У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,

розглянувши у судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Катеринопільський районний суд Черкаської області вироком від 25 червня 2013 року засудив ОСОБА_5 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років, за частиною першою статті 289 КК до покарання у виді позбавлення на строк три роки. На підставі частини п'ятої статті 74, пункту 3 частини першої статті 49 КК ОСОБА_5 звільнено від покарання, призначеного за частиною першою статті 289 КК.

Апеляційний суд Черкаської області ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах від 26 вересня 2014 року змінив вирок місцевого суду, виключивши з мотивувальної частини посилання суду на повторність як обставину, яка обтяжує покарання.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах від 31 березня 2015 року зазначені рішення судів нижчих інстанцій щодо ОСОБА_5 залишив без зміни.

У заяві захисник ОСОБА_4 порушує питання про перегляд ухвали колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного Черкаської області від 26 вересня 2014 року та ухвали колегії суддів судової

палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 березня 2015 року щодо ОСОБА_5 на підставі пункту 1 частини першої статті 445 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв'язку з неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень.

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача, перевірила доводи заяви та дійшла висновку про таке.

Як убачається зі змісту заяви захисник ОСОБА_4 порушує питання про неоднакове застосування статті 123 КК.

На підтвердження своїх доводів про неоднакове застосування закону України про кримінальну відповідальність захисник додав копію ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2011 року, якою скасовано ухвалу Апеляційного суду Кіровоградської області від 23 червня 2011 року щодо ОСОБА_1, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до вимог статті 448 КПК у заяві про перегляд судового рішення зазначається, у тому числі, обґрунтування підстав для перегляду судового рішення, передбачених статтею 445 КПК.

Однак, зазначаючи про неоднакове застосування статті 123 КК, у заяві захисник не конкретизував, у чому саме полягає ця неоднаковість та не аргументував свою позицію.

Додана ж до заяви ухвала касаційного суду від 10 листопада 2011 року щодо ОСОБА_1, на яку захисник посилається як на обґрунтування підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України, не є остаточним рішенням у справі й не містить правового висновку суду касаційної інстанції щодо застосування норми КК, яка застосована неоднаково.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заява та додані для порівняння ухвали не місять неоднакового застосування однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень, а тому заява захисника ОСОБА_4 є необгрунтованою.

Керуючись статтями 445, 447, 450, 451 КПК, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску справи до провадження за заявою захисника ОСОБА_4 про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_5 Верховним Судом України.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3