Справа № 489/1271/26
Провадження № 1-кс/489/1181/26
У Х В А Л А

про арешт майна

23 лютого 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2026 під № 0000664 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000664 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України встановлено, що у в 2024 році оператором мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 внесено недостовірні відомості до ЄДРПВР «Оберіг», щодо взяття на облік ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (не зважаючи на те, що останні не є мешканцями Баштанського району Миколаївської області). В подальшому ОСОБА_4 без будь-яких підтверджуючих документів, в тому числі медичних, внесла недостовірні відомості до ЄДРПВР «Оберіг», щодо виключення вищеперерахованих осіб з військового обліку за станом здоров`я. Надалі, влітку 2025 року ОСОБА_4 вносить зміни до електронних облікових карток ЄДРПВР «Оберіг» щодо вищезазначених осіб та переводить останніх до картотеки тих, які підлягають військовому призову під час мобілізації. Надалі начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 , діючи під власним електронним ключем, вносить недостовірні відомості до ЄДРПВР «Оберіг», а саме: без будь-яких підтверджуючих документів, в тому числі медичних, переводить ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до картотеки осіб, які виключені з військового обліку за станом здоров`я.

19.02.2026 на підставі ухвали слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва проведено обшук у за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого вилучене майно, зазначене в клопотанні, яке постановою слідчого від 19.02.2026 визнане речовими доказами.

З метою забезпечення збереження вилученого майна, як речових доказів, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно та визначити місце зберігання вилученого майна в ТУ ДБР у м. Миколаєві, для подальшого використання у якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Прокурор у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Володілець тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього докази, встановлено такі обставини.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000664 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР у зв`язку виявленням обставин, що можуть свідчити про вчинення співробітниками РТЦК та СП на території Миколаївської області, маючи право доступу до інформації, яка обробляється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), несанкціонованих дій з останньою, без будь-яких підтверджуючих документів, в тому числі медичних, а саме: внесено відомості до ЄДРВ АІКС «Оберіг», щодо виключення з військового обліку за станом здоров`я більше як трьох осіб.

Під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 18.02.2026 (справа №489/1271/26) обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено таке майно: оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1 арк.; оригінал довідки ВЛК №35/1659 від 01.02.2023 видана ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1 арк.; оригінал довідки про взяття на облік на ім`я ОСОБА_7 внутрішньо переміщеної особи, на 1 арк.; роздруківку з картотеки виключених з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 (Новий Буг), на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.; роздруківку з Резерв+ від 01.11.2024 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1 арк., що підтверджено протоколом обшуку від 19.02.2026.

Постановою слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві від 19.02.2026 вказані документи визнані речовими доказами.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого, збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу (ч. 2 ст. 172 КПК України).

Згідно ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Враховуючи, що вказане вилучене майно має значення доказів, з метою забезпечення належного збереження слідів вчиненого злочину, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до вказаних предметів та документів для проведення всіх необхідних судових експертиз, огляду, проведення необхідних слідчих дій і проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, а також з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення чи відчуження вказаного майна і документів, слідчий суддя вважає, що наявна правова підстава для накладення арешту на тимчасово вилучене майно до скасування арешту в порядку, встановленому КПК України.

Таким чином враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки та підстави для арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання в частині вимог про накладення арешту підлягає задоволенню.

При цьому, клопотання прокурора не містить будь-якого обґрунтування з посиланням на конкретні норми КПК України щодо заявленої ним вимоги визначити слідчим суддею місцем зберігання майна, яке він просить арештувати, в ТУ ДБР у м. Миколаєві.

Положення статей 170-173 КПК України не відносять до повноважень слідчого судді визначення конкретного місця, де має зберігатись арештоване майно.

Натомість, згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

При цьому, з урахуванням того, що саме прокурор, який звернувся з відповідним клопотанням, відповідно до ст. 175 КПК України має виконувати ухвалу слідчого судді про арешт майна, тому вказане свідчить про необхідність утримання майна у визначених саме прокурором умовах та місці, які забезпечать належне збереження арештованого майна, з повідомленням заінтересованих осіб про місце його зберігання.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні обставини вказують на необхідність часткового задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.167, 170-173, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити частково.

У кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 02.02.2026 під № 0000664, накласти арешт на майно вилучені 19.02.2026 під час обшуку документи, а саме:

- оригінал тимчасового посвідчення військовозобов`язаного серія НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1 арк.;

- оригінал довідки ВЛК №35/1659 від 01.02.2023 видана ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1 арк.;

- оригінал довідки про взяття на облік на ім`я ОСОБА_7 внутрішньо переміщеної особи, на 1 арк.;

- роздруківку з картотеки виключених з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_5 (Новий Буг), на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

- роздруківку з Резерв+ від 01.11.2024 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 1 арк.,

шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування з метою забезпечення збереження речових доказів.

В частині вимог клопотання про визначення конкретного місця зберігання арештованого майна відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1