Ухвала іменем україни09 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10,
суддів:ОСОБА_11, ОСОБА_12,
при секретарі з участю прокурора захисника ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_6,
розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою першого заступника прокурора області на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2014 року щодо ОСОБА_7.

Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2014 року

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, такого, що судимості не має,

визнано невинуватим та виправдано у зв'язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 КК України.

Питання про долю речових доказів вирішено у порядку із ст.100 КПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2014 року, вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2014 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

Органами досудового розслідування, ОСОБА_7 обвинувачувався в незаконному переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації за наступних обставин, о 10 год 15 листопада 2012 року ОСОБА_7 прибувши літаком авіакомпанії «Аеросвіт» рейсом № 182 сполученням «Пекін-Київ», при проходженні митного контролю у спрощеному порядку через режим «зелений коридор» в залі «Приліт» терміналу «В» ДП МА «Бориспіль» працівниками митниці на рентген апараті було виявлено у його валізі предмети ззовні схожі на електронні пристрої, під час ретельного огляду багажу у його валізі поверх особистих речей виявлено 2 коробки, в 1 з яких знаходилася кулькова ручка чорного кольору із золотистими вставками та вмонтованою відеокамерою, в іншій - 10 GSМ закладок із зарядними пристроями кожна, що є спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації та портативний постановник радіоперешкод.

Мотивуючи свої рішення, судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції зазначено, що під час судового розгляду кримінального провадження у діях ОСОБА_7 не доведено умисел на незаконне переміщення спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації через державний кордон України, оскільки переміщувані предмети, відповідно до матеріалів провадження та показань обвинуваченого і свідків, знаходилися у його дорожній валізі поверх особистих речей без ознак приховування.

Крім того, обвинуваченому не було відомо, що переміщувані ним через митний кордон України предмети підлягають письмовому декларуванню та підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, що свідчить про відсутність у його діях прямого умислу на вчинення даного правопорушення.

У касаційній скарзі перший заступник прокурора області, просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування наведеного вказує, що в діях ОСОБА_7 є усі ознаки складу злочину, передбаченого ч.1 ст.201 КК України, зокрема, присутня ознака приховування та прямий умисел.

Вважає, що судом не враховано та не надано оцінки показанням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які вказали, що засоби митного контролю застосовуються працівниками митниці не до всіх громадян, а лише при наявності вважати, що особа перемішує певні предмети з приховуванням від митного контролю.

Також, ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам ст.419 КПК України.

В запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення щодо ОСОБА_7 - без зміни.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги та просив її задовольнити, пояснення захисника, який заперечив проти касаційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги, заперечення на касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, міськрайонним судом постановлено виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 в контрабанді спеціальних технічних засобів через митний кордон з приховуванням від митного контролю винним себе не визнав.

Твердження в касаційній скарзі прокурора про наявність в діях ОСОБА_7 усіх ознак складу злочину, передбаченого ч.1 ст.201 КК України, зокрема, приховування та прямого умислу не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та спростовуються матеріалами справи.

Так, саме по собі неодноразове перетинання митного кордону України не може свідчити про умисел ОСОБА_7 на вчинення кримінального правопорушення, а придбання чи не придбання предметів разом з коробкою в магазині про наявність ознак приховування, оскільки даний факт ніким не спростований, а ґрунтується лише на припущеннях.

Судом враховано та належним чином дано оцінку показанням свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які вказали, що засоби митного контролю застосовуються працівниками митниці не до всіх громадян, а лише при наявності вважати, що особа перемішує певні предмети з приховуванням від митного контролю, і покладено в основу виправдувального вироку.

Крім того, невинуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується на підставі зібраних і досліджених доказів в провадженні, яким суд дав належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що ні під час досудового розслідування, ні в судовому засіданні не підтверджено факту вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

У касаційній скарзі прокурора не зазначено жодної, передбаченої ст.438 КПК України обставини, яка б свідчила про істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, що перешкодило б суду постановити законний та обґрунтований вирок, не наведено у касаційній скарзі і докази, які спростовували б висновки суду першої та апеляційної інстанцій щодо недоведеності в діях ОСОБА_7 складу інкримінованого кримінального правопорушення, та незаконності судових рішень, що давали б підстави для їх скасування.

На думку колегії суддів, у ході досудового розслідування: дізнання і досудового слідства, обґрунтовано встановлено відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 КК України, при цьому судом наведено мотиви прийнятого рішення.

Що стосується доводів прокурора про невідповідність ухвали вимогам ст.419 КПК України, то вони є безпідставними, оскільки суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи прокурора, які за змістом є аналогічними доводам касаційної скарги, навівши відповідні мотиви, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для їх задоволення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.419 КПК України. З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини провадження, на підставі дослідження всіх представлених у справі матеріалів і неможливості отримання нових доказів, колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення в провадженні ОСОБА_7 є законними і обґрунтованими, у зв'язку з чим касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Порушень норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, які були б підставами для скасування судових рішень, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу першого заступника прокурора області залишити без задоволення.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 12 червня 2014 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

_________________ ________________ ______________

ОСОБА_11 ОСОБА_10 ОСОБА_12

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_10