справа № 5-434/11
ПОСТАНОВА

Іменем
України

19.10.2011
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд міста
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, у складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.,

При секретарі - Патерило О.В.,

За участю:

Прокурора - Краснобрижого А.М.,

Розглянув у відкритому судовому
засіданні подання Дніпродзержинської
виправної колонії № 34 про порядок
застосування покарань, призначених
засудженій ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, при
наявності декількох вироків, суд -

встановив:

ОСОБА_1 відбуває покарання у
Дніпродзержинській ВК № 34 за вироком
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17.05.2010
року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, з
застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України,
відповідно до Постанови Юріївського
районного суду Дніпропетровської
області від 07.02.2011 року, у вигляді
позбавлення волі строком на два роки.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 засуджена:

· 27.06.2006 року Вироком
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121
КК України до позбавлення волі строком
на п'ять років. На підставі ст.. 75 КК
України, ОСОБА_1 звільнено від відбуття
призначеного покарання, з іспитовим
строком два роки, з обов'язками
покладеними відповідно до вимог ст. 76
КК України.

Постановою Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24.01.2008 року, звільнення
ОСОБА_1 від відбуття покарання з
іспитовим строком призначеного їй за
вироком Павлоградського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 27.06.2006
року, скасовано, з направленням ОСОБА_1
до відбуття покарання призначеного у
вигляді позбавлення волі строком на
п'ять років за зазначеним вироком.

· 17.05.2010 року Вироком
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185,
ч. 2 ст. 185 КК України, з застосуванням ч. 1
ст. 70 КК України, до позбавлення волі
строком на два роки. На підставі ст. 75 КК
України, ОСОБА_1 звільнена від відбуття
покарання, з встановленням іспитового
строку - два роки, з покладенням на неї
обов'язків передбачених ст.. 76 КК
України.

Постановою Юріївського районного
суду Дніпропетровської області від
07.02.2011 року, звільнення ОСОБА_1 від
відбуття покарання з іспитовим строком
призначеного їй за вироком
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17.05.2010
року, скасовано, з направленням ОСОБА_1
до відбуття покарання призначеного у
вигляді позбавлення волі строком на
два роки за зазначеним вироком.

Таким чином, в період відбуття ОСОБА_1
покарання за Вироком Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 17.05.2010 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2
ст. 185 КК України, встановлено, що ОСОБА_1
також засуджена Вироком
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121
КК України від 27.06.2006 року, та на
підставі постанови Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24.01.2008 року, звільнення
ОСОБА_1 від відбуття покарання з
іспитовим строком призначеного їй за
вироком Павлоградського
міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 27.06.2006
року, скасовано, з направленням ОСОБА_1
до відбуття покарання призначеного у
вигляді позбавлення волі строком на
п'ять років за зазначеним вироком, яке
нею не відбуте.

Враховуючи наявність двох вироків у
відношенні ОСОБА_1 а саме Вироку
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121
КК України від 27.06.2006 року та Вироку
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 17.05.2010
року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
Дніпродзержинська виправна колонія №
34 звернулася до суду з поданням щодо
вирішення питання про приведення у
відповідність вищезазначених вироків.

Відповідно до ст.. 413 КПК України, коли
щодо засудженого є вирок, який не
виконано і про який не було відомо суду,
що постановив останній за часом вирок,
суд за місцем виконання вироку
зобов'язаний визначити порядок
застосування покарання за всіма
вироками відповідно до статті 71
Кримінального кодексу України.

Згідно до ч. 2 ст. 71 КК України, при
складанні покарань за сукупністю
вироків загальний строк покарання не
може перевищувати максимального
строку, встановленого для даного виду
покарання в Загальній частині цього
Кодексу.

Ч. 4 ст. 71 КК України, визначено, що
остаточне покарання за сукупністю
вироків, має бути більшим від
покарання, призначеного за новий
злочин, а також від невідбутої частини
покарання за попереднім вироком.

На підставі вище зазначеного та
керуючись ст.. 413 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визначити порядок застосування
покарань відносно засудженої ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за Вироком
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 121
КК України від 27.06.2006 року та Вироком
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185,
ч. 2 ст. 185 КК України від 17.05.2010 року,
шляхом їх часткового складання, згідно
до вимог ст. 71 КК України, визначив до
відбуття ОСОБА_1, покарання у вигляді
позбавлення волі строком на п'ять років
і один місяць.

Постанова може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області на протязі семи діб з дня її
оголошення.

Суддя
Івченко .Т .П