Справа № 344/3000/26
Провадження № 11-кп/4808/199/26
Категорія ч.4 ст. 186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2026 року про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 вважає, що ухвала суду першої інстанції про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є незаконною.

Зазначає, що суд першої інстанції при продовженні строку тримання під вартою, не врахував обставини, які пом`якшують йому покарання, зокрема визнання вини, вжиття ним заходів щоб примиритися із потерпілими та намір відшкодувати їм моральну шкоду.

В судовому засіданні обвинувачений разом із захисником просили суд обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Просить ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18.02.2026 року скасувати та обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2026 року клопотання прокурора задовольнено та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, застосований згідно ухвали слідчого судді від 27.12.2025 року на строк до 60 днів до 18 квітня 2026 року включно.

До початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_9 до суду надійшло клопотання, в якому вказує, що у зв`язку з її участю в іншому судовому засіданні, просить апеляційну скаргу ОСОБА_8 про продовження щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою розглядати без її участі, апеляційні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 не заперечив щодо розгляду вказаної справи за відсутності захисника ОСОБА_9 .

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого, вважає її безпідставною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали контрольного провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу суду першої інстанції, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції в повній мірі дотримався.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 в поданій апеляційній скарзі на те, що суд безпідставно продовжив щодо нього строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є необґрунтованими, виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 27.12.2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень на строк до 22.02.2026 року включно.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду клопотання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесяти днів. До спливу строку дії запобіжного заходу суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно положень ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 цього ж Кодексу, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, має також враховувати наявність чи зміну обставин передбачених ст.178 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу. Окрім іншого, суд повинен врахувати і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, з огляду на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Обставини на які посилається апелянт не спростовують висновків суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній арешт, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не запобігатиме наведеним ризикам.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував як обставини справи, так і відомості що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , які не спростовують висновків суду.

Разом з тим, продовжуючи щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано врахував дані, що характеризують особу ОСОБА_8 , його вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, а також те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів вчинених в умовах воєнного стану.

Колегія суддів також враховує те, що визначений в ухвалі суду розмір застави, застосований згідно ухвали слідчого судді від 27.12.2025 року є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах провадження та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_8 та буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим на даному етапі судового провадження покладених на нього обов`язків, а також забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

За таких обставин, істотних порушень вимог КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,- п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 18 лютого 2026 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5