Справа № 571/353/26
Провадження №1-кп/571/123/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року селище Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засідання за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні №0000004 від 20.01.2026 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимого вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області від 13.02.2024 за ч.2 ст.190 КК України до штрафу,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.3 ст.357 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 13 листопада 2025 року близько 08.30 год під час перебування в одній з житлових кімнат в приміщенні житлової квартири, що по АДРЕСА_2 , з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, будучи переконаним, що його дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, здійснив крадіжку пластикової картки банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 , яка є матеріальною формою одержання, зберігання, використання і поширення інформації, зафіксованої на носієві і у контексті положень п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV, п. 1. 27 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 № 2346-ІІІ, та відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ, є офіційним документом, а саме електронним платіжним документом - засобом доступу до банківських рахунків, яку в подальшому з метою реалізації свого протиправного наміру, з корисливих мотивів, умисно привласнив та розпорядився нею на власний розсуд.

Окрім цього, 03 січня 2026 року близько 17.30 год, ОСОБА_3 під час перебування в одній з житлових кімнат в приміщенні житлової квартири, що по АДРЕСА_2 , з метою збагачення за рахунок викрадення чужого майна, будучи переконаними, що його дії не будуть помічені власником та сторонніми особами, викрав паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , який зберігався в шухляді дерев`яної тумбочки та знаходився в спальній кімнаті квартири, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним паспортом, умисно, з корисливих мотивів, заволодів вищезазначеним офіційним документом.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення та привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч.3 ст.357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає вірною.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч. 2 ст.382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.357 та ч.3 ст.357 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст.302 КПК України та зазначив, що не заперечує проти призначення покарання у виді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_4 подано заяву, в якій вона погодилася з розглядом обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні та зазначила, що вона ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст.302 КПК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальними проступками.

Відповідно до ч. 2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, потерпіла, відповідно до вимог ч. 2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч. 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 КК України та ч.3 ст.357 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних проступків.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На «Д» обліках психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, що підтверджується довідками КНП «Рокитнівська БЛІЛ» (т.2 а.с.43).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість не погашена та не знята (к/п а.с.52), по місцю проживання характеризуються задовільно, на засіданнях адмінкомісії не розглядався та до адмінвідповідальності не притягувався (т.2 а.с.39), враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність претензій потерпілого. Суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання у межах передбачених санкцією ч.1 ст.357 КК України та ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу, що буде відповідати тяжкості вчиненого і особі винного.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає за правилами ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.371,374,381,382,395 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень;

- за ч.3 ст.357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався, до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Речові докази: пластикової картки банку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , залишити у користуванні останньої (т.2 а.с.26-29).

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав, вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1