Номер справи 171/396/26
Номер провадження 1-кс/171/93/26
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

06.03.26 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання за матеріалами досудового розслідування, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 06.02.2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Крутояр, Ульянівської області, Російська Федерація, громадянина України, призваного за призовом під час мобілізації, військовослужбовця Збройних сил України, військової частини НОМЕР_1 , станом на 18.07.2025 перебуваючого на посаді мотострілка 1 відділення 1 роти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

- 17.01.2024 року направлено обвинувальний акт до Апостолівського районного суду за кримінальним провадженням № 0000315 від 23.12.2024 за ч. 3 ст. 297 КК України,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає, що згідно ст. 24 ч. 1 п. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 з моменту його призову до ЗС України, ОСОБА_5 , набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем Збройних сил України, призваного під час мобілізації, перебуваючого на посаді командира мотострілка 1-го відділення 1-ої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, в період з 18.07.2025 по лютий 2026 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на території України поблизу лінії фронту, яка розташована на між Дніпропетровської та Херсонської областей, точного місця вчинення злочину не встановлено, знайшов предмети, схожі на дев`ять корпусів гранат, дев`ять запалів до гранат, 788 набоїв калібру 5,45 мм., та 36 набоїв калібру 12,7 мм.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання зброї, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою особистого незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, без передбаченого законом дозволу, у невстановлений час, але не пізніше лютого 2026 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території України, більш точного місця в ході досудового розслідування встановити не вдалось, незаконно придбав шляхом знахідки вищевказані бойові припаси, вибухові речовини та вибухові пристрої, після чого перевіз їх за місцем свого тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де став їх зберігати до 05.03.2026, тобто до моменту його затримання в порядку ст. 208 КПК.

05.03.2026 в період часу з 11:48 години по 12:15 годин, під час проведення санкціонованого контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут, бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою особистого незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, без передбаченого законом дозволу перебуваючи неподалік кладовища, що розташоване поблизу вул. Громова, в с. Мар`янське, Криворізького району, Дніпропетровської області, незаконно збув громадянину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше знайдені ним бойові припаси, а саме: дев`ять корпусів гранат, 788 набоїв калібру 5,45 мм., 36 набоїв калібру 12,7 мм., та вибухові пристрої, а саме: дев`ять запалів до гранат, за 12 000 гривень.

Відповідно до висновку експерта 100 предметів схожих на патрони, вилучених 05.03.2026 при проведенні огляду місця події поблизу буд. АДРЕСА_3 є боєприпасами - 5,45-мм проміжними патронами центрального бою до нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматична вогнепальна зброя системи Калашникова та інш.). Надані патрони виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками носіння, зберігання, придбання та збуту бойових припасів, вибухових речовин, вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

06.03.2026 року слідчим за погодженням з процесуальним керівником ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 11.02.2026; протоколом пред?явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_7 від 11.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.02.2026; протоколом додатового допиту свідка ОСОБА_7 від 05.03.2026; повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

На думку сторони обвинувачення, на теперішній час наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які є підставою для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку із чим слідчий просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував щодо клопотання. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Слідчий суддя дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Приписами п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України визначено, що тримання під вартою є одним із видів запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи під час досудового розслідування застосовуються слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України та містить необхідні відомості, які є обов`язковими в розумінні Закону.

Згідно вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

3 огляду на викладене, існують передбачені п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України - ризики щодо виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків та може: переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки:

1) наявні достатні докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, що свідчить про реальну суспільну небезпеку з його боку;

2) ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що може спонукати його переховуватися від органів досудового розслідування, суду та може призвести до наміру незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

3) ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom), п. 32, Series А, № 182).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, у якому підозрюється, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Також, слідчий суддя враховує, що стороною захисту не доведено та в судовому засіданні не встановлено обставин, які б спростовували доводи сторони обвинувачення, та не надано будь-яких доказів, щодо неможливості перебування підозрюваного під вартою.

Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, враховуючи роль підозрюваного у вчиненні вказаному кримінальному правопорушенні та характер його вчинення.

Також встановлено, що застосування до підозрюваного. запобіжного заходу у вигляді особистого зобов?язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що виключає передачу його на поруки.

До того ж, підозрюваний не має грошових заощаджень або родичів, які могли б його матеріально забезпечити, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Разом з тим, у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави у кримінальному провадженні.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження його конституційних прав, у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 10 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб до 03 травня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Тримання під вартою ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань № 3».

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Криворізька установа виконання покарань № 3».

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1