№ 1-кс/183/193/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника ВП начальника СВ ВП № 2 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2025 року за № 0000216 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в :

13 лютого 2026 року заступник начальника ВП начальник СВ ВП № 2 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 звернувся до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2025 року за № 0000216 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що СВ ВП № 2 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2025 року за № 0000216, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.12.2025 року, приблизно у період часу з 10 години 00 хвилин по 13 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував в будинку за адресою: АДРЕСА_2 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час та місці у ОСОБА_5 , раптово виник прямий умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій прямий умисел, перебуваючи у зазначеному місці та час, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, діставши із кишені свого бушлату розкладний ніж, наблизився до ОСОБА_7 та почергово наніс йому 5 ударів в область передньої та бокової поверхні шиї, 5 ударів в область лівої сідниці, 3 удари в область пахової зони та 7 різаних ран в область лівого стегна, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді проникаючих колото-різаних поранень, травми сонної артерії, гострої крововтрати, від яких ОСОБА_7 помер на місці події.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник.

Відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР 21.12.2025 року за № 0000216 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

21.12.2025 року в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 23 годині 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 .

22.12.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 22.12.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_10 від 21.12.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_11 від 22.12.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_12 від 21.12.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_13 від 22.12.2025 року, протоколом огляду місця події від 21.12.2025 року, протоколом обшуку від 21.12.2025 року, протоколом затримання ОСОБА_5 від 22.12.2025 року,протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.12.2025 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

23.12.2025 року слідчим суддею Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.02.2026 року включно.

Строк досудового розслідування закінчується 22.02.2026 року, але закінчити кримінальне провадження та направити на теперішній час обвинувальний акт до суду неможливо у зв`язку з тим, що не виконані всі необхідні слідчі дії та не проведено всі необхідні експертизи, зокрема: не отримано висновки амбулаторної судово-психіатричної експертизи, судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи.

В ході досудового розслідування продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на теперішній час не зменшилися.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 усвідомлює, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за який, передбачено у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років, а тому розуміючи тяжкість вчинення злочину та реальну міру покарання, до якого його може бути притягнуто у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 , маючи можливість вільного пересування, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню та судовому розгляду. Крім того, ОСОБА_5 офіційно або за наймом не працює, джерел доходу не має, неодружений, дітей не має, зловживає алкогольними напоями, під дією яких, зі слів підозрюваного, він і вчинив даний злочин, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_11 які мешкають в одному селі та районі з підозрюваним ОСОБА_5 , та які ще не допитані безпосередньо судом, отже, розуміючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, підозрюваний, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків, та змусити їх змінити свої показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , який підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність, тобто вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім цього, в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_5 схильний до вчинення вбивства, оскільки раніше вчиняв умисне вбивство та вже був притягнутий до кримінальної відповідальності за вказаний злочин.

Застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, досягнення мети визначеної у ст. 177 КПК України наразі можливе виключно шляхом продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним, у клопотання слідчий, посилаючись на вимоги ст. ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194, 197, 199 КПК України, просив суд:

- продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 лютого 2026 року включно.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилався на підстави звернення до суду, викладені у клопотанні, просив суд продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників, дослідивши надані до клопотання матеріали, приходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 21.12.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000216 про кримінальне правопорушення:

-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 115 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: до ЧЧ ВП № 2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , виявив труп ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ознаками тілесних ушкоджень, а саме, колото-різаними ранами в області шиї, ноги та паху трупа (ЖЄО № 4773 від 21.12.2025 року);

-орган досудового розслідування Відділення поліції № 2 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

12.09.2025 року о 23.30 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

22.12.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

23.12.2025 року ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 лютого 2026 року включно.

Строк досудового розслідування закінчується 22.02.2026 року.

При обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується матеріалами досудового розслідування, а саме: Витягом з ЄРДР від 21.12.2025 року; показаннями потерпілого ОСОБА_9 від 22.12.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_10 від 21.12.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_11 від 22.12.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_12 від 21.12.2025 року, показаннями свідка ОСОБА_13 від 22.12.2025 року, протоколом огляду місця події від 21.12.2025 року, протоколом обшуку від 21.12.2025 року,протоколом затримання ОСОБА_5 від 22.12.2025 року,протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 22.12.2025 року, а також іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

На підставі ст. 199 КПК України

1. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

2. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

6. У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є тримання під вартою.

Ця норма має імперативний характер, тому суд зобов`язаний її дотримуватися у всіх випадках вирішення питання про обрання, скасування, зміну або продовження запобіжного заходу.

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 183 КК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, суд вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а тому ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаного злочину його може буде засуджено судом до позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічного позбавлення волі, тому існує можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 мешкає в одному населеному пункті зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_9 , а тому підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, матиме реальну можливість впливати на свідків. Ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, оскільки як на підставу його існування сторона обвинувачення посилається на те, що ОСОБА_5 раніше вчиняв умисне вбивство. Як вбачається з наявної у матеріалах клопотання інформації, ОСОБА_5 було засуджено вироком суду від 21.10.1999 року та звільнено 21.06.2007 року. Тобто, після засудження сплило 26 років, а після звільнення 18 років. Тому слідчий суддя вважає непереконливими доводи слідчого та прокурора про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, були підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження не відпали, їх обсяги не зменшилися та продовжують існувати.

При продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаними слідчим суддею доведеними. Так, застосування до ОСОБА_5 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявних ризиків більш м`якими запобіжними заходами, зокрема, домашнім арештом, оскільки останній підозрюється у посяганні на життя військовослужбовця.

У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

В обґрунтування обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, тобто до 22.02.2026 року, слідчим у клопотанні зазначено, що у слідства є необхідність виконані всі необхідні слідчі дії та провести всі необхідні експертизи, зокрема: отримати висновки амбулаторної судово-психіатричної експертизи, судово-медичної експертизи та додаткової судово-медичної експертизи; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії підозрюваному під розписку.

Прокурором під час розгляду даного клопотання доведено неможливість з об`єктивних причин завершити досудове розслідування до спливу дії попередньої ухали слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

Враховуючи те, що ризики, визначені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, приходжу до висновку про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 лютого 2026 року.

При цьому, слідчим суддею також беруться до уваги відомості про особу підозрюваного, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, хронічних захворювань не має, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, не одружений, неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків. Проте, зазначені відомості не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірних чи взагалі виключити їх існування.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 .

Продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно до ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У зв`язку з вищенаведеним, клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 187, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання заступника начальника ВП начальника СВ ВП № 2 Самарівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Самарівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2025 року за № 0000216 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22 лютого 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала діє по 22 лютого 2026 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15:30 годині 16 лютого 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1