Справа № 404/8272/25
Номер провадження 1-кс/404/4552/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року м. Кропивницький

Слідча суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Кропивницької окружної прокуратури по кримінальному провадженню №0000116, пов`язану з ненаданням відповіді на скаргу від 03.12.2025 в порядку ст. 308 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 подала скаргу на бездіяльність прокурора Кропивницької окружної прокуратури по кримінальному провадженню №0000116, пов`язану з ненаданням відповіді на скаргу від 03.12.2025 в порядку ст. 308 КПК України. Просила зобов`язати заступника керівника окружної прокуратури м. Кропивницький ОСОБА_4 , який на особистому прийомі прийня скаргу та вислухав в повному обсязі мої доводи про недотримання розумних строків при розслідуванні кримінального провадження № №0000116 від 18.07.2025, надати відповідь згідно ст. 308 КПК України.

В призначені судові засідання 22.12.2025, 12.01.2026 була повідомлена про час та місце розгляду, до суду не з`явилася, про причин неявки не повідомила. У судове засідання, призначене на 27.02.2026 не з`явилась, причини неявки не повідомила.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились.

Неявка в судове засідання належним чином повідомлених слідчого та прокурора не перешкоджає у вирішенні заявлених вимог за поданою скаргою.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснюється.

Для вирішення заявлених вимог скаржник не з`явилася у заздалегідь призначені судові засідання. Про день, час та місце розгляду справи особисто повідомлявся належним чином, доказів поважності причин неявки не подала.

Скаржник достовірно знала, що звернулася зі скаргою до Фортечного районного суду міста Кропивницького, де будуть вирішуватись заявлені нею вимоги.

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі N? 295/17562/19 указано, що «передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження».

Крім того, у постанові від 03 серпня 2023 року у справі N? 281/181/21 касаційний суд зазначив, що зберігаючи об`єктивність та неупередженість, необхідно створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (частини 1, 2, 6 вказаної статті). Розумно очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від представників сторони захисту та інших учасників кримінального провадження. Враховуючи викладене констатую, що у цьому випадку повною мірою було дотримано вимог і створено всі необхідні умови для реалізації прав скаржника на ознайомлення з матеріалами провадження і змістом ухвали в якій визначена дата, час і місце проведення розгляду та дії спрямовані на розміщення публічної інформації на сайті та дошці оголошень суду про судовий розгляд вимог скаржника.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Неявка скаржника для вирішення поданої ним скарги розцінюється, як зволікання процесуальними правами та намагання затягнути розгляд скарги.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 1 статті 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Глава 26 КПК України передбачає порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування або прокурора під час досудового розслідування.

Положеннями ст. 307 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Відмова у задоволенні вимог скаржника через його неявку до суду не позбавляє повторного доступу до правосуддя особи, яка звертається до слідчого судді для захисту своїх прав, очікуючи на отримання вирішення поданої скарги. У випадку неявок скаржника, належним чином повідомленого про дату та час розгляду скарги в суді, при відсутності будь-яких заяв щодо відкладення розгляду справи, не будуть порушуватись вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які конкретизовані в п.п. 1, 2, 14, частини першої ст. 7 КПК України, відповідно до яких зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься: верховенство права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; законність та доступ до правосуддя.

Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу. Отже, норми КПК України не містять прямої вказівки щодо дій слідчого судді у разі неявки особи, яка звернулась зі скаргою, на судове засідання з розгляду такої скарги. Враховуючи положення ст. 7 КПК України, справедливий судовий розгляд має ґрунтуватися на принципі рівності сторін, який передбачає надання розумної можливості відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в істотно менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Законом передбачено найбільш сприятливі умови для швидкого захисту порушених прав під час досудового розслідування, строк проведення якого чітко обмежений, як і обмежений строк розгляду скарг. Скаржник повинен добросовісно користуватися такою процесуальною можливістю та з`явитися в судове засідання для надання особистих пояснень. Неявка належно повідомленого скаржника дає право відмовити у задоволенні вимог скаржника, але не позбавляє останнього права повторно звернутися до суду для оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора. Отже, за умов добросовісного використання процесуальних прав, вони порушені не будуть та доступ до суду не обмежується.

Самостійною підставою відмови у задоволенні скарги є наступні обставини:

Скаржник зазначає про подання клопотання від 03.12.2025 до Кропивницької окружної прокуратури, а саме на особистому прийомі у заступника керівника окружної прокуратури ОСОБА_5 скарги про злочин, який вчиняє дізнавач ОСОБА_6 , яка в порушенні вимог ст. 28 КПК України не дотримується розумних строків розслідування, чине перепони при розслідуванні кримінального провадження №0000116 від 18.07.2025. Дізнавач не допитує ОСОБА_3 а також не надає для ознайомлення матеріали кримінального провадження. Стверджує, що всупереч вимогам ст. 308 КПК України прокурор вищого рівня окружної прокурату не розглянув її скаргу в порядку ст. 308 КПК України та не надав їй відповідь у формі постанови. Долучила відповідь заступника керівника Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_7 від 05.12.2025.

Прокурор надала суду заяву, заперечила проти задоволення скарги з огляду на те, що клоптання ОСОБА_3 розглянуто, останній надано відповідь.

Як вбачається з відповіді заступника керівника Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_7 , ним розглянуто звернення ОСОБА_3 , які надійшли 03.12.2023 електронною поштою (зареєстроване за № 20385-25) та прийнято на особистому прийому (зареєстровано за № 20398-25) щодо відводу дізнавача та з інших питань. Так, ОСОБА_3 повідомлена, що підстав для ініціювання відсторонення дізнавача від проведення досудового розслідування не встановлено, скаржницю вже допитано як потерпілу, роз`яснено право отримання повісток, підстави для направлення клопотання слідчому судді для здійснення приводу ОСОБА_8 відсутні, на даний час не проведений слідчий експеримент за участі ОСОБА_3 , оскільки остання ігнорує отримання повісток, тим самим уникає від його проведення, досудове розслідування триває, жодній особі не повідомлено про підозру.

Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, звернення ОСОБА_3 розглянуто, скаржник повідомлена про результати її розгляду в строки, визначені КПК України.

Разом з тим, жодних доказів, що ОСОБА_3 зверталася до заступника керівника Кропивницької окружної прокуратури зі скаргою на недотримання розумних строків в поряду ст. 308 КПК України, слідчому судді не надано.

Відповідно до ст. ст. 22, 55 КПК України, сторони мають рівні права, та на основі змагальності обстоюють власні правові позиції, права, свободи і законні інтереси.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Надто формальні та не підтверджені належними і допустимими доказами припущення, виключають можливість дослідити дійсні обставини, без встановлення яких неможливо прийняти законне судове рішення. Правильність такого твердження міститься у правовому висновку викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18), а також у постановах Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 352/882/18 (провадження № К/9901/65687/18), від 26 червня 2019 року у справі № 826/13030/18 (провадження № К/9901/67011/18), від 21 серпня 2019 року у справі № 826/11852/18 (провадження № К/9901/67801/18), від 27 листопада 2019 року № №819/313/18 (провадження № К /9901/156/19).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження. (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява №48778/99).

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчим суддею може бути прийнято процесуальне рішення про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.303 - 307,318,369-372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Кропивницької окружної прокуратури по кримінальному провадженню №0000116, пов`язану з ненаданням відповіді на скаргу від 03.12.2025 в порядку ст. 308 КПК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1