Справа № 314/5658/14-к Провадження № 1-кп/314/18/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2015 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Вільнянського районного суду Запорізької області кримінальне провадження №0001173 від 01 серпня 2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка Запорізької області, громадянина України, має середню-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту від 10.09.2014 року, 29 липня 2014 року, приблизно о 22:00 годин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, знаходячись біля будинку культури, розташованому в с. Новософіївка, Вільнянського району, Запорізької області наніс ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 два удари долонею лівої руки в область обличчя, один удар своєю головою в область носу потерпілого. Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 наніс останньому один удар кулаком в область плеча, два-три удари кулаком і два удари коліном в область грудної клітини, у результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичного експерта Вільнянського міжрайонного бюро СМЕ ОСОБА_6 № 188 від 08.08.2014 року: «Закритий крайовий перелом правої носової кістки, забита рана і травматичний набряк м`яких тканин носу, сполучені з розладом здоров`я на термін понад 6, але не більш як 21 день, і тому кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Забита рана і травматичний набряк тканин правої брови, забита рана і синець передньої поверхні грудної клітки зліва, синець поперекової області зліва, садно лівого колінного суглобу як у сукупності, так і окремо, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили незначні швидкоминаючі наслідки на термін не більше шести днів. («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»)».
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України як заподіяння умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

03 вересня 2014 року між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 за спільною ініціативою та обопільною згодою укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України

Згідно даної угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КК України, та наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, який згідно ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання.

Судом встановлено, що потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши зміст угоди про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст.471 КПК України.

Судом встановлено, що сторони примирились добровільно, фактичні підстави для примирення наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК, оскільки враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме, визнання вини та щире каяття.

Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_5 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 471, 473 - 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Затвердити угоду від 03 вересня 2014 року по кримінальному провадженню №0001173 від 01 серпня 2014 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (одна тисяча двадцять гривень).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6-7 ст. 474 КПК України,

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1

27.01.2015