.2005 року
Володимир-Волинським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років
позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ч.
1 ст. 122 КК України до двох років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 296
КК України ОСОБА_1 виправдано.

До покарання за даним вироком відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю
вироків частково приєднано невідбуте покарання за вироком Володимир-Волинського
міського суду від 02.12.2005 р. 2 роки 6 місяців позбавлення волі і остаточно
призначено до відбування 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Володимир-Волинської ЦРЛ 269 грн. 34 коп.
витрат на лікування потерпілого.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 10
листопада 2006 року близько 22 год.
ЗО хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на вулиці біля
житлового будинку АДРЕСА_2 під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_2 умисно наніс
йому удари ногами в ділянку грудної клітки, внаслідок чого спричинив останньому
тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 5 та 8 ребер справа та
правобічного пневмогемотораксу, які відносяться до категорії середньої
тяжкості.

В апеляції засудженого ОСОБА_1 вказується, що не він, а свідок ОСОБА_3
побив потерпілого ОСОБА_2Він лише після цього підійшов до лежачого потерпілого
та штовхнув його ногою, щоб пересвідчитись чи він живий.

Зі змісту апеляції
вбачається, що ОСОБА_1 вважає
себе незаконно засудженим за злочин, якого не вчиняв.

Заслухавши доповідача, який виклав обставини справи та доводи апеляції,
прокурора, який пропонував залишити вирок без змін, засудженого ОСОБА_1, який
свою апеляцію підтримував, потерпілого, який не заперечував проти апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Винуватість ОСОБА_1 у заподіянні ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесних ушкоджень підтверджується дослідженими у
судовому засіданні доказами.

Так, із показань потерпілого ОСОБА_2вбачається,
що після того, як його збив з ніг ОСОБА_3 йому лежачому нанесли декілька ударів
ногами по тілу.

Сам засуджений ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показали, що
крім ОСОБА_1 ніхто потерпілому ударів ногами не наносив.

Згідно висновку судово-медичної експертизи (а.с.32-33) ОСОБА_2 було спричинено
тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які відносяться до тілесних
ушкоджень легкого ступеню та тілесні ушкодження у вигляді перелому 5 та 8-го
ребер справа та правобічного пневмогемотораксу, які відносяться до тілесних
ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Посилання засудженого ОСОБА_4
в апеляції на те, що він не бив потерпілого ногами, а лише штовхнув його
ногою з метою пересвідчитись чи той живий спростовується наведеними вище
доказами. Саме від дій ОСОБА_1 потерпілому спричинено середньої тяжкості
тілесні ушкодження.

Про те, що саме ОСОБА_1 заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді
переломів ребер свідчить його поведінка після скоєння злочину: добровільне
відшкодування збитків, пов'язаних з лікуванням.

Суд вірно
кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КК України.

Підстав для скасування вироку відносно ОСОБА_1 колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати в
кримінальних справах, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Володимир-Волинського міського суду від 1 лютого 2007 року відносно
ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляцію -
без задоволення.