Справа №-613/1795/13-к Провадження №-1-кп/613/15/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року. Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
представника потерпілих адвоката ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богодухова Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, такого, що має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_9 , 2007 року народження, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України,-
ОСОБА_7 25 серпня 2013 року близько 16 год. 00 хв, знаходячись поблизу продуктового магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи необережно, проявляючи злочинну недбалість, не бажаючи та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , хоча повинен був і міг їх передбачати, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки по обличчю, внаслідок чого останній впав на землю, вдарившись при цьому головою. В результаті вказаних необережних дій ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у виді кровопідтічності слизової оболонки нижньої губи, крововиливу в м*які покриви голови з боку внутрішньої поверхні в потиличній області, травматичного субдурального крововиливу, забою головного мозку, які за ступенем тяжкості кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, та від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер в Богодухівській ЦРЛ.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні винним себе у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, пояснив, що дійсно 25 серпня 2013 року, приблизно о 16-00 годині, разом зі своїм другом ОСОБА_11 та їхніми дружинами приїхали до магазина, що розташований по АДРЕСА_2 . В приміщенні магазину знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . ОСОБА_12 почав ображати дружину ОСОБА_7 , а потім штовхнув її, на що ОСОБА_7 також штовхнув ОСОБА_12 .
ОСОБА_10 також вибіг з приміщення магазину та вдарив ОСОБА_7 кулаком в область глазу, зачіпивши бров, а ОСОБА_7 у відповідь наніс йому правою рукою удар в обличчя, в область губи, від удару ОСОБА_10 впав. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_10 помер в лікарні. Умислу на вбивство ОСОБА_10 у нього не було.
Крім повного визнання свої вини самим обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується наступними доказами, дослідженими в ході судового розгляду:
- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що 25.08.2013 року разом з чоловіком ОСОБА_10 знаходилися в гостях у сестри в с. Заброди Богодухівського району Харківської області. Близько 14-30 год. чоловік разом з ОСОБА_12 пішли до продуктового магазину, з ними був син ОСОБА_14 . Через деякий час син повернувся, та повідомив, що біля магазину сталася бійка, та що її чоловіка ОСОБА_10 вдарив чоловік на ім,я ОСОБА_15 . Коли вона прибігла до місяця пригоди, то побачила свого чоловіка, який лежав на траві без свідомості. Вона викликала швидку допомогу, чоловіка доставили до лікарні, де він помер;
- показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які підтвердили в судовому засіданні той факт, що 25.08.2013 року вони разом з ОСОБА_7 приїхали до магазину в с. Заброди Богодухівського району, троє незнайомих розпивали спиртні напої, як пізніше їм стало відомо це були ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Підтвердили той факт, що в магазині виникла сварка, ініціатором якої був ОСОБА_12 , який сварився, виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_16 та штовхнув її, на що ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_12 зі сходів. Після цього ОСОБА_10 підбіг до ОСОБА_7 та вдарив його, а ОСОБА_7 наніс йому у відповідь удар правою рукою в обличчя, від якого ОСОБА_10 упав та лежав на землі;
- показаннями свідка ОСОБА_13 , який підтвердив, що у вище вказаний час знаходився в магазині в с. Заброди. За столиком сиділи ОСОБА_12 зі своїм товаришем ОСОБА_10 . В магазин зайшли два чоловіки та дві жінки. Коли він знаходився в магазині чув якісь вигуки, коли вийшов з магазину, то побачив, що потерпілий вже лежав на землі. Також підтвердив, що між ОСОБА_12 та чоловіками і жінками, що приїхали, дійсно була сварка;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 25.08.2013 року в магазині в с. Заброди між ним та дружиною ОСОБА_7 виникла сварка, після чого ОСОБА_7 потягнув його з магазину і він впав зі сходів. Він впав та лежав на землі, а ОСОБА_10 намагався за нього заступитися. Після чого він вже побачив, що ОСОБА_10 також опинився на землі. Не заперечував, що вони з ОСОБА_10 вживали алкогольні напої;
- даними протоколу огляду місяця події від 25.08.2013 року, яким зафіксована обстановка місця злочину та фототаблицею до нього /Т. 1, а.с. 10-13/;
- даними протоколів проведення слідчого експерименту від 20.09.2013 року за участю ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 , в ході якого останні показали та пояснили на місцевості про обставини злочину, та фототаблицями до нього/ Т.1 а.с. 37-39, 40-41/;
- даними висновку експерта № 94-БГт/13 від 30.08.2013 року, згідно з яким на трупі ОСОБА_10 було виявлено пошкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді кровопідтіку слизової оболонки нижньої губи, крововиливу в м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні в потиличній області, травматичного субдурального і субарахноїдального крововиливу, забиття головного мозку. Вищевказана закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_10 підтвердилася результатом судово-гістологічної експертизи, якою встановлені: дифузний субарахноїдальний крововилив в півкулі головного мозку і мозочка із заходом в борозну, очагові периваскулярні крововиливи в корі і підкіркових відділах; тверда мозкова оболонка - субдуральна гематома з початковими ознаками організації.
Вищевказана закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_10 має ознаки і за ступенем тяжкості кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя.
Вищевказане пошкодження утворилося від ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості яких не знайшли свого відображення в характері ушкоджень, можливо у період часу, зазначений у постанові, тобто 25.08.2013 р.
Смерть ОСОБА_10 настала внаслідок вищевказаної закритої черепно-мозкової травми, ускладненої у своїй течії набряком-дислокацією головного мозку. Вищесказане підтвердилося результатом судово-гістологічної експертизи: встановлений набряк головного мозку.
Смерть ОСОБА_10 , згідно з даними представленої медичної документації, настала о 15 год. 15 хв. 29.08.2013 року.
Закрита черепно-мозкова травма у ОСОБА_10 утворилася від нанесення по його тілу тупими твердими предметами не менше 2-х травматичних впливів з додатком сили, достатньої для її заподіяння. При цьому, тупим твердим предметом з обмеженою поверхнею, індивідуальні особливості якого не знайшли свого відображення в характері ушкодження /не виключено, що це був і кулак руки людини/, був нанесений удар в область рота ОСОБА_10 , про що свідчить наявність очагового крововиливу слизової оболонки нижньої губи. Таким чином, після додання тілу прискорення, сталося падіння ОСОБА_10 з висоти власного росту і зіткнення його потиличною областю голови об землю. Вищесказане підтверджується наявністю очагового крововиливу в м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні потиличної області, а також результатом судово-гістологічної експертизи.
Власноручне заподіяння вищевказаної черепно-мозкової травми виключено.
Під час нанесення ОСОБА_10 вищевказаної черепно-мозкової травми він перебував у вертикальному положенні обличчям до обличчя з нападником, який у цей час також перебував у вертикальному положенні.
Має місце прямий причинний зв`язок між отриманою ОСОБА_10 вищевказаною черепно-мозковою травмою та настанням його смерті /Т.2, а.с. 44-48/;
- даними висновків експерта № 116-БГ/13 від 23.09.2013 року та №117-БГ/13 від 23.09.2013 року, відповідно до яких механізм утворення наявного у ОСОБА_10 тілесного ушкодження, на які вказували ОСОБА_18 та ОСОБА_19 під час проведення слідчого експерименту від 20.09.2013 року, по механізму спричинення не суперечить судово-медичним даним по механізму заподіяння закритої черепно-мозкової травми у вигляді кровопідтічності слизової оболонки нижньої губи, крововиливів в м`які покриви голови з боку їхньої внутрішньої поверхні потиличної області, травматичного субдурального і субарахноїдального крововиливу, забиття головного мозку, що малася на трупі ОСОБА_10 /Т. 1 а.с. 52-53, 55-56/;
За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_7 доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.119 КК України вбивство, вчинене через необережність.
Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_7 суд визнає щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілим.
Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обговорюючи питання про строк та вид покарання підсудному, суд враховує тяжкість вчиненого, а саме той факт, що вчинений ОСОБА_7 злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості та є злочином з необережності, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу підсудного, думку потерпілих, характер поведінки самого постраждалого безпосередньо під час подій, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.
Підсудним заявлено клопотання про застосування до нього Закону України Про амністію у 2014 році у зв`язку з тим, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дитина.
Відповідно до положень ч.2 ст. 86 КК України та ч.1 ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні, особи, визнані винними у вчинені злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання законом про амністію.
Відповідно до п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію» від 08 квітня 2014 року № 1185-VІІ, підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: особи не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Згідно із ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Злочин, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, є злочином, вчиненим з необережності та вчинений 25.08.2013 року.
Згідно з матеріалами справи ОСОБА_7 має доньку ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якої не позбавлений батьківських прав.
Таким чином, існують підстави для застосування до ОСОБА_7 положень Закону України Про амністію у 2014 році та для звільнення останнього від відбування покарання.
Потерпілими ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , які є батьками померлого ОСОБА_10 , заявлені цивільні позови про відшкодування моральної шкоди в сумі по 100 .000 грн. кожному. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що у зв`язку зі смертю сина вони перенесли душевні страждання, сильний душевний біль. Втрата власної дитини повністю змінила їх життя, цю втрату неможливо пережити та забути.
Крім того, потерпілою ОСОБА_8 заявлено цивільний позов в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей. В позові потерпіла просить стягнути з ОСОБА_7 моральну шкоду на свою користь з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей по 100.000 грн. кожному. Вимоги в частині стягнення моральної шкоди мотивує тим, що її померлий чоловік був батьком двох неповнолітніх дітей. Втрата рідної людини повністю змінила звичний уклад життя їхньої родини, вона вимушена тепер самостійно виховувати дітей, які більш ніколи не побачать рідного батька, а вона не побачить коханого чоловіка. Також в судовому засіданні потерпіла пояснила, що старший син бачив бійку, внаслідок якої помер його батько, що також негативно вплинуло на нього.
Також ОСОБА_8 просить стягувати з ОСОБА_7 на її користь матеріальну шкоду у зв`язку із втратою годувальника 1434.17грн. щомісяця до досягнення дітьми 14 років, та по 1434.17 грн. на утримання дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, просить стягнути витрати на правову допомогу в сумі 1000.00 грн.
Цивільні позови суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнового) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства /п.2 ч.2 ст.23 ЦК України/ моральна шкода може полягати, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів
Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові /дружині/, батькам /усиновлювачам/, дітям /усиновленим/, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до роз`яснень, даних в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, при цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З втратою рідної людини /сина, чоловіка та батька/ позивачі зазнали вимушених змін в своїх життєвих стосунках і звичному способі життя та відчувають природний душевний біль, тривалі й тяжкі за характером моральні страждання.
Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує похилий вік позивачів ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , характер їх душевних страждань /страждання батьків, що втратили рідного сина/ та ступень тяжкості змін в життєвих стосунках та звичному життєвому укладі ОСОБА_8 разом з неповнолітніми дітьми /після втрати чоловіка ОСОБА_8 вимушена самостійно виховувати дітей, які в свою чергу ніколи не побачать батька/.
В той же час суд враховує, що моральну шкоду потерпілим завдано внаслідок злочину, вчиненого з необережност, той факт, що потерпілий безпосередньо перед подіями також вживав алкогольні напої /що підтвердили усі допитані в судовому засіданні свідки/ та першим наніс удар обвинуваченому, а також враховує матеріальний і сімейний стан обвинуваченого, який має малолітню доньку ОСОБА_20 , 2007 року народження та отримує майже мінімальну заробітну плату /Т.2, а.с.159/.
Таким чином, суд, виходячи з розміру позовних вимог та з засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за можливе частково задовольнити позовні вимоги, та стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілих моральну шкоду - по 25.000 грн. кожному.
Відповідно до ч. 1 ст. 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання. Шкода відшкодовується: дитині до досягнення нею вісімнадцяти років /п.1, ч.1 ст.1200/; одному з батьків або другому із подружжя чи іншому члену сім,ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за дітьми померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років /п.4,ч.1 ст.1200/.
Згідно з ч. 2 ст. 1200 ЦК України особам, визначеним у п. 1-5 частини 1 цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди.
Відповідно до положень ст. 1197 ЦК України середньомісячна заробітна плата обчислюється за бажанням потерпілої за останні три або дванадцять календарних місяців роботи.
Родина ОСОБА_10 складалась з 4-х чоловік - малолітніх дітей: дочки ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також дружини ОСОБА_8 . На момент смерті ОСОБА_10 молодшій дитині виповнилось 3 роки 5 місяців, документи про продовження перебування ОСОБА_8 у відпустці по догляду за дитиною суду не надавались, таким чином, на момент смерті ОСОБА_10 його дружина ОСОБА_8 була працездатною. Але враховуючи, що вона відповідно до п.4 ч.1 ст.1200 ЦК України має право на відшкодування шкоди у зв`язку з втратою годувальника, при визначенні розміру шкоди, що підлягає стягненню, частка, яка припадає на неї, не підлягає вирахуванню з суми середньомісячного заробітку потерпілого.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним стягувати з ОСОБА_7 шкоду у зв`язку з втратою годувальника виходячи з наступного розрахунку:
1912,23 грн. /середньомісячна заробітна плата/ : на 4 /чотирьох членів сім,ї/ = 478,06 грн. /частка, яка припадала на кожного члена сім,ї/.
1912,23 грн. /середньомісячна заробітна плата/ 478,06 грн. /частка, яка припадала на потерпілого/ = 1434.17 грн.
Право на відшкодування шкоди мають три особи. 1434.17 :3 =478.06 грн.
Таким чином з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 слід щомісяця стягувати 478.06 грн. на її утримання - до досягнення дітьми 14 років, а також по 478.06 грн. щомісяця на утримання дітей: дочки ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - до досягнення ними 18 років.
З довідки Управління пенсійного фонду в Богодухівському районі вбачається, що ОСОБА_8 отримує пенсію на утримання неповнолітніх дітей у зв`язку з втратою годувальника, але відповідно до ч.3 ст. 1200 ЦК України особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.
Статтею 118 КПК України, витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат. Відповідно до ч.2 ст.120 КПК України, витрати, пов`язані з оплатою представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором, несе потерпілий. Однак відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. Суду надана квитанція про сплату потерпілою ОСОБА_8 1000.00 грн. адвокату /Т.2,а.с.70/, таким чином, суд вважає позовні вимоги в цій частині такими, що підлягають задоволенню.
В іншій частині позову, суд вважає необхідним відмовити.
Речові докази та витрати на експертів у провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України,-
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 119 ч.1 КК України та призначити йому покарання 4 /чотири/ роки позбавлення волі.
Звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання на підставі пункту «в» ст.1 Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_21 та ОСОБА_22 по 25.000 /двадцять п*ять тисяч/ гривень кожному в якості відшкодування моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 , яка також діє в інтересах неповнолітніх ОСОБА_24 та ОСОБА_25 в якості відшкодування моральної шкоди по 25.000 /двадцять п*ять тисяч/ на кожного, а всього 75.000 /сімдесят п*ять тисяч/ грн.
Стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у зв`язку з втратою годувальника в сумі 478 /чотириста сімдесят вісім/ грн. 06 коп. щомісячно до досягнення ОСОБА_26 14 років;
Стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у зв`язку з втратою годувальника на утримання сина ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в сумі 478 (чотириста сімдесят вісім) грн. 06 коп. щомісяця і до досягнення сином 18 років.
Стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду у зв`язку з втратою годувальника на утримання дочки ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в сумі 478 (чотириста сімдесят вісім) грн. 06 коп. щомісяця і до досягнення дочкою 18 років.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 процесуальні витрати, пов`язані з оплатою представника потерпілого, який надає правову допомогу за договором 1000.00 /одну тисячу/ грн.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: