Номінальний № 1007/45/2012
Справа №1/1007/79/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2012 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Ландар А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бровари в приміщенні суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянку України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружену, маючу неповнолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, офіційно ніде не працюючу, інвалідності не маючої, без постійного місця проживання, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше не судимої в силу ст.89 КК України,-

у скоєні злочину, передбаченого ст.15ч.2; ст. 185ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудна ОСОБА_1 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за таких обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудна ОСОБА_1 07 квітня 2011 року, приблизно о 13 годині прийшла до Торгово-розважального комплексу Термінал, за адресою м. Бровари вул. Київська, 316, та перебуваючи в „Мега-маркеті", на першому поверсі названого комплексу, проходячи по відділу білизни, з метою вчинення крадіжки, вона з корисливих мотивів, взяла жіночі труси Jadea-1495 вартістю 43 грн. 10 коп. та Jadea - 1513 вартістю 62 грн. 50 коп., на загальну суму 105 грн.60 коп., які таємно поклала до рукава своєї куртки.

Після чого, підсудна, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на таємне заволодіння чужим майном пройшла каси, розраховуючись лише за жувальну гумку та цигарки „Мальборо", вчинивши таким чином усі дії, які вважала за необхідне, однак не змогла розпорядитись викраденим майном на власний розсуд через її затримання працівниками ТРК Термінал „Мега-маркету".

Своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, підсудна ОСОБА_1 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Органом досудового слідства такі дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України.

В судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину у вчиненні замаху на крадіжку за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнала повністю, в скоєному розкаявся. Пояснила, що раніше була неодноразово судимою, останній раз в 2009 році за ст.309ч.1 КК України до 6-ти місяців арешту, офіційно ніде не працює, проживає в подружки в м.Бровари. Син ОСОБА_2 проживає в свекрухи.

07 квітня 2011 року вона знаходилась в ТРК «Термінал» і там на першому поверсі, будучи у відділі жіночої білизни взяла дві пари жіночих трусів, які сховала в рукав з метою викрадення. На касі вона розрахувалась за сигарети та жувальну гумку. Поза касою її зупинив охоронник та запитав чи за все вона розрахувалась, на що вона зізналась, що в рукаві має двоє жіночих трусів за які вона не заплатила гроші. Вину свою в замаху на крадіжку визнає, інших злочинів не вчиняла

Покази підсудної ОСОБА_1 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудною змісту обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з'ясувавши правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудної та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують її особу.

Винність ОСОБА_1, крім її визнавальних показань, підтверджується також сукупністю зібраних по справі досудовим слідством доказів, на досліджені яких підсудна не наполягала, оскільки не оспорювала фактичні обставини справи.

Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність винності ОСОБА_1 в пред'явленому їй обвинуваченні.

Аналізуючи зібрані матеріали справи, суд приходить висновку, що підсудна ОСОБА_1 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тобто (крадіжку), але не доведену до кінця з причин, що не залежали від її волі і такі її дії правильно кваліфіковано за ст. 15ч.2; ст. 185ч. 1 КК України і тому вона повинна нести відповідальність за вказаною статтею.

Цивільний позов по кримінальній справі в процесі досудового слідства та в судовому засіданні не заявлявся.

Обираючи покарання ОСОБА_1 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185 ч.1 КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної, яка немає постійного місця проживання і надана характеристика за місцем реєстрації не конкретна, в минулому мала схильність до скоєння злочинів є не судимою, згідно ст.89 КК України.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудної, суд визнає її щире каяття та сприяння встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч. І ст. 66 КК України.

Обтяжуючих покарання обставин передбачених ст. 67 КК України в діях ОСОБА_1 не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання підсудній, суд враховує перераховані обставини, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та обставини його вчинення, дані про особу ОСОБА_1, що вона в минулому була неодноразово судимою, офіційно ніде не працює, не займається вихованням сина, немає постійного місця проживання, хоча і визнала вину в скоєному, розкаялася та разом з тим не знаходить підстав щодо застосування до неї інших видів покарань, менш м'якших за арешт, передбачених санкцією ст. 185ч. 1 КК України, а тому засуджує її до покарання у виді арешту.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази по справі - жіночі труси арт.№№1495,1513, які зберігаються в ТОВ "Норман плюс" Мега- Маркету, необхідно залишити там, дозволивши ними розпоряджатись за призначенням.(а.с. 18).

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15ч.2; ст.185 ч.І КК України та призначити їй за цією статтею покарання у виді арешту строком на 4(чотири) місяці.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити без зміни у вигляді взяття під варту з утриманням в Чернігівському СІЗО ДД ВП України в Чернігівській області.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з 26 листопада 2011 року.

Речові докази по справі - жіночі труси арт.№№1495,1513, які зберігаються в ТОВ "Норман плюс" Мега- Маркету, залишити їм, дозволивши ними розпоряджатись за призначенням, після вступу вироку в законну силу.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення, а засудженою ОСОБА_1, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя М.Д. Рабець