УХВАЛА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний
суд Закарпатської області в складі:

головуючого
- Вотьканича Ф.А.,

суддів - Дідика В.М.,
Кондора Р.Ю.,

з участю
прокурора - Сирохман
Л.І.

захисника
- ОСОБА_1,

потерпілого
- ОСОБА_2.

та його
представника - адвоката
ОСОБА_3,

розглянув
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями старшого
помічника прокурора Тячівського району, який брав участь у її розгляді судом
першої інстанції, захисника засудженої-адвоката ОСОБА_4 і потерпілого ОСОБА_2.
на вирок Тячівського районного суду від 7
лютого 2007 року.

Цим
вироком

ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, уроженка і мешканка
АДРЕСА_1, з вищою освітою, вчитель Воніговської ЗОШ І-Ш ступенів, що має на
утриманні дитину 1998 року народження, неодружена, несудима. засуджена за ч.1
ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підстав ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_5. звільнено від відбування
покарання з випробуванням з трирічним іспитовим терміном та зобов»язано
періодично з»являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи ,
не виїзджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу та
повідомляти про зміну місця проживання , роботи або навчання.

Постановлено: запобіжний захід щодо ОСОБА_5. залишити підписку про невиїзд,
речові докази: ніж і хустку знищити, аудіокасету з записом розмови збергігати
при матеріалах справи, цивільний позов потерпілого задовольнити частково і
стягнути з ОСОБА_5. 2 148, 5 гривень, витрачених ОСОБА_2 на придбання ліків, 5
370,8 гривень втраченого заробітку і 10 000 гривень моральної шкоди та на
користь фінансового відділу Тячівської районної держадміністрації 825,7 гривень
за лікуваня потерпілого .

Справа: № 274/2007

Категорія:
11

Головуючий
у першій інстанції: Ляшко С.М.

Доповідач:
Дідик В.М.

Як визнав
доведеним суд першої інстанції, ОСОБА_5. 23
серпня 2004 року
приблизно о 21 годині 30 хвилин в
коридорі АДРЕСА_1 під час сварки з приводу розподілу майна, умисно кухоним
ножем нанесла удар в ліву частину грудної клітки колишньому чоловіку -ОСОБА_2.,
спричинивши йому тяжке тілесне ушкодження.

В
апеляціях:

помічник
прокурора Тячівського району порушує питання про скасування вироку суду першої
інстанції через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого
злочину і просить постановити новий вирок;

захисник
засудженої - адвокат
ОСОБА_4 просить скасувати вирок, а справу закрити за відсутністю в її діях
складу злочину;

потерпілий
ОСОБА_2 також просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд
в іншому складі суддів. Посилається на те, що покарання є надто м»яким, а сума
моральної шкоди, яку суд задоволив є невідповідною тим стражданням, які він
зазнав.

Заслухавши
доповідь судді, промови прокурора, потерпілого, його представника, які підтримали
апеляції, виступ захисника ОСОБА_1, який просив апеляції прокурора та
потерпілого відхилити, а апеляцію в інтересах засудженої задовольнити, вирок
щодо неї скасувати за відсутністю в її діях складу злочину, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляції, апеляційний суд приходить до переконання, що
вони до задоволення не підлягають з таких підстав.

Винність
ОСОБА_5. у вчиненні злочину, за який її засуджено, при обставинах, наведених у
вироку, повністю доведена перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема
показаннями потерпілого ОСОБА_2., з яких вбачається, що 23 серпня 2004 року в
Тячівському районному суді розглядалась цивільна справа за позовом засудженої
про усунення перешкод у користуванні будинком, де вони вирішили підрахувати
затрати по зведенню будинку для можливого вирішення спору мировою угодою.
Повертаючись додому він випив бокал пива.

Ввечері, коли
повернулась ОСОБА_5., з метою уточнення затрат по зведенню будинку та
визначення суми, яку він може їй відшкодувати, викликав її в коридор . Оскільки вони не
змогли дійти згоди, він через деякий час вирішив повернутись до себе в кімнату
і коли повернувся, то відчув біль в ділянці грудей. Він затиснув рану рукою і
вийшов на подвір'я, а позад себе почув як посипалось розбите скло.

Згідно висновку
судово- медичної експертизи №
514 у ОСОБА_2. виявлено колото- різану рану в VI міжребір'ї
по передньо- підпахвинній лінії, проникаюче поранення в плевральну порожнину з
пошкодженням лівої легені та скрізним пораненням передньої стінки лівого
шлуночка серця, які стали небезпечними для його життя, як в момент заподіяння,
так і в подальшому й відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Поранення могло
бути спричинено наданим на експертизу ножем. Удар лезом ножа мав напрямок
знизу-вверх, зліва-направо та спереду -
назад відповідно раневому
каналу. На момент отримання тілесних ушкоджень руки потерпілого ймовірно
були опущені вниз.

Таким чином,
ушкодження потерпілому не могли бути спричинені при обставинах, вказаних
підозрюваною /т.1 а.с. 132-133
/.

Згідно
висновку судово - медичної
експертизи № 513 у
ОСОБА_5. на день огляду будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено /т.1 а.с. 130/.

Даючи оцінку
показанням свідків, засудженої та потерпілого судом першої інстанції, з
врахуванням обставин справи, підставно взято за основу показання останнього,
оскільки такі узгоджуються із висновками судово - медичних експертиз. Зокрема, щодо місця та механізму
нанесення удару ножем та відсутності у потерпілої тілесних ушкоджень, що
спростовує і її показання щодо нанесення удару, коли потерпілий здавлював їй
горло , тобто на наявність в його діях суспільно - небезпечного посягання та в
її діях - правомірного захисту від такого.

За таких
обставин, правильно встановивши фактичні обставини справи, належним чином
оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вірно кваліфікував
суспільно -небезпечні дії ОСОБА_5. за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке
тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент їх заподіяння.

Із цих підстав апеляція в інтересах
засудженої до задоволення не підлягає .

При обранні
покарання щодо ОСОБА_5. судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винної та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Зокрема
враховано й причину виникнення між бувшим подружжям конфлікту, що передував
події і роль кожного в ньому і те, що на утриманні засудженої їхня неповнолітня
дитина.

За наведених
обставин призначене покарання є необхідним і достатнім для її виправлення та
попередження нових злочинів, а апеляції прокурора та потерпілого в тому числі й
що стосується доводів потерпілого щодо цивільного позову з цих підстав до
задоволення не підлягають .

Керуючись
ст.ст. 365,366 КПК
України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

апеляції
старшого помічника прокурора Тячівського району, який брав участь у розгляді
кримінальної справи судом першої інстанції, потерпілого ОСОБА_2 та захисника
засудженої - адвоката
ОСОБА_4. залишити без задоволення, а вирок Тячівського районного суду від 7 лютого 2007 року щодо
ОСОБА_5 - без
змін.