ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000575 від 01.03.2014 року у відношенні:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Одесі, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрований: АДРЕСА_1 , мешкавшого: АДРЕСА_2

у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 185 ч. 3, 263 ч. 1, 263-1 ч. 1 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у м. Одесі, громадянина України, українця, з базовою середньою освітою( 9 класів), не одруженого, працювавшого вантажником у ТОВ «П.В.К.», раніше судимого:

- 11.12.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 289 ч. 1 КК України до 3-х років позбавлення волі, з встановленням іспитового строку на 1 рік, зареєстрований: АДРЕСА_3 , мешкав: АДРЕСА_4

у вчинені злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
В період часу - з кінця лютого до початку березня 2014 року, більш точна дата досудовим слідством не встановлена, ОСОБА_13 , знаходячись на території садового кооперативу «Рассвєт», розташованого у Одеській області, Білгород-Дністровському районі, смт. Затока, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проникнув на другий поверх будинку АДРЕСА_5 , де, пошкодивши навісний замок, відкрив металевий ящик, звідки, умисно, таємно викрав майно, належне ОСОБА_10 , а саме:

- гладкоствольну мисливську рушницю, марки ТОЗ-63 № НОМЕР_1 ;

- дві упаковки пороху, войлочні та паперові пижі, латунні гільзи, дріб;

- два патронтажі коричневого кольору, а всього на загальну суму 500 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник,а в подальшому викрадене майно зберігав за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_6 .

Крім того, приблизно у березні 2014 року, ОСОБА_13 , знаходячись за місцем свого мешкання - за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом відрізання частини стволу гладкоствольної мисливської рушниці марки ТОЗ-63 № НОМЕР_1 та частини прикладу, незаконно, умисно виготовив нестандартну, короткоствольну, гладкоствольну вогнепальну зброю, яку 28.03.2014 року у вечірній час доби став носити при собі.

Згідно висновку експерта № 165-б/64-д від 09.04.2014 року обріз мисливської рушниці є нестандартною, короткоствольною, гладкоствольною вогнепальною зброєю, виготовленою з мисливської рушниці 16-го калібру, моделі «Т03-63», № НОМЕР_1 , 1973 року випуску, шляхом укорочення саморобним способом стволів до залишкової довжини 418,2 мм і відокремлення прикладу, який придатний для стрільби.

Крім того, 28.03.2014 року, приблизно о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_13 , знаходячись біля будинку №20 по вул. В. Кондинського у м. Одесі, у ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно вистрілив ОСОБА_14 у ліву частину шиї спереду з обрізу мисливської рушниці ТОЗ-63 № НОМЕР_1 , від чого останній помер на місці.

Згідно висновку судово-медичної експертизи від 30.04.2014 року № 128-1151/14, смерть ОСОБА_14 знаходиться в причинному зв`язку з проникаючим сквізним вогнепальним дробовим пораненням шиї з пошкодженням лівого основного судинно-нервового пучка, хрящів гортані, під`язичної кістки, щитовидної залози, стравоходу, трахеї, 4-6 шийних позвонків, міжпозвінкових дисків, оболочок і спиного мозку на вказаному рівні, яке супроводжувалось внутрішньою та зовнішньою кровотечею. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_14 є гостра втрата крові з пошкоджених крупних сосудів шиї (лівої загальної сонної артерії та лівої яремної вени).

Крім того, 29.03.2014 року, приблизно о 24 годині, ОСОБА_15 , після вчинення ОСОБА_13 вбивства ОСОБА_14 , умисно, з метою приховування злочинця, який вчинив особливо тяжкий злочин, допоміг ОСОБА_13 залишити територію м. Одеси та переховуватись у с. Буялик, Іванівського району Одеської області, а в подальшому в с. Кошари Комінтернівського району Одеської області, де 29.03.2014 року вони були затримані співробітниками міліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочинів, від дачі показань відмовився.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення інкримінованого йому злочину та показав, що 28.03.2014 року, у вечірній час, він разом з ОСОБА_13 знаходився на вул. В. Кондинського у м. Одесі, де виникла сварка з ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . В ході сварки він наніс ОСОБА_16 удар кулаком у область обличчя, а потім прикладом обрізу рушниці у область голови, після чого передав обріз ОСОБА_13 .

Повз них проходили ОСОБА_14 з дружиною та з товаришем, які почали їм говорити, щоб вони припинили сварку. ОСОБА_13 пішов їх заспокоювати, а він залишився говорити з ОСОБА_16 . У цей час він почув постріл та побачив на ОСОБА_13 та на ОСОБА_14 кров.

Зрозумівши, що сталося, та злякавшись наслідків скоєння злочину, вони втекли до ОСОБА_13 додому - на вул. Космонавтів у м.Одесі, де переодягнулись. Далі він зателефонував своєму знайомому - ОСОБА_18 та попросив перевезти їх до села Буялик. Наступного дня - 29.03.2014 року він зателефонував ще одному знайомому - ОСОБА_19 , який перевіз їх до села Кошари Одеської області, де вони і були затримані працівниками міліції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд по справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Дії ОСОБА_13 колегія суддів кваліфікує за ст. 115 ч. 1 КК України як умисне вбивство, тобто умисне противоправне заподіяння смерті іншій особі; за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло; за ст. 263 ч. 1 КК України як незаконне зберігання та носіння вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу; за ст. 263-1 ч. 1 КК України як незаконна переробка вогнепальної зброї.

Дії ОСОБА_15 колегія суддів кваліфікує за ст. 396 ч. 1 КК України як заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.

При визначенні ОСОБА_13 покарання, колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, буде призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України, т.я. відповідно до вимог цієї статті призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом можливо лише у тому випадку, якщо обставин, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступень тяжкості злочину.

Згідно зі ст. 22 КПК України сторона провадження повинна обстоювати свою правову позицію.
Сторона захисту не довела суду, що встановлена судом обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів істотно знижують ступень тяжкості злочину та є у даному випадку підставами для призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом.

Вирішуючи питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження запобіжних заходів, суд виходить з того, що після визнання ОСОБА_13 винним не відпали ризики запобігання спробам переховуватися від органів суду та вчинення іншого злочину.

Підставою застосування запобіжного заходу є визнання винним ОСОБА_13 у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 185 ч. 3, 263 ч. 1, 263-1 ч. 1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що засуджений може переховуватись від органів суду вказаний ризик підтверджується призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, та вчинити інший злочин вказаний ризик підтверджується тим, що, що ОСОБА_13 визнаний винним у скоєні декількох злочинів.

Визначая ОСОБА_15 покарання, колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину у період іспитового строку за попередньою судимістю, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів та приходить до висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, буде призначення покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства у вигляді позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу є визнання винним ОСОБА_15 у вчинені злочину, передбачено ст. 396 ч. 1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що засуджений може переховуватись від органів суду вказаний ризик підтверджується призначенням покарання у вигляді позбавлення волі, та вчинити інший злочин вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_15 визнаний винним у скоєні злочину у період іспитового строку за скоєння іншого злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_11 визнати винним у скоєні злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 185 ч. 3, 263 ч. 1, 263-1 ч.1 КК України та призначити покарання:

- за ст. 115 ч. 1 КК України у вигляді 7/семи/ років 6/шести/ місяців позбавлення волі;

- за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді 3/трьох/ років позбавлення волі;

- за ст. 263 ч. 1 КК України у вигляді 4/чотирьох/ років позбавлення волі;

- за ст. 263-1 ч. 1 КК України у вигляді 3/трьох/ років 6/шести/ місяців позбавлення волі.

Згідно зі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_13 покарання у вигляді 8/восьми/ років 6/шести/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 рахувати з моменту його затримання, а саме з 29.03.2014 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_20 залишити колишній - у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_12 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ст. 396 ч. 1 КК України та призначити покарання у вигляді 2/двох/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2013 року, остаточно призначити ОСОБА_15 покарання у вигляді 3 /трьох/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_15 рахувати з моменту його затримання, а саме з 29.03.2014 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_15 залишити колишній - у вигляді тримання під вартою.

Речові докази:

- а.с. 31-32 /том 3/: дві куртки чорного кольору, брюки джинсові, взуття повернути ОСОБА_16 ;

- а.с. 37-38, 49 /том 3/: банку та короб з порохом, гільзи, пижі, капсулі, частини мисливської рушниці - знищити;

- а.с. 40 /том 3/: пістолет «Perfecia mod fbi 8000», футболка, брюки джинсові, ремінь, кросівки повернути родичам ОСОБА_15 ;

Стягнути з ОСОБА_13 на користь держави судові витрати у сумі 8 196, 62 гривень (а.с. 64, 130, 166, 182, 203 том 3).

Стягнути з ОСОБА_15 на користь держави судові витрати у сумі 589,68 гривень (а.с. 80 том 3).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженим та прокурору.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2