ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/703/22

Провадження № 11-сс/820/89/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря - ОСОБА_4 ,

з участю: підозрюваної - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року,

в с т а н о в и л а :

29 січня 2026 року захисник підозрюваної ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , звернувся до слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою на бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , яка, на його думку, полягає у відмові у видачі повістки для проведення слідчої дії (ознайомлення із матеріалами кримінального провадження).

Ухвалою слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року відмовлено у відкритті провадження за його скаргою.

Своє рішення слідча суддя мотивувала тим, що предмет оскарження не належить до того переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчої судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд його скарги у місцевому суді.

Вважає, що слідча суддя прийшла до помилкового рішення про те, що бездіяльність слідчого щодо невидачі повістки про виклик для продовження ознайомлення із матеріалами провадження, не є предметом оскарження в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

На його думку, бездіяльність слідчого полягає у нездійснені процесуальної дії, а саме в незабезпечені доступу до матеріалів досудового розслідування, шляхом видачі повістки.

Стверджує, що відмова у видачі повістки унеможливлює виконання ухвали суду про ознайомлення із матеріалами провадження, що й становить процесуальну бездіяльність слідчого.

Крім того, така бездіяльність слідчого порушує право ОСОБА_5 як на захист, так і на працю, оскільки остання не має можливості законно відлучитися з місця роботи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника, адвоката ОСОБА_6 , на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Натомість, таке право не є абсолютним.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 91) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

Як вбачається з матеріалів провадження за скаргою ОСОБА_6 , останній оскаржує бездіяльність слідчого, яка, на його думку, полягає у невидачі повістки для прибуття сторони захисту з метою ознайомлення із матеріалами кримінального провадження у порядку ст. 290 КПК України.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу і однією із засад кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк (п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Аналіз норм кримінального процесуального законодавства свідчить, що бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає чотири обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) з клопотанням про виконання процесуальної дії звернувся суб`єкт, що має не це право; 4) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тобто, такими процесуальними діями є дії, прямо передбачені КПК України як обов`язкові для вчинення слідчим або прокурором у межах кримінального провадження, у визначений цим Кодексом строк, невиконання яких може призвести до порушення прав та законних інтересів учасників провадження.

Натомість, видача повістки для прибуття сторони захисту з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України сама по собі не є самостійною процесуальною дією у розумінні положень кримінального процесуального закону, яку слід вчинити у визначений КПК України строк. Така дія має виключно організаційний характер та не входить до переліку процесуальних дій чи бездіяльності, які можуть бути предметом оскарження в порядку статті 303 КПК України.

Крім того, положення ст. 290 КПК України регулюють порядок відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, однак не встановлюють обов`язку слідчого чи прокурора здійснювати саме виклик сторони захисту шляхом направлення повістки як єдиний спосіб забезпечення реалізації такого права.

За таких обставин, слідча суддя прийшла до правильного висновку про те, що бездіяльність слідчого, яку оскаржує адвокат ОСОБА_6 належить до того переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України та обґрунтовано відмовила у відкритті провадження за його скаргою.

Доводи апелянта про те, що бездіяльність слідчого полягає у нездійснені процесуальної дії, а саме в незабезпечені доступу до матеріалів досудового розслідування, шляхом видачі повістки, апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.

Положення статті 290 КПК України покладають на сторону обвинувачення обов`язок відкрити матеріали кримінального провадження стороні захисту, однак не встановлюють імперативного обов`язку забезпечувати таке ознайомлення виключно шляхом виклику сторони захисту повісткою.

Сам по собі факт невидачі повістки для прибуття сторони захисту не свідчить про унеможливлення реалізації права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки кримінальний процесуальний закон не визначає видачу повістки єдиним або обов`язковим способом забезпечення доступу сторони захисту до матеріалів досудового розслідування у порядку статті 290 КПК України.

При цьому стороною захисту не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що слідчим створювалися перешкоди в реалізації їх права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Такі відомості також відсутні й у матеріалах, наданих суду.

Невидача ж слідчим повістки не може свідчити про фактичне унеможливлення доступу до матеріалів досудового розслідування без підтвердження обставин, які б вказували на відмову у наданні матеріалів, ігнорування звернень сторони захисту або інше створення штучних перешкод для реалізації права, передбаченого статтею 290 КПК України.

А тому, відсутність повістки сама по собі не свідчить про позбавлення чи обмеження сторони захисту у реалізації відповідного процесуального права.

Що ж стосується тверджень апелянта про те, що відмова у видачі повістки унеможливлює виконання ухвали суду про ознайомлення із матеріалами провадження, що й становить процесуальну бездіяльність слідчого, то такі є безпідставними.

Так, ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 січня 2026 року встановлено підозрюваній ОСОБА_5 та її захиснику, адвокату ОСОБА_6 строк для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 0000603 до 18 год 00 хв 28 лютого 2026 року.

Тобто, цією ухвалою визначено саме обов`язок сторони захисту ознайомитися із матеріалами провадження у певний строк.

Отже, невидача повістки сама по собі не свідчить про невиконання ухвали суду чи наявність процесуальної бездіяльності слідчого, оскільки обов`язок щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у визначений строк покладено саме на сторону захисту.

Щодо інших доводів апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 про незаконність оскарженої ухвали слідчої судді, колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).

Доводи скаржника фактично зводяться до оскарження невчинення дії, яка не відноситься до процесуальних дій у розумінні пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчої судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчої судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого залишити без змін, а його апеляційну - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3