Справа № 2035/241/2012
№ провадження 1/646/38/2015
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.08.2015 року м. Харків

07 серпня 2015 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Харкові, громадянина України, з середньою освітою, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого: 13.05.2011 року Московським районним судом м. Харькова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1 рік 6 місяців;

02.12.2014року Орджонікідзевським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України строком на 1рік.,

за ч. 2 ст. 185 КК України, ч.2 ст.190 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Данна кримінальна справа надійшла до провадження суду 16.01.2012 року, розглядається судом за правилами КПК України 1960р.

Згідно обвинувальних висновів, затверджених 03.01.2012 року та 25.04.2012 року прокурором Червонозаводського району м.Харкова, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 16.12.2011 року в денний час, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 з метою здійснення ремонту, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном, скоїв крадіжку фотоапарата ТМ «CANON CEL- BG 240036» вартістю 680 грн., гелю для душу ТМ «Ів Роша» вартістю 25 грн., гелю після душу ТМ «Ів Роша» вартістю 69 грн., крема для рук ТМ «Ів Роша» вартістю 35 грн., гелю для вмивання ТМ «Ів Роша» вартість 40 грн., чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 849 грн. Окрім того, 24.03.2012 року, близько 19-00 год. ОСОБА_4 , знаходячись біля 4 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , шляхом омани та зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном «Нокиа», вартістю 589 грн., який належав ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду.

У ході розгляду даної кримінальної справи підсудний в судове засідання не з`являвся, у зв`язку з чим судом виносилися постанови про його привід.

Згідно рапортів працівників міліції ОСОБА_4 за вказаною в матеріалах справи адресою: АДРЕСА_1 , відсутній (а.с.75), спрямовані на його адресу судові повістки повернуті без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання .

Постановою суду від 03.12.2012 року у відношенні ОСОБА_4 оголошено розшук,

постанову направлено для виконання в Червонозаводський РВ ХМУ УМВСУ в Харківській області (а.с.92-97). Судом неодноразово направлялися запити про витребування відомостей про результати проведення розшуку (а.с. 167-172).

12.06.2013 року ОСОБА_4 був доставлений до суду, провадження у справі поновлено, призначено розгляд у судовому засіданні, на 10.07.2013 року, про що підсудному вручена судова повістка, вручено обвинувальний висновок, направлено вимогу про забезпечення захисника (а.с.99-103).

В судові засідання 10 липня, 03 серпня, 02 вересня, 23 вересня 2 жовтня 2013 підсудний не з`явився, судом виносилися постанови про його привід, згідно рапортів працівників міліції ОСОБА_4 за місцем проживання не проживає, що також подтверждается поясненнями сусідів, судові поверсткі повернуті без вручення адресату, за закінченням терміну зберігання.

18.10.2013 року відносно ОСОБА_4 оголошено розшук (а.с.122-127).

На запити суду про результати проведення розшуку будь-які відомості не надходили, у зв`язку з чим 06.11.2014 року відновлено провадження у справі, органу досудового розслідування 11.11.2014 року та 21.07.2015 року направлено судове доручення, для встановлення місця знаходження підсудного, результати виконання якого також до суду не надійшли.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Харківській області, ОСОБА_4 зареєстрованим не значиться.

Відповідно до ст. 22 КПК України (1960) прокурор, слідчий і особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як викривальні, і виправдовують обвинуваченого, а так само пом`якшують і обтяжують його відповідальність обставини .

Так, у відповідності до ст.223 КПК України 1960р. в обвинувальному висновку повинні зазначатися: обставини справи, як їх встановлено в ході досудового слідства, місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним з обвинувачених, а також докази, зібрані по справі, і відомості про потерпілого; показання кожного з обвинувачених по суті пред`явленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на свій захист, і результати їх перевірки, наявність обтяжуючих і пом`якшуючих його покарання.

У резолютивній частині обвинувального висновку наводяться відомості про особу обвинуваченого, коротко викладається суть пред`явленого обвинувачення з зазначенням статті кримінального закону, яка передбачає даний злочин.

Однак, в порушення вимог ч.2 ст.223 КПК України 1960р. у резолютивній частині обвинувального висновку місце проживання підсудного не відповідає фактичним обставинам.

Крім того, пунктом 4 частини 2 статті 368 КПК України 1690г. передбачено, що в будь-якому випадку однобічним і неповним визнається досудове слідство, якщо не були з`ясовані з достатньою повнотою дані про особу обвинуваченого.

При цьому, в обвинувальному висновку невірно викладені відомості про підсудного в частині його місця проживання (та / або реєстрації), внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити ці дані і забезпечити явку підсудного в судове засідання.

Тобто, орган досудового слідства і прокурор вищевказаних вимог закону не виконали, допустивши однобічність, неповноту і неправильність досудового розслідування, не встановивши фактичне місце проживання підсудного.

Вищевказані обставини свідчать про таке порушення процесуального закону в ході досудового слідства, яке не може бути усунено в судовому засіданні, перешкоджає суду об`єктивно, повно і всебічно розглянути справу і винести законний і обгрунтований вирок (як виправдувальний, так і обвинувальний), тому є підставою для направлення кримінальної справи на додаткове розслідування.

Згідно ст.281 УКП України 1960р. справа підлягає поверненню на додаткове розслідування з мотивів неповноти та неправильності досудового слідства, якщо ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

За таких обставин, суд вважає, що є достатньо підстав для направлення даної

кримінальної справи прокурору для усунення вищеописаних недоліків і неповноти досудового слідства.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти направлення справи на додаткове розслідування і пояснив, що органом досудового слідства, а також прокурором були в повному обсязі виконані вимоги КПК 1960р.

Разом із тим, кримінальна справа знаходиться в провадженні суду тривалий час.

Суд вичерпав всі процесуальні можливості для встановлення місця проживання підсудного і забезпечення його явки в суд для судового розгляду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий суд протягом розумного строку.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на неприпустимість невиправданої тривалості розгляду справи (рішення ЄСПЛ від 03.01.2013г. у справі «Дрогобецький проти України», рішення ЄСПЛ від 12.01.2012р. у справі «Борисенко проти України»).

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997г. №7 «Про посилення судового захисту прав і свобод людини і громадянина» конституційне положення про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком (ч.1 ст.62 Конституції Україна), покладає на суди всю повноту відповідальності за правильне рішення кожної справи. У зв`язку з цим судам слід посилити вимогливість до якості дізнання і попереднього слідства у кримінальних справах. У стадії віддання обвинуваченого до суду і в стадії судового розгляду суди повинні з`ясовувати, було виконано в ході попереднього розслідування справи вимоги процесуального закону, чи не були порушені права підозрюваного, обвинуваченого при затриманні, арешті, проведенні обшуку та чи не були обмежені права потерпілого та інших учасників кримінального процесу.

Встановивши, що в ході попереднього розслідування справи було допущено суттєві неповноту або неправильність дізнання чи слідства, які не можуть бути усунені в судовому засіданні, суд відповідно до статей 237, 242 і 246 КПК України 1960р. та п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами України кримінально-процесуального законодавства, що регулює повернення справ на додаткове розслідування" повинен повернути справу на додаткове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 273- 274, 281 КПК України 1960р., суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України, ч.2 ст.190 КК України повернути прокурору Червонозаводського району м.Харкова для проведення додаткового розслідування, в ході якого необхідно усунути недоліки і неповноту досудового розслідування, описану в мотивувальній частині цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1