Справа № 1-10 -2008 року.
22 січня 2008 року Шаргородський
районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Славінської Н.Л.
при секретарі Бородавка В.П.
з участю прокурора Дворжецької
представника Служби в справах
дітей Шаргородської РДА Коваленка А.М.
педагога відділу освіти
Шаргородської РДА Габаль А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с.
Копистирин Шаргородського району Вінницької області, українця, громадянина
України, з неповною середньою освітою,
не одруженого, не працюючого,
раніше судимого 19.12.2003 року Шаргородським районним судом Вінницької
області по ст.296 ч.2 КК України на два
роки позбавлення волі з випробуванням та
з іспитовим строком на два роки в силу ст.104 КК України, 3.04.2007 року
Шаргородським районним судом за ст.ст. 152 ч.3, 153 ч.2, 121 ч.2 КК
України на дев'ять років позбавлення волі,
вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,
Суд визнав доведеним, що ОСОБА_2 вчинив
умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад
Злочин вчинено за наступних обставин.
Підсудний ОСОБА_2 5
жовтня 2007 року, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, близько 18 години привівши до будинку свого батька
- ОСОБА_3, що розташований АДРЕСА_1,
малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, якого
запідозрив у вчиненні крадіжки кабелю з свого власного домогосподарства,
в присутності ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 запитав у малолітнього, де викрадений
ним кабель, і, почувши відповідь від
ОСОБА_4, що той не знає, про який кабель йде мова, почав наносити малолітньому ОСОБА_4 удари
кулаками у голову, при цьому нанісши приблизно 5 ударів та 1 удар кулаком в
плечі. Після цього підсудний ОСОБА_2,
сказавши ОСОБА_4 поставити кабель на місце, на що останній погодився, наніс ще
один удар кулаком в носа малолітньому ОСОБА_4, від чого в останнього з носа
пішла кров. Потім підсудний ОСОБА_2 продовжував кричати на малолітнього
ОСОБА_4, при цьому нецензурними
словами, після чого вдарив останнього ногою по ногах, від чого
малолітній ОСОБА_4 упав на підлогу і
тоді підсудний ОСОБА_2 вдарив його ногою
в живіт та наказав піднятися на ноги. Коли малолітній ОСОБА_4 піднявся на ноги,
підсудний ОСОБА_2 знову продовжив
наносити йому удари кулаками обох рук по обличчю, нанісши приблизно 3 удари.
Після цього, побачивши у малолітнього ОСОБА_4 кров на обличчі від нанесених ним
ударів, підсудний ОСОБА_2 сказав йому
піти в іншу кімнату в будинку свого батька - ОСОБА_3, лягти на ліжко, не вставати
Допитаний в судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 винним себе
у вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся у скоєному. Суду
пояснив, що 5.10.2007 року спочатку був удома, а потім пішов до свого батька -
ОСОБА_3 По дорозі він зустрів малолітнього ОСОБА_4 та сказав останньому йти з
ним. Йдучи дорогою, він запитав ОСОБА_4, чи не знає останній, де подівся кабель
з його домогосподарства, на що ОСОБА_4 відповів, що не знає. Потім він привів
ОСОБА_4 в будинок батька - ОСОБА_3, де ще раз запитав, де подівся кабель, на що
ОСОБА_4 знову відповів, що він не знає і не брав. При цьому він залякав
ОСОБА_4, крикнувши на нього нецензурними словами. Потім вдарив ОСОБА_4
кулаком по голові приблизно п'ять разів
та один раз кулаком по плечах і знову сказав, щоб той поставив кабель на місце.
ОСОБА_4 сказав, що віддасть і після цього він ще раз вдарив ОСОБА_4 - кулаком в
носа, від чого в останнього з носа пішла кров. Потім він знову кричав до
ОСОБА_4 нецензурними словами та вдарив його ногами по ногах, від чого той впав на землю. Тоді він знову вдарив
ОСОБА_4 - ногою в живіт та сказав, щоб він вставав з підлоги. Коли ОСОБА_4
встав, то він ще три рази вдарив його кулаками по обличчю і, побачивши на
обличчі в ОСОБА_4 кров, сказав йому йти в одну із кімнат в будинку свого батька
- ОСОБА_3 і не вставати, а лягти і лежати та спати.
Крім признання вини підсудним, винуватість його у вчиненні злочину
підтверджується наступними доказами:
- показаннями потерпілого ОСОБА_4,
який суду пояснив, що його 5.10.2007 року зустрів ОСОБА_2 і сказав, щоб
він йшов з ним до його батька. При цьому ОСОБА_2 сварився на нього і запитував,
де кабель. Він відповідав ОСОБА_2, що не
знає де кабель і він не брав у нього ніякого кабелю. Коли вони прийшли до
будинку батька ОСОБА_2, ОСОБА_3, то в будинку ОСОБА_2 знов на нього кричав
нецензурними словами, а потім почав бити, але скільки разів ОСОБА_2 його
вдарив, він не пам'ятає. Потім він впав
на землю, при цьому він весь час плакав і закривався від ударів ОСОБА_2 руками.
ОСОБА_2 вдарив його ногою, коли він лежав на підлозі, а потім сказав
підніматися. Коли він встав, то побачив, що у нього з носа йде кров. Він плакав
і просив ОСОБА_2 його не бити, але він ще раз на нього накричав і вдарив, а
потім сказав йти в другу кімнату і там спати. Він чув, що за ним приходив його
брат, але не міг встати, бо його боліла голова і ніс. Наступного дня його брат
завіз у лікарню. Претензій морального та
матеріального характеру до підсудного ОСОБА_2 він не має, просить його суворо
- показами законного представника ОСОБА_7, яка
суду пояснила, що ОСОБА_4 почав навчатися в Буднянській школі-інтернаті в
жовтні 2007 року. Коли він прийшов в школу, то на обличчі було видно, що він
був побитий, а саме: обличчя було все синє, а місцями аж зелене, синці були і
біля очей. ОСОБА_4 давав пояснення слідчому СВ Шаргородського РВ УМВС України у
Вінницькій області Чайковському В.О. про
те, що його побив ОСОБА_2 5.10.2007 року, у її присутності та в присутності
заступника директора школи-інтернату Осадчук Л.В.
ОСОБА_5, який суду пояснив, що 5.10.2007 року він прийшов до ОСОБА_3, який
проживає в с. Копистирин , по вул.. М. Коцюбинського, щоб допомогти йому
зсипати у погріб картоплю. Спочатку він зайшов у будинок. Потім в будинок
прийшов ОСОБА_2 і разом із ним був ОСОБА_4 ОСОБА_2 запитував ОСОБА_4 за якийсь
кабель, а потім почав бити кулаками по обличчю. Він сказав, щоб той ОСОБА_4 не
бив, а потім виходив на вулицю, коли ж зайшов, то бачив, що ОСОБА_2 знову бив
ОСОБА_8, який суду пояснив, що його брат - ОСОБА_4 проживав з ним на той час,
оскільки мати хворіла і перебувала у бабусі. 5.10.2007 року він всюди шукав
свого молодшого брата, в тому числі приходив і до будинку ОСОБА_3 В будинку
знаходився син ОСОБА_3 - ОСОБА_2, який в той час витирав ганчіркою ніби щось схоже на кров на підлозі. Коли він
спитав, чи не було тут його молодшого брата - ОСОБА_4, то ОСОБА_2 відповів, що не бачив його. Його брат з'явився наступного
дня вранці, його вів ОСОБА_9. Брат був побитий, обличчя було все заплиле та
опухле, одного ока з-під пухлятини не було видно взагалі, а на друге око він
трохи бачив. Брат жалівся, що його болить голова і пояснив, що його побив
ОСОБА_2 і що чув, як він за ним приходив до ОСОБА_3, але його боліла голова і
він хотів спати, тому і не обізвався і ще боявся ОСОБА_2 Потім він завіз свого
брата в лікарню в м. Шаргород, де останній лікувався.
показами свідка ОСОБА_9, який суду показав, що 6.10.2007 року вранці зустрів
ОСОБА_4, який був весь побитий, йшов додому. Він спитав ОСОБА_4, хто його
побив, але той мовчав, тому він подумав, що це його побив брат - ОСОБА_8. Потім
він провів його додому і разом з його братом завів ОСОБА_4 в сільську раду, звідки
останнього відвезли в лікарню. У ОСОБА_4 було побите обличчя, був синець на
одному оці, а крові він на ньому не
- висновком судово-медичної експертизи за №
148 від 12.10.-16.10.2007 року ( а.
с.38-40), з якого вбачається, що у ОСОБА_4 мали місце наступні тілесні
ушкодження: забій м'яких тканин правої половини обличчя, підшкірних гематом
повік обох очей, забою м'яких тканин носа, садна спинки носа. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії
тупих твердих предметів (предмета),
можливо 5.10.2007 року, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які
спричинили за собою короткочасний розлад здоров'я.
Аналіз перевірених і
оцінених в судовому засіданні доказів переконують суд, що підсудний ОСОБА_2 вчинив
умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад
здоров'я, вина його у вчиненні злочину
доведена повністю, дії кваліфіковані
вірно, і він повинен нести
відповідальність за скоєне
за ч.2 ст.125 КК України.
При призначенні покарання підсудному
ОСОБА_2, негативно охарактеризованому за місцем проживання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання.
Обставиною, пом'якшуючою покарання підсудного ОСОБА_2 суд визнає його
щире каяття. При цьому суд не приймає до уваги твердження адвоката підсудного
ОСОБА_1 про те, що обставиною, пом'якшуючою покарання підсудного ОСОБА_2 також
слід вважати активне сприяння його розкриттю злочину, оскільки його поведінка
після вчинення злочину, а саме: той факт, що він, заподіявши тілесні ушкодження
малолітньому ОСОБА_4, залишив його, не надавши ніякої допомоги, не
повідомив у медичний заклад про те, щоб
ОСОБА_4 була надана кваліфікована медична допомога; про вчинення злочину ОСОБА_2 правоохоронні
органи повідомлені не з його ініціативи, а із рапорту помічника оперативного
чергового Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області внаслідок звернення
малолітнього ОСОБА_4 в лікарню з приводу нанесених тілесних ушкоджень;
повідомлення суду ОСОБА_2 інформації та
фактів і доказів про вчинений ним злочин також було не активним та не
ініціативним, що не дає суду підстав для визнання при призначенні ОСОБА_2
покарання такої пом'якшуючої обставини
як активне сприяння розкриттю злочину.
Крім того, суд не приймає до уваги твердження адвоката підсудного
ОСОБА_1, що обставиною, пом'якшуючою покарання ОСОБА_2 також слід вважати те,
що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей від проживання у фактичних
шлюбних відносинах з ОСОБА_9, оскільки дана обставина не знайшла свого
підтвердження в судовому засіданні, так як в свідоцтвах про народження дітей:
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_2 батьком не записаний,
що не дає суду підстав для визнання при
призначенні ОСОБА_2 покарання такої
пом'якшуючої обставини як перебування на його утриманні 2-х
неповнолітніх дітей.
підсудного ОСОБА_1 про те, що обставиною, пом'якшуючою покарання ОСОБА_2 слід
вважати ту обставину, що тяжких наслідків від вчиненого ним злочину щодо
малолітнього ОСОБА_4 не наступило, так як ОСОБА_2 заподіяв останньому умисне легке тілесне ушкодження, суд також
не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_2 вчинено умисний злочин щодо малолітнього,
що Законом (п.6 ч.1 ст.67 КК України) визначено як обтяжуючу покарання
Обставинами, обтяжуючими
покарання підсудного ОСОБА_2 згідно ст.67 КК України, є вчинення ним злочину,
будучи в стані алкогольного сп'яніння,
а також вчинення злочину щодо малолітнього.
З урахуванням цих обставин, а також того, що ОСОБА_2 втретє притягується
до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, що він вчинив умисний злочин під час оскарження та виконання вироку Шаргородського
районного суду від 3.04.2007 року, суд вважає, що з метою виправлення
підсудного ОСОБА_2 а також з метою запобігання вчиненню ним нових злочинів, до
нього слід застосувати покарання у виді обмеження волі з застосуванням вимог
ст. 71 ч.5 та ст. 72 ч.1 п.1 КК України і слід визначити покарання у
співвідношенні: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження
Підлягає задоволенню позов прокурора Шаргородського району про стягнення
з ОСОБА_2 на користь КП «Шаргородська ЦРЛ» витрат закладу охорони здоров'я на
лікування в травматологічному відділенні Шаргородської ЦРЛ стаціонарного
хворого ОСОБА_4 протягом п'яти днів, з
6.10.2007 року по 11.10.2007 року (а.с.76-а) в сумі 215,85 грн., з
врахуванням, що вартість одного ліжкодня в травматологічному відділенні Шаргородської ЦРЛ становить 43 грн.17
Керуючись ст.ст.321,
323,324 КПК України, суд
ОСОБА_2 визнати винним у
скоєнні злочину, передбаченого ч.2
ст.125 КК України і засудити його за цією статтею до покарання у виді обмеження
волі строком на два роки.
На підставі ст.71 КК України до призначеного
покарання повністю приєднати невідбуту
частину покарання за попереднім вироком Шаргородського районного суду
Вінницької області від 3.04.2007 року - дев'ять років позбавлення волі і
остаточно до відбування ОСОБА_2 призначити десять років позбавлення волі, з врахуванням правил
складання покарань, передбачених п.1 ч.1 ст.72 КК України, відповідно до якої
одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.
Запобіжний захід до вступу вироку
в законну силу залишити засудженому ОСОБА_2 попередній - взяття під варту.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 вираховувати з 12 жовтня
Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь КП «Шаргородська ЦРЛ» вартість витрат на лікування потерпілого
ОСОБА_4 в сумі 215,85 грн.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької
області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 15-ти діб
з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2, який перебуває під вартою, -
в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
СУДДЯ :