ВИРОК

1-472

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2007
року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в
складі

головуючого -
судді Тютюн Т.М.

при секретарі Ликовій В.Б.,

за участю прокурора Синицького О.В.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Радомишль Житомирської області,
українця, громадянина
України, освіта середня спеціальна, неодруженого,
непрацюючого, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, проживаючого за
адресою: АДРЕСА_2, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.
1 ст. 296 КК України,

установив:

5 травня 2007
року о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, зайшов за
ОСОБА_1 у третій під'їзд будинку № 20 на вул. Богатирській в м. Києві. В ліфті ОСОБА_2, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів
явної неповаги до суспільства, голосно
висловлювався нецензурною лайкою на адресу потерпілого та, виявляючи особливу зухвалість, безпідставно завдав йому удар пляшкою з-під
пива та декілька ударів руками в голову,
заподіявши тілесні ушкодження у вигляді рани подовженої форми в лівій
надбрівній області та синця на віках лівого ока, які згідно з актом судово-медичного
обстеження №
3550 від 8.05.2007 року відносяться до
легких тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я на строк більш ніж 6 днів, але менше 21 дня.

У судовому засіданні підсудний вину у вчиненні злочину та цивільний позов
визнав повністю, щиро розкаявся та дав
наступні показання. 5
травня 2007 року він з друзями
вживав алкогольні напої, після чого о 22 годині біля станції метро "Мінська" зустрівся із знайомою
дівчиною на ім'я ІНФОРМАЦІЯ_2 та разом з нею автобусом поїхав на вул. Богатирську. Він посварився з
ІНФОРМАЦІЯ_2, провів її, потім купив пляшку пива та попросив цигарку у
ОСОБА_1, якого побачив біля стадіону
близько 22
години 50 хвилин. ОСОБА_1 його не
почув, тоді він, обурившись,
що на нього не звертають уваги,
зайшов за потерпілим у третій під'їзд будинку № 20 на вул. Богатирській в м. Києві. В ліфті вони почали лаятися, при цьому він розмовляв у грубій формі і
вдарив ОСОБА_1 один раз по голові пляшкою,
а потім бив руками в голову. Під час бійки і він, і потерпілий виражалися нецензурною лайкою.
Його хуліганські дії тривали близько 10 хвилин, після чого вибігли сусіди ОСОБА_1 та
затримали його. Він не заперечує розміру завданої ОСОБА_1 моральної шкоди та
того, що вказані в акті судово-медичного
обстеження тілесні ушкодження спричинені потерпілому його діями.

Враховуючи те, що підсудний не
оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності його позицій,
заслухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм
положення ст. 299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших
доказів у частині цих обставин.

Суд приходить до висновку, що
винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину доведена повністю. Умисні дії ОСОБА_3, якими він грубо порушив громадський порядок з
мотивів явної неповаги до суспільства,
що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась у нанесенні побоїв
(хуліганство), суд кваліфікує за
ч.1 ст. 296 КК України.

У справі потерпілий ОСОБА_1 заявив цивільний позов і просить стягнути на
його користь з підсудного у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, 5 000 гривень.

Будучи допитаним стосовно обставин,
якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, потерпілий ОСОБА_1 показав, що внаслідок вчинення злочину він отримав
тілесні ушкодження обличчя, вимушений
був неодноразово відвідувати працівників правоохоронних органів, суд. Крім цього, він отримав стрес і терпів фізичні
страждання. Тому позов він підтримує в повному обсязі.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд задовольняє позов, оскільки
винуватість підсудного у вчиненні злочину доведена повністю. При визначенні
розміру моральної шкоди суд враховує характер і тривалість страждань
позивача, істотність вимушених змін в
його життєвих стосунках. Так, ОСОБА_1
терпів фізичний біль та моральні страждання внаслідок отриманих тілесних
ушкоджень, а також відвідував медичні та
інші офіційні заклади, втрачаючи вільний
час.

Призначаючи
ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що він вчинив злочин невеликої тяжкості, особу підсудного, який до кримінальної відповідальності притягується
вперше, за місцем проживання та
попередньої роботи характеризується позитивно.

Обставиною, що пом'якшує покарання, суд визнає щире каяття підсудного.

Обставиною, що обтяжує покарання, слід визнати вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп'яніння.

Суд
призначає ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі, але з урахуванням особи підсудного
вважає, що його виправлення можливе без
відбування покарання і до нього слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з
випробуванням.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 321, 323,
324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 296 КК
України, і призначити йому покарання у
виді обмеження волі на строк 2
/два/ роки.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 /два/
роки, якщо він протягом іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На
підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у
рахунок відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином, 5 000 /п'ять тисяч/
гривень.

На вирок
може бути подана апеляція до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення.