АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5
особи, що подала скаргу ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
В обґрунтування прийнятого рішення, слідчий суддя зазначив, що досудове розслідування було проведено із застосуванням засобів для всебічного, неупередженого та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження, під час якого старшим слідчим в ОВС Генеральної прокуратури України - ОСОБА_7 належним чином проведена перевірка фактичних обставин викладених у заявах ОСОБА_6 , за результатами якої дійшов висновку про закриття кримінального провадження за відсутності в діях прокурора м. Києва ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 382 КК України.
_______________________
Справа № 11-сс/796/746/2015
Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1 .
Свої вимоги мотивує тим, що постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, оскільки не містить детального викладу обставин, за яких він вважає, що прокурором м. Києва було вчинено декілька кримінальних правопорушень та висновків слідчого щодо відсутності вини керівника прокуратури м. Києва у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених саме ст. 382 КК України, що на його думку залишилось поза увагою слідчого судді. При цьому зазначає, що слідчий не встановив чому підлеглі посадові особи відділу прийому громадян прокуратури м. Києва не направляли заяви адресовані саме прокурору м. Києва ОСОБА_8 на якого відповідно до Законів України «Про прокуратуру» та «Про звернення громадян» покладена персональна відповідальність по розгляду цих заяв.
Так, згідно з вимогами ч.2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування,яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.
За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.
В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.
Проте, ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим були порушені, а викладені у скарзі ОСОБА_6 обставини не в повній мірі стали предметом судового контролю.
Закриваючи кримінальне провадження слідчий у постанові зазначив, що під час проведення досудового розслідування встановлено, прокурор м. Києва ОСОБА_8 заяви ОСОБА_6 не отримував, їх розгляд не організовував та не контролював, а тому не вчиняв будь-яких дій з метою зловживання владою або службовим становищем та не перешкоджав виконанню судових рішень, у зв`язку з чим в його діях не вбачається ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.364 та ч.1 ст. 382 КК України.
При цьому, слідчий зазначив, що оглядом наглядових проваджень за зверненнями ОСОБА_6 встановлено, що ці звернення надходили до виконавців безпосередньо з відділу з питань розгляду листів та прийому громадян на яких відсутні будь які резолюції прокурора ОСОБА_8 , що підтверджує твердження останнього, що йому не було відомо про їх надходження. Також було встановлено, що ОСОБА_6 не надав обґрунтування його позиції щодо наявності в діях прокурора м. Києва ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 382 КК України; не навів фактичних обставин, які б давали змогу кваліфікувати дії прокурора м. Києва ОСОБА_8 як злочин, а обмежився лише зазначенням кваліфікуючих ознак цих злочинів, які, на його думку, вчинив ОСОБА_8 . Крім того, не пояснив, які саме ухвали Печерського районного суду м. Києва не було виконано прокурором м. Києва ОСОБА_8 , та не надав слідству копії таких ухвал, обмежившись лише зазначенням дати винесення ухвали без повідомлення її суті, прийнятого судом рішення та обставин, які підлягали виконанню, а також підтверджень їх надходження до прокуратури м. Києва. Крім того, не надав відповідного обґрунтування завдання йому діями прокурора м. Києва ОСОБА_8 моральної та матеріальної шкоди.
Як видно зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 19.12.2014 року, такого висновку слідчий дійшов на підставі допиту заявника ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а також допитаних працівників слідчого відділу та відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які протягом 2014 року проводили розгляд великої кількості заяв ОСОБА_6 , за результатами розгляду яких встановлено, що вони не містили відомостей про скоєння злочинів, у зв`язку з чим останньому надавались відповіді про відсутність у цих заявах об`єктивних даних, необхідних для внесення їх до ЄРДР.
Разом з тим, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий ОСОБА_7 в повному обсязі не перевірив доводів заявника, викладених ним у його заявах про вчинення прокурором м. Києва ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364 та ч. 1 ст. 382 КК України, на якого, як зазначає ОСОБА_6 законом покладена персональна відповідальність по розгляду заяв і звернень громадян та здійснення належного контролю за підлеглими працівниками як прокуратури м. Києва так і інших прокуратур районів; не зібрав доказів, що мають значення для кримінального провадження; не проаналізував причини невиконання чисельних ухвал слідчих суддів, якими визнана протиправною бездіяльність по невнесенню в ЄРДР його заяв про вчинення кримінальних правопорушень та зобов`язано уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР на підставі заяв ОСОБА_6 , копії яких містяться в матеріалах даного кримінального провадження; не перевірив якими посадовими особами була вчинена така бездіяльність; не з`ясував всі обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за наявності події - винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Отже, з урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що постанова слідчого від 19.12.2014 року про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам закону, оскільки винесена без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, без належної перевірки всіх доводів заявника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: __________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3