Справа № 308/9477/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/116/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Палло Ужгородського району Закарпатської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Новоселиця Долинського району Івано-Франківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

в с т а н о в и л а:

вищенаведеним вироком ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначено їй покарання у виді штрафу в розмірі сім тисяч сімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 130 900 (сто тридцять тисяч дев`ятсот) гривень.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі сім тисяч сімсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить суму 130900 (сто тридцять тисяч дев`ятсот) гривень.

Вирішено питання з арештом майна та речовими доказами.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2, КК України, а саме одержання неправомірної вимоги для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, 18.07.2024, ОСОБА_11 , звернувся для обстеження в офтальмологічне відділення КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.», оскільки в нього погіршився зір та, зокрема, з`ясувати наявність у нього підстав для отримання відповідної групи інвалідності через проблеми із зором.

Перебуваючи в приміщенні офтальмологічного відділення вказаної лікарні, отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи, із числа медичних працівників офтальмологічного відділення вказаної лікарні, інформацію, про можливість вирішення питання, щодо сприяння в оформленні групи інвалідності по зору в органах МСЕК за відповідну неправомірну грошову винагороду в розмірі від 3000 до 5000 доларів США, оскільки наявного в нього захворювання на зір не достатньо для отримання такої інвалідності.

ОСОБА_11 , будучи ознайомленим із такою пропозицією невстановленої особи, погодився на її протиправні вимоги, однак, розуміючи незаконність зазначених дій та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та в подальшому почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття протиправної діяльності медичних працівників.

07.08.2024, ОСОБА_11 вчергове прийшов до офтальмологічного відділення КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.» де отримав виписку про фіктивне лікування у даному відділенні та був скерований до лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_7 , для продовження фіктивного процесу лікування та подальшого вирішення питання про вплив нею на органи МСЕК для прийняття позитивного рішення, щодо надання ОСОБА_11 відповідної групи інвалідності.

09.08.2024 ОСОБА_11 з`явився до відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, що за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22 де, в приміщенні вказаного відділення, зустрівся з лікарем офтальмологом ОСОБА_7 з метою посприяти йому у вирішенні питання його фіктивного лікування, встановлення йому потрібних діагнозів та в подальшому вирішення питання щодо позитивного надання йому відповідної групи інвалідності по зору в органах МСЕК.

Тоді у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, яка вирішила скористатися даною ситуацією та шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 збагатитись злочинним шляхом, та повідомила останнього про те, що завдяки своїм особистим та професійним відносинам вона може вирішити з посадовими особами «Обласного центру медико-соціальної експертизи» питання щодо безперешкодного отримання ним відповідної групи інвалідності по зору. Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_7 викликала лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_8 , якого, в подальшому, за ініціативи ОСОБА_12 , було призначено лікуючим лікарем ОСОБА_11 , та у присутності останнього повідомила ОСОБА_8 про наміри вирішення питання фіктивного лікування ОСОБА_11 , встановлення йому потрібних діагнозів та в подальшому вирішення питання щодо надання йому відповідної групи інвалідності по зору в Обласному центрі медико-соціальної експертизи, що ОСОБА_8 підтримав.

Після цього, цього ж дня, 09.08.2024, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в подальшому діяли з єдиним умислом, спрямованим на незаконне збагачення та подальшого впливу на посадових осіб «Обласного центру медико-соціальної експертизи», знаходячись в приміщенні робочого кабінету ОСОБА_7 , повідомили ОСОБА_11 обставини його фіктивного лікування у їхньому відділенні, надали йому консультацію, яким чином він має поводитись та що робити. Разом з цим, ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_8 , повідомила ОСОБА_11 , що за позитивне вирішення ними питання в Обласному центрі медико-соціальної експертизи про надання йому інвалідності він повинен надати грошові кошти в сумі від 3000 до 4000 доларів США, написавши вказану суму на папері. У свою чергу ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_11 , що в офтальмології лікування його в відділенні отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та Закарпатської КНП Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» обласної ради, що є однією з умов отримання позитивного рішення органами МСЕК, отримання належних виписок та діагнозів він повинен надати їм грошові кошти в сумі 1200 доларів США, написавши вказану суму на папері.

16.08.2024, приблизно о 09:15 годині, ОСОБА_11 , на виконання попередньої домовленості, в робочому кабінеті ОСОБА_7 , зустрівся з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення, одержали від ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів, частину раніше обумовлених грошових коштів в сумі 700 доларів США, за фіктивне лікування та подальший їхній вплив на посадових осіб «Обласного центру медико-соціальної експертизи», щодо позитивного вирішення питання про надання йому інвалідності, які ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 , після чого останній передав ОСОБА_11 виписку про фіктивне стаціонарне лікування у їхньому відділення з 09.08.2024 по 16.08.2024, яке він насправді не проходив.

Крім цього, 13.09.2024, ОСОБА_7 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_11 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, знаходячись в робочому кабінеті, що за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в рамках контролю за вчиненням злочину, за належне оформлення медичної документації, отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 200 доларів США та 1000 гривень.

А також, 30.10.2024, ОСОБА_7 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_11 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, знаходячись в робочому кабінеті, що за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в рамках контролю за вчиненням злочину, за належне оформлення медичної документації, отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 100 доларів США.

27.11.2024, приблизно о 08:00 годині, ОСОБА_11 , на виконання попередніх вказівок ОСОБА_7 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_11 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, зустрівся з останньою в її робочому кабінеті, що у відділенні отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, та, згідно вказівок останньої, приніс з собою заздалегідь сформовану невстановленою особою медичну документацію з КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.», про його фіктивне лікування також у вказаній лікарні, яка була необхідна для подачі до Обласному центрі медико-соціальної експертизи. Тут ОСОБА_7 вчергове проконсультувала його з приводу проходження ним МСЕК та запевнила, що Обласним центром медико-соціальної експертизи йому буде надано позитивне рішення щодо отримання відповідної групи інвалідності по зору. Після цього ОСОБА_7 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_13 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення уточнила, що за вплив на позитивне рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи, він повинен надати їй грошові кошти в сумі 5000 доларів США, після чого може вільно йти до Обласного центру медико-соціальної експертизи та проходити комісію.

На виконання пропозиції ОСОБА_7 передати їй грошові кошти, ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав їй грошові кошти в сумі 5000 доларів США, після чого, в цей же день, 27.11.2024, отримав позитивне рішення Обласного центру медико-соціальної експертизи, щодо призначення йому III-ї групи інвалідності по зору, терміном на один рік.

Таким чином, в період з 16.08.2024 по 27.11.2024, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діяли за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримали від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в загальній сумі 6000 доларів США та 1000 гривень, за їх вплив на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи, щодо отримання ним позитивного рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи, про призначення йому інвалідності.

Окрім того, судом встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 - ч. 2 ст.369-2, КК України, а саме пособництво в одержанні неправомірної вимоги для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

18.07.2024, ОСОБА_11 , звернувся для обстеження в офтальмологічне відділення КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.», оскільки в нього погіршився зір та, зокрема, з`ясувати наявність у нього підстав для отримання відповідної групи інвалідності через проблеми із зором.

Перебуваючи в приміщенні офтальмологічного відділення вказаної лікарні, отримав від невстановленої органом досудового розслідування особи, із числа медичних працівників офтальмологічного відділення вказаної лікарні, інформацію, про можливість вирішення питання, щодо сприяння в оформленні групи інвалідності по зору в органах МСЕК за відповідну неправомірну грошову винагороду в розмірі від 3000 до 5000 доларів США, оскільки наявного в нього захворювання на зір не достатньо для отримання такої інвалідності.

ОСОБА_11 , будучи ознайомленим із такою пропозицією невстановленої особи, погодився на її протиправні вимоги, однак, розуміючи незаконність зазначених дій та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та в подальшому почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття протиправної діяльності медичних працівників.

07.08.2024, ОСОБА_11 вчергове прийшов до офтальмологічного відділення КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.» де отримав виписку про фіктивне лікування у даному відділенні та був скерований до лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_7 , для продовження фіктивного процесу лікування та подальшого вирішення питання про вплив нею на органи МСЕК для прийняття позитивного рішення, щодо надання ОСОБА_11 відповідної групи інвалідності.

09.08.2024 ОСОБА_11 з`явився до відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, що за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22 де, в приміщенні вказаного відділення, зустрівся з лікарем-офтальмологом ОСОБА_7 з метою посприяти йому у вирішенні питання його фіктивного лікування, встановлення йому потрібних діагнозів та в подальшому вирішення питання щодо позитивного надання йому відповідної групи інвалідності по зору в органах МСЕК.

Тоді у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, яка вирішила скористатися даною ситуацією та шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 збагатитись злочинним шляхом, та повідомила останнього про те, що завдяки своїм особистим та професійним відносинам вона може вирішити з посадовими особами «Обласного центру медико-соціальної експертизи» питання щодо безперешкодного отримання ним відповідної групи інвалідності по зору. Для реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_7 викликала лікаря-офтальмолога відділення отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, ОСОБА_8 , якого, в подальшому, за ініціативи ОСОБА_12 , було призначено лікуючим лікарем ОСОБА_11 , та у присутності останнього повідомила ОСОБА_13 про наміри вирішення питання фіктивного лікування ОСОБА_11 , встановлення йому потрібних діагнозів та в подальшому вирішення питання щодо надання йому відповідної групи інвалідності по зору в Обласному центрі медико-соціальної експертизи, що ОСОБА_8 підтримав.

Після цього, цього ж дня, 09.08.2024, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які в подальшому діяли з єдиним умислом, спрямованим на незаконне збагачення та подальшого впливу на посадових осіб «Обласного центру медико-соціальної експертизи», знаходячись в приміщенні робочого кабінету ОСОБА_7 , повідомили ОСОБА_11 обставини його фіктивного лікування у їхньому відділенні, надали йому консультацію, яким чином він має поводитись та що робити. Разом з цим, ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_8 , повідомила ОСОБА_11 , що за позитивне вирішення ними питання в Обласному центрі медико-соціальної експертизи про надання йому інвалідності він повинен надати їй грошові кошти в сумі від 3000 до 4000 доларів США, написавши вказану суму на папері. У свою чергу ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_11 , що за фіктивне лікування його в відділенні отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, що є однією з умов отримання позитивного рішення органами МСЕК, отримання належних виписок та діагнозів він повинен надати їм грошові кошти в сумі 1200 доларів США, написавши вказану суму на папері.

16.08.2024, приблизно о 09:15 годині, ОСОБА_11 , на виконання попередньої домовленості, в робочому кабінеті ОСОБА_7 , зустрівся з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення, одержали від ОСОБА_11 , який діяв під контролем правоохоронних органів, частину раніше обумовлених грошових коштів в сумі 700 доларів США, за фіктивне лікування та подальший їхній вплив на посадових осіб «Обласного центру медико-соціальної експертизи», щодо позитивного вирішення питання про надання йому інвалідності, які ОСОБА_11 передав ОСОБА_8 , після чого останній передав ОСОБА_11 виписку про фіктивне стаціонарне лікування у їхньому відділення з 09.08.2024 по 16.08.2024, яке він насправді не проходив.

Крім цього, 13.09.2024, ОСОБА_7 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_11 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, знаходячись в робочому кабінеті, що за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в рамках контролю за вчиненням злочину, за належне оформлення медичної документації, отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 200 доларів США та 1000 гривень.

А також, 30.10.2024, ОСОБА_7 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_11 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, знаходячись в робочому кабінеті, що за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, в рамках контролю за вчиненням злочину, за належне оформлення медичної документації, отримала від ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 100 доларів США.

27.11.2024, приблизно о 08:00 годині, ОСОБА_11 , на виконання попередніх вказівок ОСОБА_7 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, щодо впливу на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи для отримання ОСОБА_11 позитивного рішення з приводу надання йому інвалідності, зустрівся з останньою в її робочому кабінеті, що у відділенні отоларингології, щелепно-лицьової хірургії та офтальмології КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради, за адресою: м. Ужгород, вул. Капушанська, 22, та, згідно вказівок останньої, приніс з собою заздалегідь сформовану невстановленою особою медичну документацію з КНП «Хустська ЦЛ ім. Віцинського О.П.», про його фіктивне лікування також у вказаній лікарні, яка була необхідна для подачі до Обласному центрі медико-соціальної експертизи. Тут ОСОБА_7 вчергове проконсультувала його з приводу проходження ним МСЕК та запевнила, що Обласним центром медико-соціальної експертизи йому буде надано позитивне рішення щодо отримання відповідної групи інвалідності по зору. Після цього ОСОБА_7 , яка діяла спільним умислом із ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого протиправного збагачення уточнила, що за вплив на позитивне рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи, він повинен надати їй грошові кошти в сумі 5000 доларів США, після чого може вільно йти до Обласного центру медико-соціальної експертизи та проходити комісію.

На виконання пропозиції ОСОБА_7 передати їй грошові кошти, ОСОБА_11 , діючи під контролем правоохоронних органів, передав їй грошові кошти сумі 5000 доларів США, після чого, в цей же день, 27.11.2024, отримав позитивне рішення Обласного центру медико-соціальної експертизи, щодо призначення йому III-ї групи інвалідності по зору, терміном на один рік.

Таким чином, ОСОБА_8 , шляхом надання порад та усуненням перешкод, що проявилось у фіктивному лікуванні ОСОБА_11 та подальшій видачі виписки про таке лікування, що є обов`язковою умовою для проходження медико-соціальної експертизи, сприяв впливу ОСОБА_7 на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи, щодо отримання ОСОБА_11 позитивного рішення Обласним центром медико-соціальної експертизи, про призначення йому інвалідності.

Загалом, в період з 16.08.2024 по 27.11.2024, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримали від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в загальній сумі 6000 доларів США та 1000 гривень, за вплив на посадових осіб Обласного центру медико-соціальної експертизи, щодо отримання ним позитивного рішення Обласним центром медико-соціальної інвалідності.

Не погоджуючись із цим вироком, прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить вирок Ужгородського міського суду Закарпатської області від 10 грудня 2025 року скасувати, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, і призначити покарання у межах санкції 2 роки позбавлення волі; ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 369-2 КК України, і призначити покарання у межах санкції 2 роки позбавлення волі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що оскаржений вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

На думку сторони обвинувачення, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд не в достатній мірі врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого. Зокрема, суд недостатньо врахував, що вчинене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діяння є корупційним, у кримінальному провадженні під час досудового розслідування не встановлено обставин, які б пом`якшували покарання обвинувачених, адже ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час розслідування скористалися правом, передбаченим ст. 63 Конституції України, показання органу досудового розслідування не давали.

Апелянт вважає, що призначене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання не виконує завдань покарання, визначених у ч. 2 ст. 50 КК України, а саме: кара, виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Звертає увагу, що в судових дебатах прокурор просив призначити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подану апеляційну скаргу підтримав та просив таку задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_9 заперечили проти задоволення апеляційних вимог, покликавшись на їх безпідставність.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 просили залишити оскаржений вирок без змін, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до матеріалів судового провадження, фактичні обставини кримінального правопорушення під час судового розгляду ніким не оспорювалися і дослідження доказів щодо цих обставин судом визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Зазначені обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового розгляду не оспорюються як в апеляційній скарзі, так і під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому висновки суду першої інстанції, з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України, щодо фактичних обставин кримінального правопорушення перевірці апеляційним судом не підлягають.

За визнаних судом першої інстанції встановленими та доведеними фактичних обставин кримінального правопорушення, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме як одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме як пособництво в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченим покарання ступеню тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення та їх особі, то такі, на переконання колегії суддів, свого підтвердження не знайшли.

Так, відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Конституційний Суд України у Рішенні від 02 листопада 2004 року №15-рп/2004 зазначив, що: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети та принципів справедливості й індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, згідно з положеннями статей 66 та 67 КК України.

Із вироку слідує, що суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини вчинення такого, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій; дані про особу винної, яка хворіє на онкологічне захворювання та їй встановлена інвалідність ІІ групи, неодружена, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно працевлаштована та раніше не судима; щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

У свою чергу, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини вчинення такого, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій; дані про особу винного, який під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, неодружений, офіційно працевлаштований є лікарем-хірургом та проводить операції військовим, раніше не судимий; щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують.

Врахувавши зазначені вище дані, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, місцевий суд дійшов висновку, що з метою виправлення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, їм слід призначити покарання у виді штрафу із застосуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України, тобто у розмірі не меншому, ніж розмір неправомірної вигоди, а саме: по 130 900 гривень кожному.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо виду та розміру призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання, а саме: штрафу.

Водночас, доводи прокурора про відсутність такої обставини, яка пом`якшує покарання обвинувачених, як щире каяття, на переконання колегії суддів, свого підтвердження не знайшли.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що щире каяття - це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Тому, встановлюючи наявність такої пом`якшуючої покарання обставини, необхідно виходити з поведінки обвинувачених у цілому, враховувати оцінку ними своїх протиправних дій, наявність усвідомлення обвинуваченими своєї протизаконної діяльності тощо.

Як слідує з матеріалів провадження та підтверджено під час апеляційного перегляду, обвинувачена ОСОБА_7 вину у вчиненому визнала та щиро розкаялася, свої корупційні дії оцінила критично, зобов`язалась не вчиняти кримінально протиправних дій у майбутньому.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, зазначив, що усвідомив негативні наслідки своїх корупційних кримінальних дій; вказав, що станом на сьогодні працює лікарем-хірургом та проводить операції військовим, також надає військовим кваліфіковану медичну допомогу; зобов`язався надалі дотримуватися бездоганної поведінки.

За наведеного, апеляційний суд вважає, що обвинувачені справді усвідомили негативні наслідки своїх злочинних дій, що свідчить про щирість їхнього розкаяння.

Крім цього, колегія суддів бере до уваги позитивну службову характеристику ОСОБА_7 , яка є лікарем-офтальмологом відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії у КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради та за період роботи зарекомендувала себе здібним, досвідченим спеціалістом, сумлінно ставиться до виконання своїх обов`язків, ділові якості проявляє на найвищому рівні (а.с. 53-54).

Згідно з наданими медичними документами ОСОБА_7 хворіє на онкологічне захворювання, їй встановлено ІІ групу інвалідності (а.с. 55-67).

Обвинувачений ОСОБА_8 у період з 01 серпня 2022 року до 31 липня 2024 року працював лікарем-офтальмологом відділення отоларингології, офтальмології та щелепно-лицьової хірургії у КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» Закарпатської обласної ради та, згідно з наявною у матеріалах провадження службовою характеристикою, за період проходження інтернатури та період роботи у КНП «Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака» проявив себе як відповідальний та сумлінний працівник, показав високий рівень теоретичної та практичної підготовки як фахівець з офтальмології. Користується повагою серед хворих та авторитетом у колективі.

За наведеного, з урахуванням встановлених обставин, а також того, що обвинувачені вперше притягуються до кримінальної відповідальності, апеляційний суд вважає, що призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особам обвинувачених, а отже є справедливим, достатнім та необхідним для їх виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, тобто таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистостях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Крім того, колегія суддів зауважує, що сплата штрафу на користь держави замість утримання обвинувачених в установі виконання покарань буде сприяти не тільки виправленню указаних осіб, а й обороноздатності країни.

Водночас, враховуючи характер та зміст професійної діяльності обвинувачених, зокрема те, що ОСОБА_8 є лікарем-хірургом та здійснює оперативні втручання військовослужбовцям, апеляційний суд доходить висновку, що подальше перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на свободі є більш суспільно корисним, ніж застосування покарання у виді позбавлення волі; призначене покарання відповідає інтересам суспільства, а також не суперечить завданням кримінального провадження та меті покарання, визначеній кримінальним законом.

Стосовно доводів апелянта про те, що у судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченим покарання у виді 2 років позбавлення волі, то думка прокурора, хоч і враховується судом, але не є визначальною, оскільки міра покарання належить до дискреційних повноважень суду.

Враховуючи вищенаведені обставини та вимоги кримінального закону, апеляційний суд доходить висновку, що призначене обвинуваченим покарання у виді штрафу, із застосуванням положень ч. 2 ст. 53 КК України, буде повністю відповідати тяжкості вчиненого злочину та особам винних.

З наведених підстав, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2025 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4