Справа № 1-9/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2011 року Бородянський районний суд

Київської області в складі : головуючого судді Додатка В.Д.

при секретарі Клочко Т.С., Крупіної Л.М., Авдєєвої О.О., Сандрачуку Я.В.

з участю прокурора Ігнатьєва О.М., Польщенко Ю.Є.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Бородянка кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженої, працюючої бухгалтером в Лубянській сільській раді Бородянського району Київської області, проживаючої в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимої

в здійсненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 212 і ч.1 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Постановою Бородянського районного суду від 04.08.2008 року справа про обвинувачення ОСОБА_3 в здійсненні ним злочину передбаченого ч.1 ст. 367 КК України закрита внаслідок акту амністії.

Згідно з обвинувальним висновком ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що вона, являючись службовою особою підприємства, умисно ухилялася від сплати податку на додану вартість, що входить в систему оподаткування, та призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах

Згідно свого службового стану ОСОБА_2 організовувала та вела бухгалтерський облік на підприємстві. На неї покладалась відповідальність за організацію і ведення бухгалтерського та податкового обліку; забезпечення фіксування всіх бухгалтерських операцій у первинних документах, складання і подання у встановлені терміни звітних документів на основі данних первинних документів; за достовірність , наведених в документах, складених і підписаних нею.

Після цього, з метою ухилення від сплати податків, ОСОБА_2 заповнила уточнюючі декларації з податку вартості за період з січня по липень 2002 року, в яких в рядку 21 навмисно збільшела суми ПДВ, які в поточному звітньому періоді зменшують податкові зобовязання наступних звітніх періодів , а саме :

- в уточнюючій податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за січень 2002 року, затверджений наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_4 в рядку 21 вказана сума мінус 878 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити мінус 638 грн., тобто збільшено на 240 грн.;

- в уточнюючій податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за лютий 2002 року, затверджений наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_4 в рядку 21 вказана сума мінус 186 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 51 грн., тобто збільшено на 237 грн.;

- в уточнюючій податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за березень 2002 року, затверджений наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_4 в рядку 21 вказана сума мінус 348 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 12 022 грн., тобто збільшено на 12 370 грн.;

- в уточнюючій податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за квітень 2002 року, затверджений наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_4 в рядку 21 вказана сума мінус 14 330 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 11 875 грн., тобто збільшено на 26 205 грн.;

- в уточнюючій податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за травень 2002 року, затверджений наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_4 в рядку 21 вказана сума мінус 11 475 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити мінус 26 162 грн., тобто зменшено на 14 687 грн.;

- в уточнюючій податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за червень 2002 року, затверджений наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_4 в рядку 21 вказана сума мінус 4 387 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 948 грн., тобто збільшено на 5 335 грн.;

- в уточнюючій податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за липень 2002 року, затверджений наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_4 в рядку 21 вказана сума мінус 6 278 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 17 258 грн., тобто збільшено на 23 536 грн..

Також з метою ухилення від сплати податків ОСОБА_5 заповнила декларації з податку на додану вартість за період з серпня 2002 року по січень 2003 року, в яких в рядку 21 навмисно збільшила суми ПДВ , які в поточному звітньому періоді зменшують податкові податкові зобовязання наступних звітніх періодів, а саме:

- в податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за серпень 2002 року, затвердженої наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_2 в рядку 21 вказана сума мінус 50 712 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити мінус 29 640 грн. тобто збільшена на 21 072 грн.;

- в податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за вересень 2002 року, затвердженої наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_2 в рядку 21 вказана сума мінус 3006 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити мінус 12374 грн. тобто зменшена на 9 368 грн.;

- в податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за жовтень 2002 року, затвердженої наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_2 в рядку 21 вказана сума мінус 5 352грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити мінус 15898 грн. тобто зменшена на 10546 грн.;

- в податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за листопад 2002 року, затвердженої наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_2 в рядку 21 вказана сума мінус 4242 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 1110 грн. тобто збільшена на 5352 грн.;

- в податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за грудень 2002 року, затвердженої наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_2 в рядку 21 вказана сума мінус 6142 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 15203 грн. тобто зменшена на 9061 грн.;

- в податковій декларації з податку на додану вартість ( скороченій ) за січень 2003 року, затвердженої наказом ДПА України від 30 травня 1997 року № 166, яка являється документом державної податкової звітності, яку заповнила та подала до Бородянської ДПІ ОСОБА_2 в рядку 21 вказана сума мінус 502 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 4359 грн. тобто збільшення на 4861 грн.;

Сумма чистих податкових зобовязань, вказаних ОСОБА_2 в податкових деклараціяї з податку з податку на додану вартість за період з січня 2002 року по січень 2003 року становить мінус 107 838 грн., а згідно акту документальної перевірки № 149 від 20 червня 2003 року ця сума повинна становити плюс 52 292 гривні. Різниця становить 55 546 грн., які не сплачено до бюджету.

Таким чином внаслідок умисних дій головного бухгалтера ПСП „ Наталка ОСОБА_2 до бюджету не сплачено 55 546 грн., що являється великим розміром, тому що більше як у три тисячі разів перевищує установлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім того ОСОБА_2 обвинувачується у зловживанні службовим становищем, тобто у умисному, з корисних мотивів використанні службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило істотну шкоду державним інтересам.

ОСОБА_2 в особі Власника ПСП „Наталка ОСОБА_6 була призначена на посаду головного бухгалтера приватного сільськогосподарського підприємства „ Наталка згідно контракту від 13 серпня 2002 року, яке зареєстроване Бородянського районного державною адміністрацією 16 січня 2001 року № 652 в с. Лубнка Бородянського району Київської області по вул. Шевченка,100.

Згідно свого службового стану ОСОБА_2 організовувала та вела бухгалтерський облік на підприємстві. На неї покладалась відповідальність за організацію і ведення бухгалтерського та податкового обліку; забезпечення фіксування всіх бухгалтерських операцій у первинних документах, складання і подання у встановлені терміни звітних документів на основі данних первинних документів; за достовірність , наведених в документах, складених і підписаних нею.

В жовтні 2002 року головний бухгалтер ПСП „ Наталка ОСОБА_2 нарахувала плату за оренду земельних паїв в сумі 37 950 грн.. Власникам земельних паїв фактично виплачено 19 319 грн., як плату за оренду земельних паїв. При цьому ОСОБА_2 зловживаючи службовим становищем, в порушення абзацу 1 ст.12 Декрету Кабінету Міністрів „ Про прибутковий податок з громадян „ умисно, з корисних мотивів, не утримала і не перерахувала до бюджету прибутковий податок з громадян в сумі 3864 грн., чим заподіяла істотну шкоду державним інтересам.

Дії ОСОБА_2 були кваліфіковані слідством за ч.2 ст. 212 КК України за ознаками умисного ухилення від сплати податків, що входить в систему оподаткування, введення у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, незалежно від форм власності, що призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах та за ч. 1 ст. 364 КК України за ознаками зловживання службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів використанні службового становища всупереч інтерасам служби, що заподіяло істотну шкоду державним інтересам.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_2 винною себе не визнала, так як не вона, а центральна бухгалтерія займалася перерахуванням коштів і в тому числі до фінансових органів за розпорядженням ОСОБА_6 Вона не займалася перерахуванням коштів за податками і вона не ставила свої підписи на платіжних дорученнях.

Після попереднього огляду бухгалтерської документації ОСОБА_2 отримавши консультацію в Бородянській податковій інспекції доповіла ОСОБА_3, що підприємство має право застосувати нульову ставку по сплаті податку на додану вартість, після чого за вказівкою останнього провела розрахунки сум податку на додану вартість, особисто склала та подала на підпис директору ОСОБА_3 уточнені декларації по податку на додану вартість за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень та липень 2002 року.

Вислухавши покази підсудної, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що при проведенні судового слідства була допущена істотна неповнота, яка не може бути усунена в судовому слідстві.

23.12.2008 року постановою судді Додатко В.Д. дорученно ( до цього часу невиконане), за яким необхідно було слідчому СВПМ ДПІ у Вишгородському районі Київської області провести судово-бухгалтерську експертизу по акту перевірки № 149 від 20.06.2003 року складеного працівниками ДПА на вирішення якої поставити наступні питання: чи підтверджується документально висновки по акту № 149 ДПА Бородянського району про невірне застосування „0 ставки продажу ПСП „ Наталка? чи вірно застосовано „0 ставку до продажу курчат, які були вирощені за рахунок ПСП „ Наталката хто з посадовців ПСП „ Наталка мав право розпоряджатися коштами ПСП „ Налатка та підписував платіжні доручення щодо перерахування коштів через фінансові органи, так як вся бухгалтерська документація вилучена в ПСП „ Наталка і перебуває в Вижгородському ДПІ.

Відповідно до п.10 постанови Пленому Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №8 „ Про застосування законодавства, яке забезпечує право право на захист у кримінальному судочинстві, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення як обвинуваченого була конкретна за змістом. Зокрема в описовій в її частині зазначається : злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа; час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому; стаття ( частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачено цей злочин. Недодержання органами досудового слідства вимог статтей 132 і 143 КПК України може бути підставою для повернення справи на досудове дослідування.

В даному випадку формулювання описової і резолютивної частини обвинуваченого висновку щодо суті предявленого обвинувачення викладено неконкретно.

В досудовому слістві при предявлені ОСОБА_2 обвинувачення слідством не було прийнято до уваги, той факт, що головний бухгалтер ОСОБА_2 не займаласяперехуванням ПДВ до фінансових органів, а займався перерахуванням в м. Києві розрахунковий центр, що засвідчив в суді власник ПСП „Наталка ОСОБА_6

Слідством не було перевірено, що відповідальним по відрахуванню ПДВ в ПСП « Наталка» був призначений ОСОБА_7 ( т.1 а.с.46).

Незважаючи на тривалість судового слідства і відповідні вказівки, викладені в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 7 травня 2008 року в цій частині обвинувачення не змінено, хоча перешкод для цього не було.

Крім того, між ПСП „ Наталка і ДПІ в Бородянському районі мали місце стосунки про повернення ПСВ на суму біля 100 000 гривень. Ці обставини досудовим слідством не перевірені, будь якої оцінки ім не дано.

Встановлено, що підсудна ОСОБА_2 працювала за контрактом, однак досудовим слідством не перевірено і не встановлено, які обовязки з цього правоустановлюючого документу підсудна використовувала всупереч інтересам служби, в той час як контракт є основним документом в правовідносинах між роботодавцем і робітнтком, в даному випадку- спеціалістом. Слідством не встановлено чи ОСОБА_8 мала право за своїм підписом робити перерахування коштів в фінансові органи.

Відповідно до ч.7 ст. 374 КПК України, вказівки суду, який розглядав справу в апеляційному порядку, є обовязковими для суду першої інстанції при повторному розгляді справи.

Судом вжито всі можливі заходи передбачені КПК України спрямованих на виконання вказівок Апеляційного суду Київської області, викладених в ухвалі від 7 травня 2008 року і були досліджені всі надані судом докази, враховані всі доповнення досудового слідства, однак усунути зазначену неповноту досудового слідства суд не взмозі, що неуможливнює постановлення остаточного рішення у справі.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги вимоги викладені в ухвалі Апеляційного суду Київської області від 7 травня 2008 року , суд приходить до висновку, що справа підлягає поверненню на додаткове розслідування.

Підстав для зміні підсудній запобіжного заходу суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 273,281 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 в здійсненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 212, ч.1 ст. 364 КК України повернути прокурору Вишгородського району Київської області для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захіт ОСОБА_2 залишити попередній у вигляді підписки про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляційна скаргв до Апеляційного суду Київськоїьобласті через Бородянський районний суд протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Головуючий суддя В.Додатко