Справа № 1-581/11
Провадження № 1/1015/824/11
В И Р О К

іменем України

20.10.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Калиновській Н.В.

за участю прокурора Будніка І.А., Черната О.А.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має повну середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

встановив:

09.03.2010 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на тротуарі, що в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. 40 років Жовтня, 36, поблизу із зупинкою маршрутних транспортних засобів «Вентс», із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, що виразилося у нанесенні ударів руками та ногами по тілу ОСОБА_5, скориставшись відсутністю поряд сторонніх осіб, нічною порою доби та переважаючою силою зі сторони нападників, відкрито викрали у ОСОБА_5 належні йому мобільні телефони марки «Nokia 6230» ІМЕІ: 355 038 008 301 716, вартістю 150 грн. та «BenQ-Siemens Е71» ІМЕІ: 351 776 01 - 107 528 - 9, вартістю 150 грн., запальничку Cricket, вартістю 5 грн. та півпачки цигарок «Kent 8», вартістю 4,25 грн., які знаходилися у кишенях одягу останнього, після чого з місця скоєння злочину зникли, викраденим розпорядилися на власний розсуд, завдавши ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 309 грн. 25 коп. та тілесні ушкодження, згідно висновку експерта № 96/д від 08.04.2010 року у вигляді синців на обличчі, волосистій частині голови, правій завушній ділянці, саден шиї, носа, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забою м'яких тканин голови, закритої травми грудної клітини забою лівої половини грудної клітки, забою м'яких тканин правої кисті, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткостроковий розлад здоров'я.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, визнав та суду пояснив, що 08.03.2010 року близько 21 години за запрошенням друзів прийшов до кафе «Балтика», яке знаходиться в м. Боярка по вул. Білогородській поблизу АЗС «Нафта-Віс», де разом зі знайомим охоронцем даного кафе ОСОБА_6 та друзями ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 почали вживати спиртне та святкувати Міжнародний жіночий день. Близько 22 години у вхідні двері кафе хтось постукав, двері відчинив охоронець ОСОБА_6, який почав спілкуватися з відвідувачем. Потім ОСОБА_6 впустив цього відвідувача. Це був незнайомий хлопець близько 19 років на вигляд. Хлопець зайшов, почав з ними спілкуватися, потім вони разом продовжили вживати пиво та горілку, але виник якійсь конфлікт, ОСОБА_6 почав заспокоювати хлопця, але це йому не вдалося, тому він його вдарив кулаком в обличчя, хлопець впав та потім його витягли на вулицю. ОСОБА_3 запропонував провести хлопця додому, почав йому допомагати піднятися. Він зі ОСОБА_4 повернулися до кафе, де випили бокал пива на двох та подзвонили до ОСОБА_3 і запропонували йому випити з ними ще пива, на що той погодився, однак, повідомив, що в нього немає грошей на купівлю пива. В цей час у слухавку ОСОБА_3 той хлопець, якого він проводив, почав кричати в їхню сторону непристойні слова та ображати їх. На це він з ОСОБА_4 вирішили прийти до ОСОБА_3 і допомогти йому розібратися з цим хлопцем. Вийшовши з кафе, він з ОСОБА_4 підійшли до АЗС «Нафта-Віс», де на них чекав ОСОБА_3 Звідти вони втрьох пішли по вул. 40 років Жовтня м. Боярки за цим хлопцем для того, щоб його побити. Дійшовши до КПП ЗАТ «Вентс», вони наздогнали його. Він першим підбіг до хлопця та ударом ноги збив хлопця з ніг, той впав на сніг. Далі до бійки приєдналися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і били цього хлопця в різні частини тіла. Далі хтось з хлопців забрав з кишень речі цього хлопця, однак, хто саме не пам'ятає, так як був у стані алкогольного сп'яніння. Після цього вони одразу ж втекли назад в напрямку вул. Білогородської м. Боярки. По дорозі ОСОБА_3 показав, що в нього маються два мобільні телефони хлопця та вони вирішили їх викинути. Вони пішли до кафе «Балтика», де пили пиво, поки їх не затримали працівники міліції. Крім того, підсудний суду пояснив, що він не мав наміру ухилятися від досудового слідства, неофіційно був працевлаштований на підприємстві у м. Києві, після подій з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не спілкувався, викликів до слідчого не отримував. У вчиненому щиро розкаявся, відшкодував потерпілому завданий його діями збиток, просив суд його суворо не карати, не позбавляти волі.

Окрім повного визнання підсудним ОСОБА_2 своєї вини, його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які були зібрані в ході судового слідства та дослідженні в судовому засіданні, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_5, який пояснив суду, що 08.03.2010 року близько 15-30 год. він приїхав до м. Вишневе, де разом з братом відпочивав та гуляв по місту, під час відпочинку вжив дві пляшки пива. Близько 22 години він на маршрутному таксі поїхав назад до м. Боярки, де вийшов біля АЗС «Нафта-Віс», що поблизу перехрестя вул. 40 років Жовтня та Білогородської м. Боярки, звідки попрямував до торгівельного намету з надписом «Балтика», що розташований неподалік від АЗС. Підійшовши туди, він побачив, що вхідні двері до намету зачинені, однак побачив, що в приміщенні світилося світло та грала музика. Він постукав у двері, так як хотів ще придбати собі бокал пива. На його стук двері відчинив охоронець, який його впустив всередину. У наметі були ще четверо хлопців та одна дівчини, з якими він почав спілкуватися. Вони придбали ще пляшку горілку ємністю 0,5 л, яку випили всі разом. Десь через годину, близько опівночі, до нього підійшов охоронець та двоє хлопців, з якими він вживав спиртне, охоронець вдарив його кулаком правої руки в обличчя та потім хлопці випхали його на вулицю, нічого не пояснюючи. Він впав у сніг та лежав, до нього підішли ці двоє хлопців та взяли його під руки та відтягли по снігу від вхідних дверей намету в напрямку АЗС на відстань близько 4 м, де його поклали та сказали, щоб він йшов додому. Він їм відповів, що піде додому, тільки не треба його волокти. Після цього охоронець та один хлопець пішли в напрямку намету, а другий хлопець залишився біля нього та почав його піднімати і запропонував провести його додому, але він відмовився, після чого той взяв його під ліву руку та почав таким чином вести в напрямку його дому по вул. 40 років Жовтня м. Боярки. Він цьому хлопцю говорив, щоб його відпустив та він сам зможе йти, однак, той його не слухав та продовжив тримати за руку. Дійшовши по тротуару вул. 40 років Жовтня м. Боярки до КПП підприємства по виготовленню металевих меблів, цьому хлопцеві хтось зателефонував на його мобільний телефон і він відпустив його руку та почав розмовляти, а він звідти почав далі швидким кроком прямувати додому. Цей хлопець залишився позаду нього та з кимсь спілкувався по телефону. Далі, пройшовши звідти близько 100 метрів, а саме біля підприємства «Вентс» його ззаду швидким кроком обійшли хлопці, з якими він був в кафе, та вони попрямували далі до зупинки маршрутних транспортних засобів «Вентс», де зупинилися та заховалися всередині зупинки від нього. Він далі продовжив йти в напрямку цієї зупинки. Тоді, пройшовши дану зупинку на відстань близько 3 метрів, де чітко бачив цих двох хлопців, він відчув удар в потилицю, від якого впав на лівий бік. Далі він прикрив голову руками та йому далі невідомі почали наносити удари ногами по голові та корпусу. Під час нанесення ударів у нього забрали два мобільних телефони Nokia 6230 з SIM-карткою 093-948-96-02, та BenQ-Siemens Е-71 з SIM-карткою, пачку цигарок Kent 8 та запальничку. Набивши його, хлопці втекли в невідомому напрямку. На досудовому слідстві йому повністю був відшкодований завданий збиток, претензій до підсудного він не має, просив його суворо не карати, не позбавляти волі;

- показами свідка ОСОБА_4, який суду пояснив, що 08.03.2010 року близько 21 години він разом зі своїм знайомим ОСОБА_3 прийшли до кафе «Балтика», що в м. Боярка по вул. Білогородській поблизу АЗС «Нафта-Віс» до спільного товариша ОСОБА_6, який на той час перебував там на чергуванні в якості охоронця. Кафе було зачинене і вони з ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 спільно почали вживати горілку та пиво. Згодом до їхньої компанії приєднався знайомий ОСОБА_2 Близько 22 години до кафе, вхідні двері якого були зачинені, постукав хлопець. ОСОБА_6 впустив хлопця, бо той просився потанцювати. Хлопець, який зайшов був на підпитку, як і вони. Хлопець почав танцювати та пити пиво. Потім вони разом продовжили вживати пиво та горілку, але виник якійсь конфлікт, ОСОБА_6 почав заспокоювати хлопця, але це йому не вдалося, тому він його вдарив кулаком в обличчя, хлопець впав та потім його витягли на вулицю. Після цього він вийшов на вулицю з кафе подивитися, що там коїться, де побачив, що цей хлопець пошкодив двері кафе та на той час лежав навпроти вхідних дверей кафе на відстані близько 5 метрів від них, а біля нього стояв ОСОБА_3 та намагався його підняти. Тоді ОСОБА_3, взявши під руки цього хлопця, пішов в напрямку районної лікарні, а він зі ОСОБА_2 повернулися до кафе, де випили бокал пива на двох та подзвонили до ОСОБА_3 і запропонували йому випити з ними ще пива, на що той погодився, однак, повідомив, що в нього немає грошей на купівлю пива. В цей час у слухавку ОСОБА_3 той хлопець, якого він проводив, почав кричати в їхню сторону непристойні слова та ображати їх. На це він з ОСОБА_2 вирішили прийти до ОСОБА_3 і допомогти йому розібратися з цим хлопцем. Вийшовши з кафе, він з ОСОБА_2 підійшли до АЗС «Нафта-Віс», де на них чекав ОСОБА_3 Звідти вони втрьох пішли по вул. 40 років Жовтня м. Боярки за цим хлопцем для того, щоб його побити. Дійшовши до КПП ЗАТ «Вентс», вони наздогнали цього хлопця, який прямував в напрямку районної лікарні. Там ОСОБА_2 першим підбіг до хлопця та ударом ноги збив хлопця з ніг та він впав на сніг. Далі до бійки приєдналися він та ОСОБА_3 і били цього хлопця в різні частини тіла. Далі хтось з хлопців забрав з кишень речі цього хлопця, однак, хто саме не пам'ятає, так як був у стані алкогольного сп'яніння. Після цього вони одразу ж втекли назад в напрямку вул. Білогородської м. Боярки. По дорозі ОСОБА_3 показав, що в нього маються два мобільні телефони хлопця та вони вирішили їх викинути. Вони пішли до кафе «Балтика», де пили пиво, поки їх не затримали працівники міліції;

- показами свідка ОСОБА_3, який суду пояснив, що 08.03.2010 року близько 19 години він за пропозицією друзів прийшов разом зі своїми товаришами ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до кафе «Балтика», що в м. Боярка по вул. Білогородській біля АЗС «Нафта-Віс». На той час кафе було зачинене і всередині знаходилися, крім нього, його знайомий ОСОБА_7 та охоронець кафе ОСОБА_6 Вони всі разом почали вживати там горілку. В подальшому, близько 23 години 08.03.2010 року до кафе зайшов невідомий хлопець на імя ОСОБА_3, який знаходився в стані алкогольного сп'яніння. Цей хлопець разом з ними почав вживати горілку. Далі даний хлопець почав танцювати сам та через деякий час у нього виник конфлікт з ОСОБА_6, в результаті чого ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів кулаком в район обличчя, після чого ОСОБА_6 витягнув ОСОБА_3 на вулицю з приміщення кафе. Він вирішив піти подивитися, що з ОСОБА_3 та побачив, що вказаний хлопець знаходився у лежачому на обличчі положенні на снігу та підняв того. Далі він його підняв під руку та почав проводити його в напрямку АЗС «Нафта-Віс», так як ОСОБА_3 йому показав, в якому напрямку проживає. Коли він дійшов до АЗС, йому на мобільний телефон подзвонив або ОСОБА_4 або ОСОБА_2, який запитав де він знаходиться, а ОСОБА_3, почувши, що він розмовляє з кимось з даних хлопців, крикнув у слухавку телефону нецензурними словами та почав погрожувати їм. На це вони сказали, що зараз прийдуть та розберуться з ним за сказане та за пошкодження дверей. Далі він пішов на зустріч хлопцям та виявив їх неподалік від АЗС, вони йшли в напрямку ОСОБА_3. Тоді ОСОБА_2 та ОСОБА_4 запитали в нього, куди саме пішов цей хлопець, на що він показав їм, що в напрямку вул. 40 років Жовтня м. Боярки. Далі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 швидким кроком пішли в тому напрямку для того, щоб розібратися з ОСОБА_3 за двері, а він пішов слідом за ними. Біля зупинки «Вентс» він наздогнав хлопців, де зайшов за дану зупинку по нужді, а хлопці залишилися чекати на зупинці «Вентс» на ОСОБА_3. В цей час він почув звуки бійки та крик ОСОБА_3, а також крики ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які кричали йому щось про пошкоджені двері. Після цього він через деякий час вийшов із-за зупинки та побачив лежачого на тротуарі ОСОБА_3, який кричав нецензурною лайкою та погрожував. Він побачив, що біля ноги ОСОБА_3 на снігу лежав мобільний телефон марки BenQ-Siemens, чорного кольору, який був пошкоджений. Він вирішив його забрати та, тримаючи його в руках, пішов в напрямку кафе «Екватор», так як вирішив повернутися до кафе «Балтика», а ОСОБА_3 у відповідь на це кричав те, що він зараз викличе допомогу. По дорозі він зустрів ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які сказали, що тільки-що побилися з ОСОБА_3 та хтось з них показав йому мобільний телефон, який вони при цьому забрали у ОСОБА_3. Він, в свою чергу, показав їм інший мобільний телефон марки BenQ-Siemens, який забрав у ОСОБА_3, та сказав, що телефон не працює та він збирається його викинути, на що хлопці надали йому інший викрадений мобільний телефон та вони вирішили їх викинути. Далі, дійшовши до кафе «Екватор», він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 викинули ці два мобільних телефони під бетонну плиту та повернулися до кафе «Балтика». Після цього через деякий час туди приїхали працівники міліції з ОСОБА_3, який вказав на всіх присутніх, як на осіб, що причетні до його побиття;

- постановою від 17.06.2010 року про виділення кримінальної справи з кримінальної справи в окреме провадження (а.с. 1-3); копією рапорту від 09.03.2010 року (а.с. 5); копією заяви ОСОБА_5 від 09.03.2010 року (а.с. 6); копією протоколу огляду місця події від 09.03.2010 року (а.с. 7-8, 9-10, 11-12); копією явки з повинною ОСОБА_4 (а.с. 16); копією явки з повинною ОСОБА_3 (а.с. 19); явкою з повинною ОСОБА_2 (а.с. 22); копією постанови від 14.05.2010 року про приєднання речових доказів до справи (а.с. 35); копією протоколу предявлення фотознімків для впізнання від 15.03.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_5 серед інших впізнав ОСОБА_3 як особу, яка разом з іншими нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито викрала у нього 2 мобільні телефони (а.с. 46-47); копією протоколу предявлення фотознімків для впізнання від 15.03.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_5 серед інших впізнав ОСОБА_4 як особу, яка разом з іншими нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито викрала у нього 2 мобільні телефони (а.с. 48-49); протоколом предявлення фотознімків для впізнання від 15.03.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_5 серед інших впізнав ОСОБА_2 як особу, яка разом з іншими нанесла йому тілесні ушкодження та відкрито викрала у нього 2 мобільні телефони (а.с. 50-51); копією акту судово-медичного освідування № 47 від 12.03.2010 року (а.с. 64-65); копією висновку експерта № 96/Д від 08.04.2010 року, згідно якого у ОСОБА_5 було виявлено крововиливи на обличчі, волосистій частині голови, правої завушної області, садна шиї та носа. У ОСОБА_8 мались: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забій мяких тканин голови; закрита травма грудної клітини: забій лівої половини грудної клітини; забій мяких тканин правої кисті. Виявлені тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, по давності можуть відповідати вказаному строку і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (а.с. 68); копією постанови від 07.04.2010 року пр. закриття кримінальної справи порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 187 КК України (а.с. 70); копією протоколу очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 81-82); копією протоколу очної ставки, проведеної між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 116-117); копією протоколу очної ставки, проведеної між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 118-119); копією постанови від 10.06.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 за ст. ст. 198, 296, 396, ч. 2 ст. 187 КК України (а.с.121); вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.11.2010 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки (а. с. 194 200).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_2, потерпілий ОСОБА_5, свідок ОСОБА_4, частково свідок ОСОБА_3, давали суду правдиві та послідовні покази, які знайшли своє підтвердження в ході судового слідства. Покази свідка ОСОБА_3 в частині, що він не наносив ударів ОСОБА_5 суд оцінює критично, оскільки такі його покази спростовуються показами потерпілого, підсудного, свідка ОСОБА_4, вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.11.2010 року у справі № 1-442/10.

Оцінюючи зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_2 доведена повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, що зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та відшкодування завданого збитку.

Перебування підсудного ОСОБА_2 в стані алкогольного спяніння суд розцінює як обставину, яка характеризує його особу.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинення злочину, роль ОСОБА_2 у вчиненому та особу підсудного ОСОБА_2, який вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога, тому з урахуванням обставин справи, даних про особу підсудного, з урахуванням думки потерпілого, ставлення підсудного до вчиненого, визнаних судом обставин, які помякшують покарання підсудного та істотно знижують ступінь вчиненого ним злочину, приходить до переконання про можливість призначення ОСОБА_2 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 187 КК України на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна, з випробуванням, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі на підставі ст. 77 КК України без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи, періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, до набранням вироком законної сили - змінити на підписку про невиїзд за його місцем проживання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Речові докази у справі мобільний телефон марки «Nokia 6230», ІМЕІ: 01716 з картою памяті Canon 16 Мб та мобільний телефон марки «BenQ-Siemens Е 71», ІМЕІ: 7528-9, з картою памяті Nokia Micro CD 64 Мб, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 (а.с. 36) - залишити у його розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим та захисником, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.