Справа № 199/2237/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(мотивувальна частина)

27 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

скаржник ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 - нездійснення процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений процесуальним кодексом строк (не розгляд клопотання потерпілого в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000004 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України),

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2026 року до слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра звернувся ОСОБА_3 (далі - Скаржник) з скаргою на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , в якій посилається на нездійснення слідчим процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений процесуальним кодексом строк, а саме не розгляд його клопотання як потерпілого в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В обґрунтування своєї скарги Скаржник зазначив, що слідчим відділом поліції № 1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження №0000004 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, порушене за його заявою. Він у кримінальному провадженні визнаний потерпілим.

11 лютого 2026 року він звернувся до слідчого по справі з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про виконання низки процесуальних дій. Станом на 25.02.2026 року відповіді на клопотання не отримав.

Скаржник просить (дослівно) слідчого суддю на підставі ст. 303-309, 220 КПК України:

1)зобов`язати суб`єкта оскарження розглянути клопотання по справі №0000004 від 02.01.2026, подане ним через канцелярію 11 лютого 2026 року та повідомити його про результат розгляду;

2)зобов`язати суб`єкта оскарження задовольнити клопотання від 11 лютого 2026 року у кримінальному провадженні № 0000004 від 02.01.2026 за наявності відповідних підстав.

В судовому засіданні Скаржник підтримав свою скаргу та просив її задовольнити.

Прокурори Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, які здійснюють процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні та які вказані у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий, не прибули у судове засідання.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Перевіривши доводи та обґрунтування скарги, вислухавши думку Скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню та обґрунтовує своє рішення наступним.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених КПК України, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (стаття 220 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

У частині 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування. Скаржник посилається на ст. 303 КПК України, яким передбачено оскарження, зокрема, нездійснення інших процесуальних дій, які він (слідчий, прокурор) зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Слідчий суддя встановив, що слідчим слідчого відділу поліції № 1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області розслідується кримінальне провадження № 0000004 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, порушене за заявою Скаржника, який визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні.

11 лютого 2026 року Скаржник звернувся до слідчого з клопотанням в порядку ст. 220 КПК України про виконання процесуальних дій, яке до теперішнього часу слідчим не розглянуто.

Оскільки Скаржник у клопотанні, з яким він звернувся до слідчого судді у порядку статті 220 КПК України, порушив питання про факт бездіяльності слідчого, у цьому випадку, на думку слідчого судді, доцільно визначити що є процесуальною дією у розумінні статті 220 КПК України.

У кримінальному процесуальному законі не визначено поняття «процесуальні дії».

Втім, з урахуванням Глав 20, 21 Розділу ІІІ КПК України щодо слідчих (розшукових) дій, положень щодо процесуальних дій в КПК України, мети, цілей та завдань кримінального провадження (зокрема, статті 2 КПК України), можна встановити, що процесуальні дії - це слідчі (розшукові) дії та інші заходи, спрямовані на досягнення мети кримінального провадження та включають в себе заходи з доказування, розшукові заходи та організаційні заходи.

У свою чергу, процесуальне рішення слідчого - постанова містить відповіді на правові питання, які виникають у ході кримінального провадження, безумовно також і порушені потерпілим, Скаржником в клопотанні, з яким він звернувся до слідчого, та на яке (клопотання) має відреагувати слідчий у встановлені КПК строки, які є імперативні (категоричні), тобто владний припис, який встановлює суворо обов`язкові права та обов`язки, що не допускають відступів змін або вибору за згодою сторін.

Постанова може ініціювати вчинення певної процесуальної дії (наприклад, висування обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і завершення досудового розслідування у випадку складання обвинувального акту, ч. 4 ст. 110 КПК України, стаття 291 КПК України), проте саме процесуальне рішення не є процесуальною дією в розумінні КПК України.

Відповідно до вимог статті 220 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити його за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, з моменту отримання уповноваженою особою - слідчим слідчого відділу поліції №1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області клопотання 11 лютого 2026 року, в слідчого виник обов`язок розглянути подане Скаржником клопотання у строк не більше трьох днів та повідомити про результати його розгляду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вказане клопотання не було розглянуто уповноваженою особою - слідчим слідчого відділу поліції №1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області відповідно до порядку, передбаченого ст. 220 КПК України та по ньому не було здійснено належного процесуального реагування.

Отже, бездіяльність уповноваженої особи - слідчого слідчого відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області полягає в порушенні ним положень ст. 220 КПК України, оскільки вона не розглянула по суті заявлене Скаржником клопотання і не винесла вмотивовану постанову у передбачені законом строки.

У відповідності до п. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Разом з тим, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином, при розгляді скарг на не розгляд клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчий суддя співвідносить вимоги ст. 220 КПК з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст. 40 КПК. Необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи - передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. Хоча самостійність слідчого, прокурора у провадженні завжди протиставляється праву сторони захисту звертатися із клопотанням про проведення слідчих дій, прийняття рішень при проведенні досудового розслідування є дискреційним повноваженням слідчого, прокурора, які він приймає з урахуванням відомостей про досудове розслідування, наявної доказової бази тощо.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, які приймаються за результатами розгляду скарги. Вчиняти чи ні дії, зазначені Скаржником у скарзі, можливо вирішити за результатами належного розгляду клопотання відповідно до вимог статті 220 КПК України.

Таким чином, оскільки обрання виду процесуального реагування на клопотання є дискреційними повноваженнями слідчих, які вони здійснюють з урахуванням обсягу відомостей про досудове розслідування, який розкривається, слідчий суддя приходить до висновку, що він може зобов`язати цю особу розглянути відповідне клопотання та відмовляє в задоволенні скарги щодо «зобов`язання суб`єкта оскарження задовольнити клопотання від 11 лютого 2026 року у кримінальному провадженні №0000004 від 02.01.2026 за наявності відповідних підстав».

Керуючись ст. 220, 303, 304, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність старшого слідчого слідчого відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 - нездійснення процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений процесуальним кодексом строк, - не розгляд клопотання потерпілого в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб слідчого відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 , подане до відділу поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області 11 лютого 2026 року в межах досудового розслідування кримінального провадження № 0000004 від 02.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та отриману відділом поліції № 1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області 11 лютого 2026 року, відповідно до вимог статті 220 КПК України.

В іншій частині вимог, зазначених у скарзі, - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 08 год. 30 хв. 02 березня 2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

02.03.2026