Доманівський районний суд Миколаївської області
14 грудня 2010року Доманівський районний суд Миколаївської області в складі:
Головуючої-судді: ОСОБА_1
При секретарі: Маковецькій Л.А.
За участю прокурора: Бороденка С.А..,
Підсудних: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Адвокатів: ОСОБА_4 ОСОБА_5,
Законних представників: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Доманівка кримінальну справу за обвинуваченням:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Миколаївської
області, українця, громадянина України, навчається
в Маринівському ПАЛ на 1 курсі, раніше не судимого, проживає
в с. Маринівка, вул. Першотравнева,10, Доманівського району
Миколаївської області,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Миколаївської
області, українця, громадянина України, учень 9
класу Маринівської ЗОШ, раніше не судимого, проживає
в с. Маринівка, вул.Новогоголівська,14, Доманівського району
Миколаївської області,
у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
На початку червня 2010року, точної дати слідством не встановлено, близько 15 години, ОСОБА_9, 24.02.1994р. народження разом з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, пішли в пошуках металобрухту до приміщення центральної ремонтної майстерні ВАТ «Племзавод «Шляховий», яка розташована по вулиці Радгоспній,15, в с. Маринівка, Доманівського району Миколаївської області.
Копаючи металобрухт, ОСОБА_2 побачив, що металева решітка на вікні вказаної майстерні відігнута. Підійшовши до вікна він побачив, що в середині приміщення
знаходилися три акумуляторні батареї. Маючи на меті заволодіти чужим майном ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 вступили між собою в злочинну змову та проникли через віконний отвір до середини приміщення.
Потім ОСОБА_8 через вказаний віконний отвір виліз на вулицю та став біля вікна, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 подали йому через вказаний отвір 3 акумуляторні батареї 6 СТ-190 по ціні 240 гривень за штуку.
Викрадені акумуляторні батареї вони завантажили на велосипед та поїхали, маючи реальну змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.
В результаті крадіжки ВАТ «Племзавод «Шляховий» було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 720 гривень 00 копійок.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину свою у вчинені злочину визнав повністю і суду пояснив, що в червні 2010р. до нього додому прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_8 і вони всі разом пішли до приміщення центральної ремонтної майстерні копати металобрухт. Знаходячись біля приміщення майстерні, металобрухту вони не знайшли. Підсудний ОСОБА_2 побачив на вікні приміщення відламану решітку і заглянув в середину приміщення. Там він побачив акумуляторні батареї і запропонував хлопцям залізти всередину майстерні. Вони всі по черзі залізли через отвір у вікні всередину приміщення і знайшли там три акумуляторні батареї, які вирішили забрати та продати. ОСОБА_8 виліз першим і йому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через вікно подавали акумуляторні батареї, які він складав біля вікна. Потім вилізли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і вони всі разом перенесли батареї за металевий склад. На велосипеді, який привезли до складу, вони перевезли акумуляторні батареї до Зураба та продали їх, за що отримали гроші в сумі 240 грн. Гроші вони між собою поділили та купили на них продукти харчування.
Підсудний ОСОБА_3 вину свою в судовому засіданні визнав повністю і пояснив, що в червні 2010р. він зустрівся з ОСОБА_8 на вулиці і вони разом пішли до ОСОБА_2 додому. Поспілкувавшись, вони всі разом пішли до центральної майстерні шукати металобрухт, але нічого не знайшли. Біля приміщення майстерні ОСОБА_2 запропонував залізти всередину приміщення, так як решітка на вікні була відламана. Всі по черзі залізли всередину приміщення і знайшли там 3 акумуляторні батареї, які вирішили продати. ОСОБА_8 виліз із приміщення першим , а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 залишилися в приміщенні. Через вікно вони подали ОСОБА_8 батареї, а потім вилізли і самі. Акумуляторні батареї вони занесли за металевий склад і на велосипеді завезли до Зураба, який заплатив їм за них 240 грн. Гроші вони поділили між собою.На отримані гроші ОСОБА_3 купив продукти харчування.
Малолітній ОСОБА_8 суду пояснив, що дійсно в червні 2010р. він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пішли до центральної майстерні с.Маринівка копати металобрухт. Металобрухта вони не знайшли. ОСОБА_2 побачивши, що на вікні відламана решітка, запропонував залізти всередину приміщення, на що всі погодилися. Всередині приміщення вони знайшли три акумуляторні батареї, які вирішили продати. ОСОБА_8 виліз першим, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишилися всередині. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через вікно подавали ОСОБА_8 акумуляторні батареї, а він їх складав на дворі біля вікна. Коли всі вилізли із приміщення, вони занесли батареї за металевий склад, звідки за велосипеді завезли до Зураба та продали за 240 грн. Отримані гроші вони поділили між собою. На свою частку ОСОБА_8 купив продукти харчування.
Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_6 суду пояснила, що про вчинений злочин їй стало відомо від працівників Племзаводу «Шляховий». Шкоду підприємству вона відшкодувала повністю. Сина характеризує тільки з позитивної сторони, вважає, що він каїться і подібного більше не скоїть.
Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_7 суду пояснила, що сина виховує сама без чоловіка, який помер. У них багатодітна сім*я, але поведінку сина вона намагається контролювати. Вважає, що син в подальшому не буде вчиняти злочинів, так як щиро каїться .
Законний представник малолітнього ОСОБА_8, ОСОБА_10 суду пояснив, що вихованням сина на даний момент займається бабуся. Сина характеризує тільки з позитивної сторони. Вважає, що дії сина може повністю контролювати, так як він прислухається до порад старших. Про вчинений злочин узнав від батьків інших товаришів сина.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що в червні 2010р., після вихідних днів, коли він зайшов до центральної ремонтної майстерні ВАТ Племзаводу «Шляховий», то виявив пропажу трьох акумуляторних батарей, які зберігалися в приміщенні. Акумуляторні батареї були не нові, але дві з них були придатні для використання. На вікні приміщення була відламана решітка, яку вони полагодили.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює в ВАТ Племзавод «Шляховий» механізатором. В червні 2010р. до нього звернувся ОСОБА_11 і спитав, куди він подів акумуляторні батареї, які знаходилися в приміщенні майстерні. Акумуляторні батареї зберігалися в приміщені центральної ремонтної майстерні , звідки їх викрали через вікно, як це згодом виявилося. Дві акумуляторні батареї були придатні для використання, а третьою ніхто не користувався.
Постановою суду за клопотанням прокурора, підсудних та їх захисників був обмежений обсяг дослідження доказів по справі: допитом підсудних, законних представників та свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12, та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особи підсудних.
Аналізуючи досліджене, суд приходить до висновку, що дії підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ст..185 ч3 КК України як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, характеристику осіб, винних у вчинені злочину, обставини, що пом*якшують та обтяжують покарання.
Підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вперше вчинили тяжкий злочин, будучи неповнолітніми.
Обставин, які обтяжують покарання підсудним судом не встановлено.
Як обставини, що пом*якшують покарання підсудному ОСОБА_2 суд бере до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, повністю відшкодував завдані збитки, на обліку в службі у справах дітей та кримінальній міліції зі справ неповнолітніх не перебуває.
Як обставини, що пом*якшують покарання ОСОБА_3 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю відшкодував завдані збитки, на обліку в кримінальній міліції зі справ неповнолітніх не перебуває.
Враховуючи умови життя неповнолітніх підсудних та їх виховання, те що ОСОБА_3 виховується в багатодітній сім*ї матір*ю та відчимом, те що підсудні на обліку в кримінальній міліції по справах неповнолітніх не перебували, злочин вчинили вперше і щиро каються, повністю відшкодували завдані збитки, суд вважає можливим призначити їм покарання не пов*язане з ізоляцією від суспільства та із застосуванням ст..69 КК України з метою призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Керуючись ст..ст.323,324 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ст..185 ч3 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст..69 КК України у виді 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі ст..75,104 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.
Визнати винним ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ст..185 ч3 КК України і призначити покарання з застосуванням ст..69 КК України у виді 1(одного) року позбавлення волі.
На підставі ст..75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на один рік.
.Згідно ст..76 КК України покласти на засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідуючи обов*язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;
- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та навчання.
До набрання вироком чинності міру запобіжного заходу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити у виді підписки про невиїзд.
Речовий доказ у виді велосипеда «Славутич», який зберігається у ОСОБА_6 повернути останній.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Доманівський районний суд протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя: