АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/5672/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/747/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія : ст.183 КПК України

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.07. 2014 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
слідчого - ОСОБА_8 ,
законного представника
підозрюваного - ОСОБА_9 ,
підозрюваного - ОСОБА_10 ,
в с т а н о в и л а:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 27.06.2014 року в задоволені клопотання було відмовлено та застосовано до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло, розташоване за адресою АДРЕСА_1 , та покладено на ОСОБА_10 обов`язок носити електронний засіб контролю.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя вважав, доведеним обґрунтованість підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але суд вважає недоведеним не можливість застосування до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні, тому на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України в даному випадку скористався правом застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, з покладанням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
З таким рішенням не погодився прокурор, подав апеляційну скаргу і обґрунтовує її тим, що судом при винесенні ухвали не в повному обсязі враховані обставини, передбачені ст.. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні навмисного особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Крім того, автор апеляційної скарги звертає увагу суду на те, що ОСОБА_10 з метою приховування злочину та знищення речових доказів, забрав з місця скоєння злочину ніж, що свідчить про його наміри в подальшому перешкоджати досудовому слідству та вчиняти дії, направлені на приховування слідів злочину, тобто наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України.
У зв`язку з викладеним апелянт просить ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 27.06.2014 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 .
Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, підозрюваного, його законного представника та захисника які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до ухвали яка оскаржується, ОСОБА_10 підозрюється у тому, що 24.06.2014 року близько 23:00 знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , де в ході побутової сварки з неповнолітнім ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що склалася на грунті довготривалих неприязнених відносин, реалізуючи злочинний намір, спрямований на спричинення смерті ОСОБА_11 , умисно наніс кілька ударів кухонним ножем у місце розташування життєво важливих органів, спричинивши, згідно довідки № 54-юр від 25.06.2014 року Харківської обласної клінічної лікарні №1 - проникаючі колото-різані рани черевної порожнини, лівої плевральної порожнини. Пошкодження печінки, гемоперітонеум. Лівобічний гемопневмоторакс, рани поперекової області, однак неповнолітній ОСОБА_10 свій злочинний намір, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_11 , не довів до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як постраждалому своєчасно була надана кваліфікована медична допомога.
25 червня 2014 року ОСОБА_10 було затримано, як підозрюваного у вчинені злочину
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, колегія суддів вважає обґрунтованим посилання слідчого та прокурора на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Разом із тим, частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування у відношенні ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною ОСОБА_10 цілодобово житло, за адресою його проживання з покладенням на ОСОБА_10 обов`язок носити електронний засіб контролю враховуючи те, що він є неповнолітнім; має постійне місце проживання, де проживає разом з батьками та позитивно характеризується; раніше не судимий; навчається на 1-му курсі в Пісочинському ліцеї; до Люботинського ВМ Харківського РВ заяв та скарг щодо ОСОБА_10 не надходило, тому висновок про достатність застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не суперечить даним, які містяться в матеріалах справи.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
постановила
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 27.06.2014 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 залишити без змін.
Оскарження вказаної ухвали в касаційному порядку не передбачено.
Судді