УХВАЛА

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 577/5481/25

провадження № 51-1057 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2025 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року,

установив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд вказаних судових рішень стосовно нього в касаційному порядку.

Суд, перевіривши касаційну скаргу, дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженому строку для усунення недоліків, оскільки ним недотримано вимоги пункту четвертого частини другої, частин третьої та п`ятої статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається судом касаційної інстанції з урахуванням викладеної особою позиції та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Саме тому законодавець установив до форми та змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є залишення її без руху, а надалі- повернення.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, котрі повинні узгоджуватися зі статтею 436 КПК.

До касаційної скарги додаються копії судових рішень, засвідчені належним чином.

Всупереч частини п`ятої статті 427КПК до скарги не додані копії рішень, які оскаржуються.

Відповідно до вимог частини третьої статті 427 КПК, якщо особа не бажає брати участь у касаційному розгляді, вона зазначає про це у касаційній скарзі.

Між тим, подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 не погоджується із призначеним йому заходом примусу, який належить відбувати реально, просить змінити судові рішення і пом`якшити покарання із застосуванням статті 69 КК до двох років виправних робіт.

Однак усупереч законодавчим приписам у касаційній скарзі не наведено обґрунтування саме явної несправедливості призначеного покарання, як це передбачено статтею 414 КПК з урахуванням визначених у статтях 50, 65 КК загальних засад і мети покарання.

Крім того, попри те, що оскаржуваний вирок переглядався в порядку апеляційної процедури, ОСОБА_4 не викладено обґрунтування, у розрізі статей 404, 412, 419 КПК, допущених апеляційним судом таких порушень, які є істотними і перешкодили чи могли перешкодити йому ухвалити законне рішення.

Вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами статті 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 06 листопада 2025 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3