Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/451/15-к
Провадження № 1-кп/674/37/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2015 рокум. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
з участю прокурора потерпілої її представника адвоката-захисника обвинуваченоїОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дунаївці кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , із вищою освітою, не працюючої, вдови, раніше не судимої, засудженої 22.01.2014 року Дунаєвецьким райсудом Хмельницької області за ч.1, ч.2 ст. 190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненої від відбування покарання 26.05.2014 року згідно Закону України «Про амністію у 2014 році»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 369 (в редакції закону від 7.04.2011 року) КК України,

ВСТАНОВИВ:
10 березня 2013 року, біля 18 год., обвинувачена ОСОБА_7 , повторно, з метою заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_4 , маючи відомості про фізичну ваду з дитинства ОСОБА_4 та її намір оформити групу інвалідності, з мобільного телефона № НОМЕР_1 зателефонувала на мобільний телефон № НОМЕР_2 ОСОБА_4 , яка знаходилась в цей час в с. Рудка Дунаєвецького району, і повідомила їй неправдиві відомості про те, що вона для встановлення їй групи інвалідності вже передала у Хмельницьку обласну МСЕК власні гроші в сумі 7500 гривень та висловила вимогу про передачу їй цієї суми, висловивши при цьому погрозу, що в разі не надання їй цих коштів, вона, користуючись своїми зв`язками у медичній сфері, створить ОСОБА_4 серйозні проблеми з оформленням групи інвалідності. 17 березня 2013 року біля 16 год. ОСОБА_7 знову зателефонувала ОСОБА_4 і під час телефонної розмови повторила про необхідність передачі їй 7500 гривень, підтвердивши свої погрози.

Будучи введеною таким чином в оману, ОСОБА_4 , не маючи цих грошей, в той же день змушена була позичити у ОСОБА_9 400 доларів США та 4500 гривень, після чого повідомила ОСОБА_7 про наявність цієї суми коштів.

В подальшому, 17 березня 2013 року біля 17 год. ОСОБА_7 приїхала в с. Рудка Дунаєвецького району, після чого разом з ОСОБА_4 поїхала в АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_4 кошти в сумі 400 доларів США, що складає згідно курсу НБУ 3197 грн. 20 коп., та 4500 гривень нібито для передачі їх посадовим особам Хмельницької МСЕК, але в дійсності не мала наміру цього робити і таким чином ОСОБА_7 , шляхом обману, заволоділа коштами ОСОБА_4 в сумі 7697 гривень 20 копійок, які використала на власні потреби.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 березня 2013 року, біля 15 год., ОСОБА_7 , повторно, з метою заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_4 , з мобільного телефона № НОМЕР_1 зателефонувала на мобільний телефон № НОМЕР_2 ОСОБА_4 , яка знаходилась в с. Рудка Дунаєвецького району, і повідомила їй неправдиві відомості про те, що для встановлення групи інвалідності необхідно ще дати гроші посадовим особам Хмельницької МСЕК в розмірі 14 800 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 не маючи такої суми грошей, попросила свою матір ОСОБА_10 , яка є пенсіонеркою, отримати для неї ці кошти у кредит в банку. І 21 березня 2013 року біля 9 год. ОСОБА_7 приїхала в с. Рудка Дунаєвецького району, звідки разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_10 поїхали в м. Хмельницький на вул. Проскурівську, 33, де в приміщенні Хмельницького відділення ПАТ «Ідея Банк» ОСОБА_10 уклала кредитний договір, згідно якого отримала кредит в сумі 14800 гривень. Після чого, в цей же день, біля 15 год., в м. Хмельницькому по вул. Пілотська, 1, біля приміщення Хмельницької обласної МСЕК, ОСОБА_7 отримала від ОСОБА_10 гроші в сумі 14 800 гривень нібито для передачі їх посадовим особам МСЕК для встановлення групи інвалідності, але в дійсності не мала наміру цього робити і таким чином, шляхом обману, заволоділа цими коштами, які використала на власні потреби.

Всього ОСОБА_7 шляхом обману заволоділа коштами ОСОБА_4 на загальну суму 22 497 грн. 20 коп.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у вчиненому не визнала і пояснила суду, що в березні 2013 року, точну дату вона не пам`ятає, її син, який перед цим був на святкуванні дня народження дитини ОСОБА_4 як кум в с. Рудка Дунаєвецького району, повідомив її, що ОСОБА_4 має вади здоров`я і хоче оформити собі групу інвалідності, але не знає як це зробити, хоче в неї проконсультуватись з цього приводу, так як вона раніше вже стикалась з такими проблемами. Через деякий час ОСОБА_4 , через її сина, вже сама зв`язалась з нею і попросила взнати яким чином можливо вирішити це питання. Вона, у зв`язку зі своїм станом здоров`я, часто бувала в обласній лікарні в м. Хмельницькому, а також була знайома із ОСОБА_11 , яка працювала в реєстратурі в обласній МСЕК і сказала ОСОБА_12 , що проконсультує її з цього приводу.

Потім вона разом із ОСОБА_12 їздила в м. Хмельницький до ОСОБА_11 в МСЕК та додому, де ОСОБА_12 з нею консультувалась.

Особисто їй ОСОБА_12 , для встановлення групи інвалідності чи для посадових осіб МСЕК, ніяких грошей не давала, вона в неї їх не вимагала і не брала.

Також, був випадок, коли вони разом були в м. Хмельницькому, де ОСОБА_12 із своєю матір`ю оформляли кредит в банку. Для чого їм були необхідні кредитні кошти, їй невідомо, вони їй також цих грошей не передавали.

Однак, вина обвинуваченої у вчиненому підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка пояснила суду, що вона проживає в будинку в с. Рудка Дунаєвецького району разом із своїм цивільним чоловіком ОСОБА_13 , двома малолітніми дітьми та матір`ю ОСОБА_10 2 лютого 2013 року в них вдома із своєю родиною та сусідами святкували день народження її дитини, на святкуванні також був їх кум син обвинуваченої ОСОБА_14 . Після закінчення святкування, коли гості пішли додому, вона з чоловіком та кумом сиділи на кухні та розмовляли на різні теми. Під час розмови вона повідомила, що має з дитинства фізичну ваду ноги і думає оформляти інвалідність. ОСОБА_15 сказав, що його матір може зайнятись вирішенням цього питання, так як часто їздить в м.Хмельницький, де відвідує МСЕК, з лікарями якої має дружні стосунки.

Для того він запропонував надати йому її медичні документи, які він передасть матері, щоб вона проконсультувалась з лікарями. Вона погодилась і надала ОСОБА_16 свої медичні картки, після чого той поїхав додому. Під час цієї розмови будь-якої мови про гроші за оформлення групи інвалідності не було.

10 березня 2013 року до неї на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_15 і повідомив, що можливо зробити групу інвалідності, але за це потрібно заплатити лікарям 1000 доларів США, без цих грошей вони нічого не оформлять. Вона у відповідь сказала, що не збирається нікому нічого платити за оформлення групи інвалідності.

В цей же день, біля 18 год., до неї на мобільний зателефонувала його матір ОСОБА_7 і підвищеним тоном повідомила її, що за оформлення їй групи інвалідності вона вже заплатила свої власні гроші в сумі 7500 гривень і наполягала повернути їх її. Коли вона сказала, що не має таких грошей і не збирається їх платити, то ОСОБА_7 пригрозила їй, що в неї є зв`язки з лікарями і будуть проблеми з оформленням групи інвалідності, якщо не віддасть цих грошей.

17 березня 2013 року до неї на мобільний знову зателефонувала ОСОБА_7 та стала вимагати повернення цих грошей, сказавши, що без них вона ніколи не зможе оформити собі групу інвалідності. Вона її налякалась і пообіцяла, що знайде і поверне ці гроші. В цей же день вона пішла до своєї тітки ОСОБА_9 , яка проживає в с. Рудка Дунаєвецького району, розповіла їй, що ОСОБА_7 вимагає в неї за оформлення групи інвалідності гроші в сумі 7500 гривень та попросила тітку позичити їх. ОСОБА_17 погодилась і дала їй у позику 4500 гривень та 400 доларів США. Після чого вона зателефонувала до ОСОБА_7 і повідомила про готовність передати їй гроші.

В цей же день, біля 17 год., вона разом з ОСОБА_7 та її сином, автомобілем ОСОБА_18 поїхали в м. Хмельницький додому до знайомої ОСОБА_7 ОСОБА_11 , яка, як їй потім стало відомо працювала в МСЕК, і мала займатись оформленням їй групи інвалідності. Приїхавши на місце, вони зупинились у дворі дев`ятиповерхового будинку, в якому та знайома проживала. У автомобілі вона передала в руки ОСОБА_7 позичені гроші 4500 грн. та 400 доларів США, після чого та пішла до ОСОБА_11 додому. Десь через 20 хв. вони з ОСОБА_19 також піднялись на 9 поверх будинку і зайшли в її квартиру. У квартирі вони сиділи у кімнаті з чоловіком ОСОБА_20 , а ОСОБА_7 знаходилась з нею на кухні, де тривалий час про щось розмовляли.

Після чого, вони вийшли з квартири і поїхали додому, ОСОБА_7 сказала що з оформленням інвалідності все буде нормально.

20 березня 2013 року біля 15 год. на її мобільний знову зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила, що для оформлення групи інвалідності терміново потрібно надати їй ще гроші в сумі 14 800 гривень, наголосивши при цьому, що без цих грошей вона ніколи групи інвалідності собі не оформить. Вона зрозуміла, що іншого виходу у неї немає. Про все це вона розповіла своїй матері, яка погодилась взяти ці кошти для неї у кредит в банку.

21 березня 2013 року біля 9 год. ОСОБА_7 на автомобілі разом із своїм сином приїхали до них додому і вони разом з нею та її матірю поїхали в м. Хмельницький, де зайшли у відділення ПАТ «Ідея Банк», в якому її матір оформила кредитний договір на суму 19 676 гривень, за яким їй видали на руки в банку 14 800 гривень 10 000 грн. купюрами по 100 грн., а решту суми по 20 грн. Отримавши ці кошти, вони сіли у автомобіль ОСОБА_18 і поїхали до Хмельницької обласної лікарні, де знаходилась МСЕК, де зупинились на території лікарні. У автомобілі ОСОБА_7 сказала надати їй гроші, що її матір і зробила, спочатку передала пачку на суму 10 000 гривень, а пізніше решту грошей в сумі 4 800 гривень. Отримавши гроші, ОСОБА_7 пішла з ними у лікарню, через деякий час повернулась, сказавши, що все нормально. Після чого, вони поїхали додому.

В подальшому, коли вона телефонувала до ОСОБА_7 і запитувала про оформлення групи інвалідності, та запевняла її, що все нормально, документи оформляються.

Але, починаючи з грудня 2013 року ОСОБА_7 та її син почали уникати розмов з приводу цього оформлення. В березні 2014 року коли вона з чоловіком звернулись у Хмельницьку МСЕК, то з`ясувалось, що будь-яких відомостей з приводу оформлення їй групи інвалідності там немає. Тоді вона зрозуміла, що ОСОБА_7 її обманула.

Аналогічними показами свідків ОСОБА_13 чоловіка потерпілої та ОСОБА_10 матері потерпілої, які повністю підтвердили вказані обставини, очевидцями яких вони були.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка пояснила суду, що 17 березня 2013 року до неї додому в с. Рудка Дунаєвецького району приходила її племінниця ОСОБА_4 , просила позичити їй 7 500 гривень, вказуючи, що ці гроші їй необхідно повернути ОСОБА_7 щоб оформити групу інвалідності, яка сказала, що буде мати проблеми, якщо цього не зробить. Їй стало жалко племінницю і вона позичила їй 4 500 гривень та 400 доларів США.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка пояснила суду, що проживає в АДРЕСА_3 , у квартирі разом із своїм чоловіком ОСОБА_21 , працює медичним реєстратором МСЕК Хмельницької області.

В 2013 році, точної дати вона не пам`ятає, до неї в робочий кабінет зайшла ОСОБА_7 , якої вона раніше не знала, сказала, що їй «пороблено» на важку хворобу і запевнила, що може позбути її цієї поробки, коли та її попросить. Вона дійсно хворіє на важку форму астми і погодилась на запропоноване зцілення.

Пройшов певний час, ОСОБА_7 з нею зв`язалась і запропонувала провести «вичитку». Вона запросила ОСОБА_7 до себе додому, куди та прийшла ще з двома молодими людьми, серед яких була можливо потерпіла ОСОБА_4 . Ці люди сиділи з її чоловіком у кімнаті, а на кухні ОСОБА_7 проводила з нею обряд на позбавлення поробок, щось вишіптувала. Потім після завершення цього обряду, взяла з неї за свої послуги 1 450 гривень. Будь-якої мови з ОСОБА_7 за встановлення комусь групи інвалідності тоді не було, будь-яких коштів ОСОБА_7 їй не давала, а навпаки ще в неї вимагала гроші. За своєю посадою вона є реєстратором в МСЕК, здійснює документальну реєстрацію і будь-якого відношення до встановлення групи інвалідності немає.

Аналогічними показами свідка ОСОБА_21 .

Копію кредитного договору від 21.03.2013 року (а.п.24-28) укладеного між ОСОБА_10 та ПАТ «Ідея Банк» на кредит в сумі 19 676 грн., згідно якого дійсно в цей день ОСОБА_10 отримала на руки у Хмельницькому відділенні цього банку кредитні кошти в сумі 14 800 гривень.

Таким чином, аналізуючи наведені докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчиненому доведена і її дії вірно кваліфіковано за ст. 190 ч.2 КК України, оскільки вона вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману( шахрайство), коштами потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 22 497 грн. 20 коп., вчинене повторно.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 27 ч.4, 15 ч.2, 369 ч.2 (в редакції закону від 7.04.2011 року) КК України, що полягає в тому, що вона протягом 10-21 березня 2013 року, повідомивши неправдиві відомості та висловлюючи погрози, підбурила ОСОБА_4 до вчинення замаху на давання хабара посадовим особам Хмельницької обласної МСЕК для встановлення групи інвалідності, отримавши від неї для передачі цим особам хабар на загальну суму 22 497 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 26 КК України, співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Стаття 27 КК України визначає види співучасників, відповідно до якої співучасниками злочину, поряд із виконавцем, є організатор підбурювач та пособник. Виконавцем (співвиконавцем) є особа, яка у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо вчинила злочин, передбачений цим Кодексом.

Підбурювачем є особа, яка умовлянням, підкупом, погрозою, примусом або іншим чином схилила іншого співучасника до вчинення злочину.

Відповідно до ст. 29 КК України, виконавець (співвиконавець) підлягає кримінальній відповідальності за статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає вчинений ним злочин.

Підбурювач підлягає кримінальній відповідальності за відповідною частиною ст. 27 і тією статтею Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає злочин, вчинений виконавцем.

Встановлено, що ОСОБА_4 як виконавець за вчинення пред`явленого обвинуваченням ОСОБА_7 злочину, передбаченого ст. ст. 15 ч. 2, 369 ч. 2 КК України, взагалі не була притягнута до кримінальної відповідальності і відповідно стверджувати про наявність цього злочину, що він дійсно був вчинений виконавцем та про відповідальність за його вчинення ОСОБА_7 як підбурювача (співучасника), підстав немає.

Також, встановлено, що у ОСОБА_7 взагалі не було наміру передавати будь-які кошти посадовим особам МСЕК, яких слідством взагалі не визначено, для встановлення групи інвалідності потерпілій, а її дії були як спосіб заволодіння коштами потерпілої шляхом обману, тобто вони цілком охоплюються складом злочину передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України і не потребують додаткової кваліфікації за ознаками злочину, передбаченого ст. ст. 27 ч. 4, 15 ч. 2, 369 ч.2 КК України, склад якого, таким чином, в діях ОСОБА_7 відсутній.

Враховуючи наведене, за цим обвинуваченням ОСОБА_7 слід виправдати у зв`язку з відсутністю складу злочину.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого, що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної, що обвинувачена раніше не судима, характеризується позитивно за місцем проживання, але схильна до вчинення злочинів, пов`язаних із шахрайством, за що вона була засуджена.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, суд не знаходить.

Інкриміновану їй слідством як обтяжуючу обставину рецидив злочинів, слід виключити, оскільки вона вважається не судимою, так як цей злочин вчинила до постановлення попереднього вироку суду, яким була засуджена за ст. 190 ч.1, ч.2 КК України.

А тому, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що до обвинуваченої слід застосувати покарання у виді обмеження волі, яке їй належить відбувати тільки реально.

Передбачених ст. 75 КК України підстав для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням суд не вбачає.

За сукупністю злочинів, згідно ст. 70 ч.4 КК України, покарання до обвинуваченої не застосовується, оскільки від відбування покарання за попереднім вироком Дунаєвецького райсуду від 22.01.2014 року, до постановлення якого вона вчинила цей злочин, вона була звільнена згідно акта амністії.

Заявлений потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином в розмірі 22 497 грн. 20 коп., підлягає до задоволення згідно ст. 1166 ЦК України, оскільки встановлено, що по вині обвинуваченої потерпілій дійсно заподіяна така шкода.

Заявлений потерпілою цивільний позов до обвинуваченої про відшкодування моральної шкоди завданої злочином в розмірі 15 000 грн., підлягає до часткового задоволення згідно ст.ст. 23, 1167 ЦК України, враховуючи, що обвинувачена вина у вчиненні злочину, характер та тяжкість вчиненого діяння, що злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, глибину та тривалість моральних страждань потерпілої, що вона зазнала стресів та переживань, опинилась у вкрай скрутному матеріальному стані, змушена відшукувати кошти для погашення кредиту з великими відсотками, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, і таким чином суд вважає, що достатнім розміром відшкодування моральної шкоди потерпілій буде становити 8 000 гривень.

Процесуальних витрат у провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 за ст.ст. 27 ч.4, 15 ч.2, 369 ч.2 (в редакції закону від 7.04.2011 року) КК України виправдати у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Визнати винуватою ОСОБА_7 за ст. 190 ч. 2 КК України і призначити їй покарання у виді трьох років обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченій, до вступу вироку в законну силу, залишити особисте зобов`язання.

Строк відбування покарання обвинуваченій рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди - 22 497 грн. 20 коп. ( двадцять дві тисячі чотириста дев`яносто сім гривень 20 коп.), у відшкодування моральної шкоди 8 000 грн. (вісім тисяч гривень).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький райсуд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/ Вірно: Суддя Дунаєвецького райсуду ОСОБА_1