Справа № 373/328/14-к
В И Р О К
Іменем України
21 січня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяславі-Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0000848 по обвинуваченню ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Неркин Вірменії, громадянин України, з вищою освітою, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює в ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» агентом з наземного обслуговування повітряних суден, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_7 12.07.2013 року, близько 19 год., знаходячись за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , під час обговорення святкування власного весілля зі своєю дружиною ОСОБА_9 , влаштував сварку, під час якої підійшов до останньої, в той час як вона стояла навпроти нього, та умисно, взявши її за плечі, штовхнув на диван, таким чином примушуючи її сісти. Присутній при даному конфлікті рідний брат ОСОБА_7 - ОСОБА_7 , щоб допомогти своєму братові, взяв потерпілу за обидві руки, таким чином не даючи їй змоги піднятись з дивану. Помітивши це, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, долонею правої руки наніс ОСОБА_9 один удар в область лівої щоки та продовжив словесно погрожувати їй фізичною розправою. Користуючись перевагою у фізичній силі ОСОБА_7 умисно, долонями правої та лівої рук, по черзі, наніс потерпілій близько десяти ударів в область лівої та правої щоки. Звільнившись від захвату ОСОБА_10 , ОСОБА_9 побігла в напрямку ванної кімнати, щоб замкнутись там. Однак, потерпілу наздогнав обвинувачений ОСОБА_7 та, схопивши її позаду за обидві руки, штовхнув у напрямку кухні, де вона впала на підлогу. В цей час ОСОБА_7 навмисно наніс потерпілій ОСОБА_9 один удар ногою в область нирок, від чого остання втратила свідомість. Скориставшись безпорадним станом потерпілої, обвинувачений ОСОБА_7 , взявши її за руки, по підлозі перетягнув до кімнати, в якій розпочалася сварка. Коли остання отямилася та намагалася звестися на ноги, щоб взяти свій телефон і покликати когось на допомогу, ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов ззаду до потерпілої, взяв руками за горло, заподіюючи фізичного болю, підтягнув її до дзеркала та умисно вдарив останню лобом об нього. В подальшому, ОСОБА_7 повернув ОСОБА_9 обличчям до себе та навмисно, долонею правої руки наніс декілька ударів останній в область лівої щоки.

Внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, яка за критерієм тривалості розладу здоров`я відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синці (крововиливи) в ділянці тулубу, обох плечей та лівого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом, яким ОСОБА_7 обвинувачувався, окрім заподіяння потерпілій зазначених вище тілесних ушкоджень, ще і в заподіянні їй тілесних ушкоджень у вигляді уламкового двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа та кута зліва, які за висновком експерта відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні. Його дії кваліфікувалися за ч.1 ст.122 КК України як умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

У ході розгляду кримінального провадження, у зв`язку з встановленням під час судового розгляду нових фактичних обставин кримінального правопорушення, а саме після проведення комплексної судово-медичної експертизи, прокурор дійшов до переконання, що в діях обвинуваченого ОСОБА_7 відсутня об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та дійшов до переконання, що обвинувачення потрібно змінити.

18.12.2014 прокурор склад новий обвинувальний акт, в якому сформулював змінене обвинувачення, виключивши з нього обвинувачення ОСОБА_7 в частині заподіяння потерпілій ОСОБА_11 тілесних ушкоджень середньої тяжкості у вигляді уламкового двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа та кута зліва. Дії обвинуваченого прокурор кваліфікував за ч. 2 ст.125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 відмовилися підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі через недоведеність його в цій частині наявними у справі доказами та погодилися з прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України не визнав, заперечив нанесення потерпілій 12.07.2013 року будь яких тілесних ушкоджень, та показав суду, що 22.06.2013 року вони зареєстрували шлюб з потерпілою ОСОБА_12 . Проживали вони у квартирі АДРЕСА_2 близько двох місяців. 12.07.2013 року ОСОБА_13 зі своєю мамою поїхали в м. Київ за покупками до весілля і повернулися в другій половині дня. Зустрілися з нею вони біля подвір`ї його батьків і пішли до своєї квартири. По дорозі між ними виникла сварка з приводу святкування весілля. Щоб заспокоїти дружину він взяв її за плече і посадив на диван. ОСОБА_13 була збуджена, ходила по квартирі. В той час як вона перебувала в кухні, він почув брязкіт розбитого скла та побачив дві розбиті чашки. ОСОБА_13 забігла у ванну і продовжувала кричати, а він повернувся в кімнату. В цей час до квартири зайшов його брат ОСОБА_14 та намагався їх заспокоїти. Він, обвинувачений ОСОБА_7 , зателефонував матері дружини та попросив забрати дочку, бо вона в істериці. ОСОБА_13 почала збирати речі, щоб піти до батьків, чому він не перешкоджав і вийшов з квартири, а коли повернувся, вдома була його мати, ОСОБА_13 кричала, а потім вийшла з квартири. Тілесних ушкоджень їй він не наносив і йому не відомо звідки вони в неї взялися. В той же день, близько 23 год., він зайшов до ОСОБА_13 батьків щоб забрати свою платіжну картку та переконатися, що ОСОБА_13 в них. Після цього він зустрівся з ОСОБА_15 та пішов з ним відпочивати в ресторан «Діброва». Наступного дня йому кілька разів телефонувала ОСОБА_13 , запропонувала зустрітися. Вони зустрітися в його друга ОСОБА_16 , ні на які болі ОСОБА_13 не скаржилася. 13.07.2013 вона повернулася додому, її привіз батько. Він двічі відвідував потерпілу в лікарні: перший раз з нею була мати, вони не розмовляли. Під час відвідування вдруге її батько повідомив його, що о 10 год. ранку ОСОБА_13 зробили операцію. Увечері близько 22 чи 23 години він знову прийшов в лікарню. Брат ОСОБА_13 намагався не впустити його в палату, однак він зайшов і забрав в ОСОБА_13 мобільний телефон, який раніше дав їй в користування. При цьому був присутнім їх спільний знайомий ОСОБА_17 . ОСОБА_13 не могла говорити. Повертаючись, біля ліфта зустрів її батьків, які відносно нього поводили себе агресивно. Вважає, що безпосередніх свідків конфлікту, що відбувався між ним і потерпілою немає, тому прямі докази його вини відсутні і його необхідно виправдати за пред`явленим обвинуваченням.

Не зважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_7 , встановлені судом обставини підтверджуються фактичними даними, які містяться в показаннях потерпілої, показаннях свідків, висновках експертів, медичній документації, інших документах.

Потерпіла ОСОБА_18 повідомила суду , що 12.07.2013 року вона з мамою їздила в м. Київ за покупками до весілля. Близько 18 год. їй зателефонував чоловік і повідомив, що в нього є серйозна розмова з приводу весілля. Вона залишила речі вдома і батько відвіз її до його батьків. В них були гості. ОСОБА_19 взяв її за руку і вони пішли до своєї квартири. Біля квартири їх чекав брат чоловіка ОСОБА_14 . ОСОБА_19 повідомив, що він вирішив внести деякі зміни в організацію їх весілля, з якими вона не погоджувалася, оскільки весілля фінансували переважно її батьки. Він вдарив її лівою рукою по обличчю, після чого вона відчула сильний біль, зняла обручку і поклала її на диван. Аркадія це розлютило і він почав кричати на неї, а потім тримав її за руки, а чоловік наніс їй серію ударів по обличчю обома руками. Один з цих ударів був дуже сильним і вона відчула біль у щелепі та головокружіння. Аркадій говорив, що це нормально, коли чоловік так виховує дружину. Вона вирвалася і побігла у ванну кімнату, щоб там зачинитися, але її наздогнав ОСОБА_19 , повернув до себе обличчям та штовхнув в напрямку кухні. Вона впала, зачепивши при падінні навісну шафу, від чого впали і розбилися склянки. В лежачому положенні чоловік почав бити її ногами по нирках, від чого вона знепритомніла. Прийшла до тями, коли чоловік та його брат тягли її до кімнати. ОСОБА_19 взяв її за шию, підвів до дзеркала та вдарив об нього лобом. Брат чоловіка кричав, щоб той не бив її так сильно, бо уб`є. Вона втекла в іншу кімнату, зателефонувала матері та повідомила, що її б`ють ОСОБА_19 і ОСОБА_14 . В цей час ОСОБА_19 вихопив телефон та почав лаятися, а після цього вибіг з квартири. Аркадій не наносив їй ніяких ударів, лише тримав за руки, погано висловлювався в її адресу та погрожував їй. Вона викликала таксі, щоб їхати до своїх батьків. В цей час прибігла мати ОСОБА_19 та почала кричати на неї, не випускала з квартири. ОСОБА_19 повернувся і також перешкоджав їй вийти, однак їй вдалося вибігти та сісти в таксі, яке вже чекало, та поїхати до своїх батьків. Щоб не було помітно її стану, вона одягла сонцезахисні окуляри. У дворі були мама, бабуся та мамина знайома. Вона була дуже знервована, тому не хотіла нічого пояснювати їм та лягла в ліжко. Особливо образливим було те, що це сталося в той день, коли вона придбала весільну сукню. Чоловік, його брат і мати неодноразово телефонували, застерігали її від звернення до міліції та погрожували. Спочатку вона не мала наміру звертатися в міліцію, сподівалася, що чоловік попросить вибачення і все залагодиться, оскільки вже була призначена дата їх весілля. Наступного дня до її батьків приїхали чоловік, його батьки та брат і влаштували скандал, який чули сусіди. Стан її здоров`я погіршувався, боліла голова, нудило, тому вона 15.07.2013 року звернулася за медичною допомогою в лікарню. До цього приймала ліки вдома. Від побоїв у неї було припухле лице, наступного дня проявилися синці на обличчі (щоках та вилицях), ногах, в області нирок. Все це було зафіксоване на її мобільному телефоні, який ОСОБА_19 , дізнавшись про ці фотографії, забрав у неї, під час її перебування в лікарні.

Свідок ОСОБА_7 , рідний брат обвинуваченого, - повідомив, що 12.07.2013 він був біля будинку, де проживає його брат ОСОБА_19 та, почувши крики, зайшов у квартиру. Брат та його дружина ОСОБА_13 з`ясовували стосунки між собою: ОСОБА_13 вмивалася у ванній кімнаті, кричала, на кухні були побиті склянки. ОСОБА_13 сіла на диван, зняла з пальця обручку та викинула її. Це його дуже образило, бо він просив своїх батьків погодитися на цей шлюб. Він не бачив щоб його брат наносив ОСОБА_13 тілесні ушкодження, він тільки тримав її за руки. Він, свідок ОСОБА_7 , не заподіював ОСОБА_13 жодного удару. Через 15 хв. він пішов додому і чув як матері телефонувала мати ОСОБА_20 . Він повернувся до квартири брата разом з матір`ю. ОСОБА_13 викликала таксі та поїхала до батьків. Вони спочатку не хотіли її відпускати, але потім погодилися.

Свідок ОСОБА_21 показав суду, що він працює таксистом. 12.07.2013 через диспетчера він отримав замовлення до банкетного залу «Камелія» та, прибувши на місце, чекав близько 5 хвилин. Вийшла дівчина, яка сіла в автомобіль на заднє пасажирське сидіння. Вона була в сонцезахисних окулярах, схлипувала. Він відвіз її на вул. Петропавлівську.

Свідок ОСОБА_22 , мати потерпілої, - повідомила суду, що 12.07.2013 вони з дочкою їздили в м. Київ за покупками до весілля, яке мало відбутися 3 серпня. Коли вони повернулися додому, подзвонив чоловік ОСОБА_13 ОСОБА_19 і сказав, щоб вона приїхала до його батьків. Її чоловік відвіз дочку, а сам поїхав у відрядження. Через деякий час до неї зателефонувала ОСОБА_13 і повідомила, що її б`ють ОСОБА_19 з ОСОБА_14 . Вона сказала дочці, щоб та викликала таксі і їхала до них, а сама зателефонувала до матері ОСОБА_23 , яка проживає неподалік від дітей, та попросила розібратися. ОСОБА_13 приїхала на таксі, плакала, питала «За що вони її побили?», було червоне та припухле обличчя, шия, плечі. При цьому були присутні її мати та колега по роботі ОСОБА_24 , які прийшли роздивитися весільні покупки та обсудити деякі деталі підготовки до весілля. Через деякий час зателефонував чоловік та повідомив, що йому дзвонив ОСОБА_19 і повідомив, що вдарив ОСОБА_13 долонею по щоці. В цей же день прийшов ОСОБА_19 та забрав в ОСОБА_13 свою платіжну картку, а наступного дня до неї прийшли його родичі та влаштували сварку. Впродовж двох днів ОСОБА_13 з ОСОБА_19 намагалися залагодити відносини, але їм цього не вдалося. ОСОБА_13 постійно нудило, тому вони в понеділок, 15 липня, звернулися в лікарню. Був встановлений діагноз : ЗЧМТ, струс головного мозку. 18.07.2013 виявили перелом щелепи та зробили операцію. В лікарні біля ОСОБА_13 постійно знаходився хтось із рідних чи близьких, бо приходив ОСОБА_19 і його родичі, які погрожували їй. 18.07.2013 ОСОБА_19 силоміць забрав у неї телефон, придбаний за гроші, які вони подарували їй.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про визнання недопустимими показань свідка ОСОБА_22 , які вона надавала під час розгляду даного кримінального провадження, суд вважає безпідставним.

Відповідно до ст. 96 КПК України для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка.

На підтвердження свого клопотання захисник додав газету «Вісник Переяславщини» за 2 серпня 2013 року, звернувши увагу суду на те, що мати потерпілої ОСОБА_22 у своєму інтерв`ю кореспонденту газети стверджувала, що її дочка дві доби пролежала вдома, в той час як в суді встановлено, що вона з 12 по 14.07.2013 ночувала у свого чоловіка. Окрім цього захисник поставив під сумнів достовірність показань цього свідка та самої потерпілої через їх заперечення факту звернення останньої до лікарні з приводу вивиху щелепу.

Суд вважає, що дані обставини не можуть бути підставою для визнання негативної репутації свідка ОСОБА_22 , оскільки її не було засуджено за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка. Захисник не скористався наданим йому правом поставити свідку запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань, зокрема щодо інформації зазначеної в газетній публікації, а саме: що мала на увазі свідок стверджуючи, що « ОСОБА_13 дві доби пролежала вдома». Дане висловлювання можливо трактувати неоднозначно, - як те, що вона впродовж цього часу не зверталася до лікарів, так і те, що вона лежала вдома у батьків, чи у себе вдома (у квартирі чоловіка).

Показання цього свідка щодо обставин даного кримінального провадження узгоджуються з показаннями потерпілої, обвинуваченого, інших свідків, тому в суду немає підстав визнати їх недопустимими.

Свідок ОСОБА_25 показала, що 12.07.2013 близько 19 години вона перебувала у своєї колеги по роботі ОСОБА_26 , де також була її мати. Вони чекали ОСОБА_13 , щоб обговорити деякі деталі весілля. ОСОБА_13 зателефонувала своїй мамі і кричала, що її б`ють ОСОБА_19 з ОСОБА_14 . Вона, свідок ОСОБА_27 , стояла поряд і досить добре чула ці слова. Через деякий час на таксі приїхала ОСОБА_13 . Вона була в темних окулярах, помітно було червоне обличчя та розмазану на ньому туш для вій. Вона була в шоковому стані, питала «За що?» і плакала. Мати намагалася витерти їй лице, але вона скаржилася на біль.

Свідок ОСОБА_28 , бабуся потерпілої, - показала, що 12.07.2013 ОСОБА_13 з матір`ю їздили в м. Київ за покупками до весілля. Після приїзду ОСОБА_13 , залишивши покупки, поїхала до ОСОБА_19 . Через деякий час вона зателефонувала до матері і повідомила, що її б`ють ОСОБА_19 і ОСОБА_14 . ОСОБА_29 сказала, щоб вона брала таксі і їхала до них. Зв`язок перервався і ОСОБА_13 більше не брала телефон, тому ОСОБА_29 зателефонувала до матері ОСОБА_30 , щоб та розібралася. На таксі приїхала ОСОБА_13 , заплакана, в істериці, лице було червоним. Вона нічого не розповідала, лише питала «За що?»

Свідок ОСОБА_31 , - брат потерпілої, - повідомив, що 12.07.2013 він повернувся додому з тренування і побачив заплаканою свою сестру ОСОБА_13 , її лице було пухлим, на лівій щоці було почервоніння. Він бачив також синці на її руках. Сестра повідомила, що її побили ОСОБА_19 з ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_32 , батько потерпілої, - повідомив суду, що 12.07.2013 він на прохання дочки підвіз її своїм автомобілем до будинку батьків її чоловіка, а сам поїхав у відрядження. Приблизно о 20 годині йому зателефонував ОСОБА_19 , повідомив, що він побив ОСОБА_13 і треба щось робити, щоб залагодити ситуацію. Він зателефонував ОСОБА_13 , але та була дуже знервованою і нічого не змогла пояснити. Додому він повернувся наступного дня, стан дочки був жахливим. Про всі обставини він дізнався від своєї дружини та запропонував ОСОБА_13 звернутися в міліцію, але вона категорично відмовилася. В понеділок вони звернулися в лікарню, бо ОСОБА_13 почала втрачати свідомість, нічого не могла їсти.

Свідок ОСОБА_33 , мати обвинуваченого, - показала, що її сім`я та сім`ї ОСОБА_13 були проти їх шлюбу з ОСОБА_19 . Однак син пішов проти їх волі та одружився з ОСОБА_13 . Молоді жили окремо, у квартирі сина. Вони готувалися до весілля. 12.07.2013 ОСОБА_13 приїхала з ОСОБА_34 і вони з ОСОБА_19 пішли додому. Через деякий час до неї зателефонувала ОСОБА_29 (мати ОСОБА_13 ), почала лаятись. Аркадій, який прийшов додому за 3-4 хвилини до цього, не пускав її до ОСОБА_19 , говорив що вони самі повинні розібратися. Коли вона прибігла у квартиру сина, там була одна ОСОБА_13 , вона говорила по телефону. У квартиру зайшли ОСОБА_19 з ОСОБА_14 , а ОСОБА_13 вискочила і поїхала на таксі. Наступного дня вони з чоловіком їздили до батьків ОСОБА_13 , щоб з`ясувати стосунки, виникла сварка з її матір`ю. 16.07.2013 ОСОБА_19 повідомив її, що ОСОБА_13 в лікарні та попросив дізнатися де вона лежить. 17.07.2013 вона разом з кумою ОСОБА_35 ходили в лікарню провідати її, але спілкуватися з ними ОСОБА_13 не захотіла.

Свідок ОСОБА_36 , друг обвинуваченого, - повідомив, що 13.07.2013 в нього в гостях були ОСОБА_37 та його дружина ОСОБА_13 . Перед цим вони посварилися і обговорювали питання про примирення. Ніяких слідів побоїв на обличчі чи тілі ОСОБА_13 він не бачив. Від ОСОБА_19 йому стало відомо, що ОСОБА_13 в лікарні. ОСОБА_19 повідомив, що це він її побив.

Свідок ОСОБА_38 повідомила, що 13 липня 2013 року вона перебувала у своєї сестри, яка проживає по сусідству з помешканням сім`ї ОСОБА_39 та чула як батьки ОСОБА_40 погрожували матері ОСОБА_41 . Мова йшла про весілля дітей. До неї, як до медпрацівника, звернулася бабуся ОСОБА_13 з проханням надати їй медичну допомогу і вона 13 та 14 липня колола їй знеболювальне. Її стан був незадовільний: постійно нудило, на обличчі бачила крововилив.

Свідки ОСОБА_42 та ОСОБА_43 повідомили, що вони були запрошені сватами на весілля ОСОБА_13 та ОСОБА_19 і їм доручили забезпечити весілля мінеральною водою. У неділю, 14.07.2013, вони приїхали до своїх кумів (сім`я ОСОБА_39 ) щоб узгодити питання підготовки до весілля, але зрозуміли, що весілля мабуть не буде. ОСОБА_13 лежала в спальні, плакала, на лиці були червоні плями. Куми повідомили їм, що ОСОБА_13 побив чоловік ОСОБА_19 . Вони часто провідували ОСОБА_13 в лікарні, з нею постійно був хтось із рідних, бо боялися, що сім`я ОСОБА_44 може її викрасти з лікарні. Після того як ОСОБА_19 забрав в ОСОБА_13 телефон, їх сім`ї перебували у стані війни. Забирати її речі з квартири ОСОБА_19 вони їздили трьома сім`ями, щоб уникнути конфлікту з його сім`єю.

Свідок ОСОБА_45 , подруга потерпілої, - повідомила суду, що приблизно о 22 годині 12.07.2013 ОСОБА_13 написала в соцмережі, що її побив ОСОБА_37 і вона дуже погано себе почуває. Вперше побачила її 15.07.2013 після 18 години в лікарні. Вона була в жахливому стані постійно плакала, на руках та шиї були синці, їй було боляче говорити. 17.07.2013 її мама поїхала в ОСОБА_46 здавати весільну сукню і, щоб розрадити подругу, вона, свідок ОСОБА_45 , сфотографувала її на мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_47 повідомив суду, що він 2 чи 3 рази провідував ОСОБА_48 в лікарні в липні 2013 року. В його присутності ОСОБА_19 забрав в ОСОБА_13 мобільний телефон, сказавши, що він платить за нього кредит. Брат ОСОБА_13 не впускав ОСОБА_19 в палату і з приводу цього в них відбувся конфлікт.

Свідок ОСОБА_35 повідомила суду, що вона разом зі своїм чоловіком та ОСОБА_49 і ОСОБА_19 провідували ОСОБА_13 під час її лікування в неврологічному відділення Переяслав-Хмельницької ЦРЛ. ОСОБА_13 не хотіла бачити нікого з сім`ї свого чоловіка.

Свідок ОСОБА_50 лікар-невропатолог Переяслав-Хмельницької ЦРЛ, - повідомила суду, що 15.07.2013 ОСОБА_11 поступила в неврологічне відділення зі скаргами на головний біль, нудоту, блювоту. Був встановлений діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку. В неї були синці на тулубі та на обличчі. Пояснювала, що побив чоловік і його брат. В перші дні вона нічого не їла. Коли вона пізніше почала жувати, то з`явилися скарги на болі в області щелепи. У зв`язку з цим була призначена консультацію травматолога та стоматолога. В неврологічному відділенні вона лікувала струс головного мозку.

Свідок ОСОБА_51 , яка проживає по сусідству з обвинуваченим ОСОБА_7 і перебуває з членами його родини в дружніх відносинах, повідомила, що 12.07.2013 з 19 до 22 години вона весь час перебувала вдома і не чула ніякої сварки між ОСОБА_19 і ОСОБА_13 . В будинку погана ізоляція і якби в сусідів була сварки чи щось розбилося в їх квартирі було б чути з кожної кімнати її квартири.

Показання даного свідка суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої, обвинуваченого, свідка ОСОБА_10 , які в суді показали, що на кухні розбився посуд. Як обвинувачений, так і свідок давали показання в суді про те, що « ОСОБА_13 кричала». Тому навіть ці визнані стороною обвинувачення та стороною захисту обставини спростовують показання даного свідка і вони не можуть бути взяті судом для підтвердження позиції захисту чи спростування позиції обвинувачення в тій частині, що ніякого скандалу між обвинуваченим і потерпілою не було.

Суд не дає оцінку показанням свідків - лікарів ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 оскільки їх показання стосуються тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_5 у вигляді уламкового двобічного перелому нижньої щелепи, від обвинувачення в заподіянні яких прокурор відмовився.

Згідно з медичною карткою стаціонарного хворого № 3140/826 ОСОБА_5 , заведеної в Переяслав-Хмельницькій ЦРЛ, вона перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні лікарні з 15.07.2013 по 06.08.2013. Діагноз при госпіталізації: ЗЧМТ, струс головного мозку; діагноз заключний: ЗЧМТ, струс головного мозку, двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута справа та кута зліва, уламковий. Під час консультації травматолога 16.07.2013 виявлені крововиливи в області обох плечей, лівого колінного суглобу, в області крововиливів набряки.

(т.1 а.с.69-89)

У протоколі проведення слідчого експерименту від 17.01.2014 та фотоілюстрації до нього зафіксовано, що потерпіла ОСОБА_5 розповіла та показала на манекені механізм та послідовність нанесення їй ударів обвинуваченим ОСОБА_7 , а саме: як ОСОБА_7 штовхнув її та примусив сісти на диван; як ОСОБА_57 утримував її в сидячому положенні на дивані в той час як ОСОБА_7 наніс їй один удар рукою в область лівої щоки; як ОСОБА_7 наносив їй удари по обличчю долонями правої та лівої рук; як саме він наздогнав її поблизу ванної кімнати, взяв за руки, повернув обличчям до себе та штовхнув в напрямку кухні; як та куди саме ОСОБА_7 вдарив її ногою.

(т.1, а.с.99-106)

Згідно з висновком комісійної судово-медичної експертизи від 19.11.2014 № 105/К за даними наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_11 , з урахуванням виконаного їй 23.10.2014 року контрольного рентгенівського обстеження нижньої щелепи, у неї мали місце такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, синці (крововиливи) в ділянках тулубу, обох плечей та лівого колінного суглобу. Зазначені ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), можливо їх виникнення у вказаний у постанові строк (12.07.2013) при обставинах, зазначених ОСОБА_11 при проведенні за її участю слідчого експерименту 17.01.2014 року. ЗЧМТ у вигляді струсу головного мозку за критерієм тривалості розладу здоров`я відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Синці (крововиливи) за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Виникнення у ОСОБА_11 тілесного ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку внаслідок падіння з ударом головою об поверхню (рівну чим нерівну) чи предмети обстановки квартири - не виключається; виникнення за таких умов внаслідок однократного падіння всього комплексу описаних у неї синців (крововиливів) - виключається.

Діагноз, вказаний у медичній карті № 3140/829 «Двобічний перелом нижньої щелепи в ділянці кута справа та кута зліва (уламковий)» - не підтверджений рентгенологічно, у зв`язку з чим не може бути врахованим при визначені наявності та ступеню тяжкості спричинених ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. Лікарем хірургом-стоматологом цей діагноз встановлений неправильно. ОСОБА_11 не потребувала виконання проведеного їй 18.07.2013 року оперативного втручання з накладанням міжщелепних назубних шин.

(т.2, а.с.21-30)

Суд не враховує при ухваленні вироку висновки судово-медичної експертизи від 21.08.2013 № 151 та додаткової судово-медичної експертизи від 20.01.2014 № 4 , як такі, що зроблені на підставі неповних даних про характер отриманих потерпілою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком додаткової судово-медичної експертизи від 30.08.2014 № 106, проведеної експертом ОСОБА_58 , клінічно встановлений діагноз уламкового двобічного перелому нижньої щелепи в ділянці кута справа та кута зліва представленими рентгенологічними знімками та ортопантомограммою не підтверджено (на рентгенівських знімках від 16.07.13, 18.07.13, 19.07.13, ортопантомограммі від 05.02.14 кістково-травматичних змін не виявлено).

(т.1, а.с.231-232)

Допитана судом експерт ОСОБА_58 показала, що при проведенні судово-медичних експертиз за постановами слідчого в її розпорядженні не було рентгенівських знімків, вона виходила лише з наданої слідчим медичної документації. Після призначення судом додаткової судово-медичної експертизи, їй були надані рентгенівські знімки, які вона направила консультанту-рентгенологу КОБСМЕ ОСОБА_59 , який зробив висновок про те, що на представлених рентгенограмах кістково-травматичних змін нижньої щелепи не виявлено. На підставі його висновку вона надала висновок експертизи від 30.08.2014. Вона особисто, як експерт, не може визначити по знімках наявність переломів. Наявність перелому можливо виявити і через 10 років, бо на його місці утворюється кістковий мозоль. На підставі історії-хвороби з неврологічного відділення було встановлено у потерпілої струс головного мозку. Неврологічну симптоматику симулювати неможливо. Первинний струс головного мозку у потерпілої міг виникнути від будь-якого з отриманих нею тілесних ушкоджень, інші тілесні ушкодження могли його посилити, таким чином це тілесне ушкодження виникло в результаті комплексу тілесних ушкоджень, які були заподіяні потерпілій.

Вказані докази визнані судом належними, достовірними та допустимими. Надані стороною обвинувачення докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виявилися в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, перебувають у прямому причинному зв"язку з шкідливими наслідками - заподіянні шкоди здоров"ю потерпілої у вигляді закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, - та крововиливів в ділянці тулубу, обох плечей та лівого колінного суглобу

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розляд здоров`я потерпілого.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь суспільної тяжкості вчиненого ним злочину, обставини за яких були заподіяні тілесні ушкодження, а саме незадовго до святкування весілля обвинуваченого та потерпілої, наслідки, що настали; особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем проживання.

Суд приймає до уваги відсутність пом`якшуючих та обтяжуючий покарання обставин і приходить до висновку призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді громадських робіт.

Цивільний позов має бути залишеним без розгляду за заявою позивача на підставі п.4 ч.1 ст.207 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.373,374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.125 КК України та призначити їому покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин.

Строк відбування покарання обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 не обирати.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Документи: - медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 № 3140/829

повернути до Переяслав- Хмельницької ЦРЛ;

рентгенівські знімки ОСОБА_5 № 3586 від 16.07.2013, № 3642 від

18.07.2013, два знімки № 3051 від 19.07.2013 та ортопантомограмму

від 05.02.2014 - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в порядку, визначеному ч.6 ст.376 КПК України.

Головуючий суддя