Справа №1-236/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня
2007 року. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої -
судді Малюк Т.О.

при
секретарі Баланюк
Н.Ю.

з участю
прокурора Арделя
A.M.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вознесенську справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с. м. т. Доманівка Доманівського району
Миколаївської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, проживаючого у АДРЕСА_1, не працюючого, не одруженого, в силу
ст. 89 КК України не судимого,

- за ст.
164 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з
рішенням місцевого Вознесенського районного суду Миколаївської області від
27.03.1995 року підсудний ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на користь
ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в
розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, починаючи з 15.03.1995 року і до його
повноліття. Не зважаючи на це та попередження державного виконавця, підсудний ОСОБА_1 від сплати аліментів злісно
ухиляється, ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості населення не
перебуває, ніякої матеріальної допомоги
на утримання сина не надає, в його
вихованні участі не приймає. Аліменти не сплачує з липня 2004 року, у зв'язку з чим утворилася заборгованість по
аліментам станом на 25.05.2007 року у сумі 4238 грн. 30 коп.

Підсудний
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю та пояснив,
що він дійсно зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.
Аліменти не сплачує, оскільки не
працює, так як не може
працевлаштуватися. На обліку у центрі зайнятості населення не перебуває.
Заборгованість по аліментам зобов'язується сплатити.

Винність
підсудного підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_2, яка пояснила,
що з 2004. року підсудний не сплачує аліменти на утримання сина, ніякої допомоги не надає, не зважаючи на те, що дитина тяжко хворіє, участі у його вихованні не приймає. Просить
зобов'язати підсудного сплачувати аліменти і не обмежувати волі.

Пояснення
підсудного, потерпілої відповідають
фактичним обставинам справи і ними не оспорюються, тому у відповідності до ч.3 ст.
299 КІЖ України суд вважає можливим не досліджувати інші докази, оскільки сторони проти цього не заперечують.

Аналізуючи
викладене, суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1, які полягають у злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей /аліментів/, правильно кваліфіковано за ст.
164 ч.1 КК України.

До
обставин, які у відповідності до ст. 66
КК України пом'якшують покарання підсудного ОСОБА_1, суд відносить визнання ним своєї вини, каяття у вчиненому, те, що
він в силу ст. 89 КК України не судимий.

Обставин, які згідно зі
ст. 67 КК України обтяжують покарання
підсудного ОСОБА_1, судом не виявлено.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд
враховує викладене, його посередню
характеристику з місця проживання, думку
потерпілої і вважає можливим звільнити його від покарання з випробуванням та
покладанням на нього певних обов'язків.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді
обмеження волі строком на 1 /один/ рік. На підставі ст. 75
КК України засудженого ОСОБА_1 від призначеного покарання звільнити, якщо він протягом одного року не вчинить
нового злочину і виконає передбачені п. п.3 та 4 ст. 76
КК України обов'язки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання та роботи; періодично з'являтися у ці органи на
реєстрацію.

Вирок
може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський
міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.