1Справа № 335/7602/15-к 1-кс/335/3763/2015
УХВАЛА
7 серпня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
16.04.2014 р., невстановлена особа, перебуваючи на території Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, шахрайським шляхом заволоділа автомобілем Ford Contour, який належав ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоди.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, що вказаним автомобілем користувався ОСОБА_6 на підставах перебування у нього свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключем запалювання від вказаного автомобіля. Володільцем на той час був ОСОБА_5 .
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 пояснив, що у нього у власності перебував автомобіль Ford Contour, державний № НОМЕР_1 . В 2013 році ОСОБА_5 вирішив продати вказаний автомобіль, у зв`язку з чим почав шукати покупця на нього. Його знайомий ОСОБА_7 запропонував своєму знайомому ОСОБА_6 купити вказаний автомобіль, на що останній погодився.
Між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виникла усна домовленість про те, ще останній придбає у нього вищевказаний автомобіль, проте відразу передасть не всю суму грошей (7000 доларів США згідно усної домовленості), а лише 2000 доларів. 5000 доларів ОСОБА_6 повинен був виплатити протягом шести місяців. ОСОБА_5 в свою чергу склав генеральну довіреність на вказаний автомобіль на їм`я ОСОБА_6 , проте передав її ОСОБА_7 ОСОБА_7 , в свою чергу, повинен був передати вказану довіреність ОСОБА_6 після того, як останній виплатить всю суму заборгованості ОСОБА_5 . ОСОБА_6 користувався вказаним автомобілем на підставі усної домовленості між ним та ОСОБА_5 .
Після спливу шестимісячного строку з моменту передачі ОСОБА_5 автомобіля ОСОБА_6 , останній так і не повернув заборговані гроші ОСОБА_5 та перестав виходити на зв`язок. ОСОБА_5 стало відомо про те, що його автомобіль знятий з обліку в ДАЇ ОСОБА_8 на підставі довіреності серії ВТР679110, проте вказану довіреність він не оформляв. В зазначеній довіреності вказано, що володільцем автомобіля є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання іноземців та осіб без громадянства серії НОМЕР_2 . Вказана довіреність не є справжньою на підставі того, що ОСОБА_5 має рік дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянство України, що підтверджується відповідним паспортом громадянина України.
В якості свідка був допитаний ОСОБА_7 , який підтвердив покази ОСОБА_5 . ОСОБА_7 додав, що довіреність, яку оформив ОСОБА_5 , зберігається у нього та він її нікому ніколи не передавав. Після цього було встановлено, що на даний час вказаний автомобіль знаходиться у володінні ОСОБА_9 , який мешкає в Дніпропетровській області, с. Томаківка.
На підставі ухвали слідчого судді було отримано тимчасовий доступ до вказаного автомобіля, свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу та ключів запалювання від нього. Вказані речі були вилучені та на даний час автомобіль знаходиться біля приміщення Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області.
Слідчий зазначає, що вилучене майно, у вигляді автомобіля Ford Contour державний номер НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний автомобіль та ключі запалювання від нього мають суттєве значення для встановлення істини по справі, з огляду на що, просить накласти арешт на вказаний автомобіль.
Заслухавши прокурора та слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про накладання арешту задоволенню не підлягає.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
З наданих суду матеріалів вбачається, що автомобіль, на який слідчий просить накласти арешт, на даний час зареєстрований за ОСОБА_9 , який у даному кримінальному провадженні не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого, а санкція ч. 1 ст. 190 КК України не передбачає покарання у вигляді конфіскації майна. Крім того, по даному кримінальному провадженню взагалі нікого не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, що не дає підстав вважати ОСОБА_9 особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Також слідчим не надано доказів можливості пред`явлення цивільного позову у даному кримінальному провадженні та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.
У судовому засіданні встановлено, що реєстрація спірного автомобіля, яка була здійснена Новомосковським ЦНВП з ВАТЗ Дніпропетровської області за ОСОБА_9 , у встановленому законом порядку не визнана незаконною та не скасована, отже, ОСОБА_9 добросовісно користується вказаним автомобілем на законних підставах.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що немає правових підстав для арешту майна, не надано достатнього обсягу доказів, що підтверджують відсутність наслідків арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на що, слід відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУ МВС України в Запорізькій області.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170 173 КПК України,
У Х В А Л И В:
Відповідно до частини 3 статті 173 КПК України, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1