Справа № 953/996/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2026 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання заступника керівника відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 28.01.2026 за ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

встановив:

11.02.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, в якому він просить накласти арешт на автомобіль «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , користувачем є ОСОБА_5 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107-а.

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 28.01.2026 за №0000115 за попередньою кваліфікацією ч.1 ст. 286 КК України.

28.01.2026, приблизно о 08-40 год., в районі просп. Льва Ландау, 27 у м. Харкові, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «SSANG YONG KYRON», р.н. НОМЕР_2 , не впоралася з керуванням, скоїла наїзд на перешкоду бардюрний камінь, виїхала на зустрічну смугу, де відбулось зіткнення з автомобілем «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 . Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримали водії та пасажири автомобілю SKODA FABIA малолітні ОСОБА_7 , 2016 р.н., та ОСОБА_8 , 2023 р.н. 28.01.2026 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на територію штрафного майданчика, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107-а.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , власником автомобіля «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , користувачем є ОСОБА_5 , зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2026 клопотання про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків, яка була фактично отримана 06.02.2026. Вказане клопотання було повернуто через відсутність даних про власника автомобілю та відсутність даних про реєстраційнй номер автомобілю. На даний час вказані недоліки усунуті.

Під час огляду автомобіля «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , були виявлені механічні пошкодження та відповідно до положення ст.98 КПК України, вказаний автомобіль може бути речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою збереження речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судово-автотехнічної експертизи технічного стану автомобіля та проведенню інших автотехнічних експертиз.

За таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.

Згідно із вимогами ст.100 КПК України та п.20 постанови КМУ № 1104 від 19.01.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.

Сторона обвинувачення зазначає, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його водія.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься клопотання прокурора, в якому він просив провести судове засідання без його участі, клопотання підтримує (а.с. 15).

В судове засідання власника майна ОСОБА_4 не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомила.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 від 28.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

28.01.2026 з 10.45 год. до 12.20 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в районі просп. Льва Ландау, 27 у м. Харкові, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.01.2026, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 4-6).

02.02.2026 о 13.22 год. о 13.22 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашнього насильства Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту на вказане в клопотанні майно (а.с. 11-12).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2026 клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 по кримінальному провадженню №0000115 від 28.01.2026, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту на майно, повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків (а.с. 11-12).

Згідно копії розписки, вказана копія ухвали Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2026 отримана стороною обвинувачення 06.02.2026 о 14.00 год. (а.с. 13).

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.

За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Тобто, згідно норм чинного законодавства, розглядаючи клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, стороною обвинувачення не пізніше наступного робочого дня після вилучення в ході огляду 28.01.2025 майна, як того вимагає абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, з дотриманням вимог ст. 116 КПК України, клопотання про арешт майна надійшло до канцелярії Київського районного суду м. Харкова.

За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України, у такому випадку, тобто в разі повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Як встановлено слідчим суддею, 09.02.2026 після усунення недоліків в межах встановленого строку прокурором направлено клопотання про арешт майна засобами поштового зв`язку (а.с. 13-14), та 11.02.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на вище зазначене майно, вилучене в ході огляду місця події 28.01.2026 за вище зазначеною адресою (а.с. 1).

Таким чином, згідно зі ч. 3 ст. 172 КПК України, передбачений законом строк в сімдесят дві години для усунення недоліків прокурором не порушено.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на спеціальному майданчику зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів, який розташований за адресою: місто Харків, вул. Бучми, 107-А.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

Ухвалив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання автомобіля «SKODA FABIA», р.н. НОМЕР_1 , майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Бучми, 107-а.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1