Справа № 2603/556/12
Вирок

іменем України

26.03.2012

Деснянський районний суд м. Києва в складі :

головуючого - судді Тарасенко Н.В.

при секретарі - Здрак Г.Л.

з участю прокурора Марусечко Ю.С.

потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2 04 лютого 2012 року приблизно о 23 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись в приміщенні кафе «7 слонів» поряд з будинком № 4 по вул. Будищанській в м. Києві таємно викрав належний ОСОБА_1 мобільний телефон марки «Нокіа 5530», вартістю 800 грн., з сім-карткою оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., на рахунку якої були кошти в сумі 26 грн., карткою памяті на 4 Гб, вартістю 100 грн., а всього на загальну суму 951 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_1 матеріальної шкоди на вказану суму. З викраденим майном підсудний ОСОБА_2 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_2 в суді свою вину у скоєнні крадіжки визнав та пояснив, що 04 лютого 2012 року ввечері разом з товаришем зайшов на святкування зустрічі однокласників в кафе «7 слонів» по вул. Будищанській, під час якого він випив приблизно 300 гр. горілки. Під одним з столів на полу він побачив мобільний телефон «Нокіа», підняв його та поклав до кишені, вийшов на вулицю покурити та вимкнув телефон. Коли повернувся до кафе, то виявилось, що телефон належить ОСОБА_1, яка його шукала, запитувала чи ніхто не брав його, він не признався, що взяв мобільний телефон. По дорозі додому він викинув сім-картку з мобільного телефону, а сам телефон залишив у себе вдома. Підсудний пояснив, що умислу на крадіжку телефону у нього не було, чітко пояснити навіщо взяв мобільний телефон не зміг. 15 лютого 2012 року до нього додому прийшли працівники розшуку з приводу мобільного телефону, він зізнався, що взяв його. У нього було вилучено мобільний телефон та повернуто потерпілій.

Крім визнання підсудним ОСОБА_2 своєї вини у скоєнні крадіжки його винність повністю підтверджується зібраними по справі доказами:

- показами потерпілої ОСОБА_1 в суді про те, що 04 лютого 2012 року в кафе «7 слонів» святкувалась зустріч однокласників, на яку прийшов і підсудний, хоча на неї не запрошувався. Підсудний сів за стіл навпроти неї. Приблизно о 23 год. вона виявила відсутність її мобільного телефону «Нокіа 5530»з сім-карткою оператора мобільного звязку «Лайф», вартістю 25 грн., на рахунку якої були гроші в сумі 26 грн., з карткою памяті на 4 Гб, вартістю 100 грн. Вона з однокласниками шукала його, запитувала підсудного чи не брав він його, однак той відповів, що ні. Потім викликала міліцію. Мобільний телефон їй було повернуто лише через два тижні. Матеріальних претензій до підсудного вона не має;

- показами свідка ОСОБА_3 в суді про те, приблизно на початку лютого 2012 року о 23 год. з чужого номеру йому зателефонувала дружина ОСОБА_1 та повідомила, що під час святкування зустрічі випускників в кафе у неї зник мобільний телефон, він приїхав до кафе, запитував присутніх, в тому числі і підсудного чи не брали вони мобільний телефон його дружини, однак ніхто не зізнався в цьому, тоді були викликані працівники міліції;

- протоколом огляду місця пригоди від 04 лютого 2012 року (а.с. 9-10), згідно якого оглядалось приміщення кафе «7 слонів» по вул. Будищанській в м. Києві;

- протоколом огляду та вилучення від 15 лютого 2012 року (а.с. 20) у ОСОБА_2 викраденого мобільного телефону «Нокіа 5530» належного ОСОБА_1;

- довідкою, згідно якої вартість викраденого у ОСОБА_1 мобільного телефону «Нокіа 5530» станом на 04 лютого 2012 року становить 800 грн. (а.с. 22);

- протоколом огляду від 15 лютого 2012 року мобільного телефону «Нокіа 5530», копії гарантійного талону від 10.01.2011 року, копії товарного чеку (а.с. 34-37);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 16 лютого 2012 року (а.с. 45-50), згідно якого ОСОБА_2 на місці показав та пояснив про обставини скоєної ним крадіжки мобільного телефону.

Дії підсудного ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно, як таємне викрадення чужого майна.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу підсудного, який в силу ст. 89 КК України не судимий, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисного злочину, вину в скоєному злочині визнав, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставин, що помякшують покарання підсудного, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає скоєння злочину в стані алкогольного спяніння.

Враховуючи обставин справи, особу підсудного, те, що не наступило тяжких наслідків, викрадене у потерпілої ОСОБА_1 майно підсудним було повернуто, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Цивільний позов потерпілою не заявлено, оскільки викрадене було повернуто останній.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 81 КПК України.

На підставі викладеного , керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в закону силу залишити без змін підписка про невиїзд.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Нокіа 5530», переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_1 залишити за належністю (а.с. 38);

- копію гарантійного талону від 10.01.2011року, копію товарного чеку залишити в матеріалах справи (а.с. 38)

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя