Справа № 484/6319/25
Номер провадження: 1-кп/484/157/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі суду в м. Первомайську Миколаївської області, клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002754, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 18.03.2025 о 09 год. 00 хв., діючи умисно, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді моториста відділення буксирних катерів понтонного взводу понтонно мостової роти понтонно-мостового батальйону військової частини НОМЕР_1 , з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби до місця служби - підрозділу військової частини НОМЕР_1 у місті його тимчасової дислокації, АДРЕСА_1 , та незаконно перебував поза його межами, проводячи час на власний розсуд, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, по 10 год. 00 хв. 21.04.2025, - тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - у нез`явленні військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

24.02.2026 захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 подала письмове клопотання, яке підтримала в судовому засіданні, про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України, яке надійшло разом із копією письмової згоди командира військової частини НОМЕР_2 від 05.02.2026 про можливість продовження ОСОБА_5 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , мотивуючи його тим, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, висловив свою згоду на проходження військової служби і наявна згода командира в/ч НОМЕР_2 на проходження обвинуваченим військової служби, тому вважала, що наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч.5 ст.401 КК України. В судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, оскільки він бажає повернутися до військової служби.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання захисника, посилаючись на те, що обвинувачений систематично вчиняв самовільне залишення військових частин, а саме: окрім епізоду за 18.03.2025, за яким він обвинувачується, він ще 23.01.2025 самовільно залишив в/ч НОМЕР_3 і відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР 24.04.2025 за № 0001853, крім того, 29.01.2025 він прибув до військової частини НОМЕР_2 , командир якої і дає згоду на продовження ним військової служби, а 25.04.2025 - самовільно залишив розташування даної військової частини, що свідчить про відсутність у обвинуваченого дійсного наміру на проходження військової служби, тому ОСОБА_5 не може бути звільнений від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ч.5 ст.401 КК України.

Суд, дослідивши клопотання захисника та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу заявленого клопотання, дійшов наступного висновку.

За правилами ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні з 18.03.2025 о 09.00 год до 21.04.2025 о 10.00 год. нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Отже, зі змісту ч.5 ст.401 КК України вбачається, що підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності є: добровільне звернення до суду із клопотанням про намір продовжити проходження військової служби; згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності із підстав, передбачених ч.5 ст.401 КК України (ч.3 ст.285 КПК України); наявна письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби; під час дії воєнного стану вперше вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 407, 408 КК України.

Таким чином, для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України законодавцем визначено сукупність необхідних умов, за наявності яких суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України, й вказані умови не є альтернативними.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, сформованої, зокрема, у справах № 715/396/23, № 761/1571/23, № 447/528/22, особою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, яка раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. В той же час особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи не зняту судимість за попереднє, у т.ч. і необережне кримінальне правопорушення, звільняти від кримінальної відповідальності як таку, що вчинила злочин вперше, неможливо.

З матеріалів, наданих під час розгляду клопотання захисником та прокурором, вбачається, що 23.01.2025 ОСОБА_5 самовільно залишив в/ч НОМЕР_3 і відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР 24.04.2025 за № 0001853.

Крім того, 23.04.2025 ОСОБА_5 прибув до військової частини НОМЕР_2 , а 25.04.2025 - самовільно залишив розташування даної військової частини і станом на 23.05.2025 у розташування військової частини НОМЕР_2 не повернувся. Незважаючи на це, 05.02.2026 командир військової частини НОМЕР_2 дає згоду на продовження ОСОБА_5 військової служби.

23.10.2025 ОСОБА_5 був затриманий в м. Миколаїв на підставі п.2 ч.1 ст.208, п.6 ч.1 ст. 615 КК України, оскільки були обгрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.10.2025 (а.с.113).

Враховуючи наведене, суд вважає, що сукупність досліджених матеріалів викликає обгрунтований сумнів у дійсності наміру ОСОБА_5 на продовження ним військової служби, а обвинувачений та його захисник в судовому засіданні не довели існування сукупності підстав, поза розумним сумнівом, для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, тому у задоволенні клопотання захисника - слід відмовити.

Керуючись ч.5 ст.401 КК України, ст.284 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України та закриття провадження по справі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_6