Провадження №: 1-кп/752/1358/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.03.2026 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в приміщенні суду в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001939 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, працює в таксі «Болт», має середню спеціальну освіту, вдівець, має 5 дітей, двоє з яких є неповнолітніми ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н. та ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

встановив:

30.05.2025 року приблизно о 23 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, проспект Голосіївський, буд.104 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 зустрілись із ОСОБА_4 та поїхали на його автомобілі до місця проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , де на кухні спільно вживали алкоголь. Через деякий час ОСОБА_10 та ОСОБА_4 пішли відпочивати, а ОСОБА_11 та ОСОБА_9 залишились спілкуватись в приміщенні кухні. 31.05.2025 року приблизно о 05 год. 15 хв. у ОСОБА_12 , яка вийшла з приміщення кухні та проходила повз кімнату, виник конфлікт з ОСОБА_4 . ОСОБА_9 , почувши шум в коридорі, також вийшов з приміщення кухні, побачив, що ОСОБА_11 лежить на підлозі, зробив зауваження ОСОБА_4 , який, в свою чергу, в агресивній формі почав висловлюватись в бік ОСОБА_9 нецензурною лексикою, після чого умисно, протиправно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, дістав своєю правою рукою із правої кишені своїх штанів ніж розкладного типу та, перебуваючи на близькій відстані від ОСОБА_9 , різко наніс один удар ножем в область нижньої лівої частини живота ОСОБА_9 , внаслідок чого останньому заподіяно тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення живота, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Показав, що працював в таксі і 30.05.2025 року йому зателефонувала ОСОБА_10 , у якої був день народження і попросила забрати. Вказав, що за адресою: АДРЕСА_3 , забрав ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та повіз їх додому до ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 . Вказав, що вирішив також залишитись в квартирі ОСОБА_11 і святкувати день народження, оскільки була комендантська година. Зазначив, що жінки пили шампанське, а вони з ОСОБА_9 пили ром. Вказав, що взагалі рідко вживає алкоголь, п`є ліки, але в той день на нього щось подіяло. Зазначив, що пішов спати, вранці пішов в туалет і розлив полове відро. Зазначив, що ОСОБА_11 побачила його, почала сваритись та виганяти босого. Потім вийшов ОСОБА_9 та заступився за ОСОБА_11 і вони почали сваритись з ОСОБА_9 . Вказав, що потім йому принесли речі: барсетку та ніж, після чого він правою рукою схопив ніж та вдарив ОСОБА_9 в живіт. Зазначив, що не хотів такого робити, але так сталося, факт та тяжкість тілесних ушкоджень не оспорює. Вказав, що відшкодував ОСОБА_9 збитки у сумі 8000 грн. Він вибачався перед потерпілим, шкодує про вчинене, потерпілий категорично відмовляється від частин відшкодувань і хоче всю суму вцілому, а враховуючи наявність дітей, батька пенсіонера, власних хронічних хвороб, не має змоги зібрати таку суму одразу. Вказав, що є єдиним годувальником сім`ї, має п`ятьох дітей, двоє з яких неповнолітні, працює в таксі, батько пенсіонер, дружина померла. Він планує віддавати кошти поступово частинами, просить не позбавляти його волі. Шкодує про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді показав, що дійсно 30.05.2025 рок відпочивав в ресторані з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приводу святкування дня народження ОСОБА_11 . Вказав, що потім викликали таксі та поїхали до ОСОБА_11 додому. Показав, що відпочивали на кухні, вживали алкоголь, а потім ОСОБА_4 пішов спати. Вказав, що він продовжив відпочивати з ОСОБА_11 на кухні, потім остання під ранок вийшла з кухні. Вказав, що почув шум в коридорі та грохот. Вказав, що вийшов в коридор, на що обвинувачений йому сказав: «Пішли поговоримо» і раптом наніс йому удар ножем в живіт. Вказав, що потім виштовхали обвинуваченого та закрили двері. Після чого він втратив свідомість. Вказав, що десь через місяць подзвонив батько ОСОБА_4 та запропонував зустріч. Вказав, шо під час зустрічі батько обвинуваченого віддав йому 8000 грн. та повідомив, що обвинувачений буде сплачувати кошти і надалі. Вказав, що повірив йому, але пройшло 7 місяців і ніхто нічого не відшкодовував. Підтвердив, що дійсно обвинувачений пропонував відшкодувати йому частинами, але він не хоче так і взагалі більше не хоче кошти, вважає, що обвинувачений не виправиться без ізоляції. Також підтвердив, що обвинувачений вибачився перед ним. Цивільний позов не подавав, оскільки вважає, що грошей все одно не буде.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, зокрема, факт тривалого спільного вживання алкоголю як обвинуваченим, так і потерпілим, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, міцні соціальні зв"язки (п"ятеро дітей, батько пенсіонер), на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має ряд тяжких невиліковних захворювань, працює, вдівець, є єдиним годувальником родини, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, яке проявилось у критичному ставленні та осуді своїх дій, вибаченні перед потерпілим, визнанні вини; активне сприяння в розкритті злочину, що проявилось у визнанні вини, наданні послідовних показань, що викривали його та сприяли швидкому розслідуваннню злочину та його судовому розгляду; часткове відшкодування збитків; наявність на утриманні малолітньої та неповнолітньої дитини, та обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також позиції прокурора та потерпілого в судових дебатах, і вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, зокрема, те, він раніше не судимий, його вік, стан здоров"я, зокрема, наявність ряду хронічних невиліковних захворювань, те, що він працює, має постійне місце проживання та реєстрації, має міцні соціальні зв`язки: діти, батько пенсіонер, ряд обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Позиція потерпілого в судових дебатах, із врахуванням того, що останній підтвердив факт вибачення обвинуваченим перед ним, а також його бажання отримати виключно повну суму відшкодування і у разі відсутності такого вважав, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а також наявність обставини, що обтяжує покарання, не є перешкодами для застосування судом вимог ст. ст. 75, 76 КК України до обвинуваченого ОСОБА_4 із врахуванням принципу індивідуалізації покарання, відповідно до якого покарання має бути не лише карою, а й засобом перевиховання, тому воно повинно бути пропорційним та індивідуальним для кожного випадку. ОСОБА_4 раніше є таким, що не судимий, має постійне місце проживання та роботи, міцні соціальні зв"язки та чотири обставини, що пом"якшують покарання, що, на переконання суду, свідчить про його бажання та можливість виправитись без ізоляції від суспільства шляхом виконання покладених на нього судом обов"язків.

На думку суду, призначене судом покарання є необхідним і достатнім не тільки для виправлення ОСОБА_4 , а і для попередження вчинення ним нових проступків та злочинів.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п"ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі:

ніж, змиви, зразки з правої і лівої рук, склянка, серветка, які передані на відповідальне зберігання до камери схову Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві (квитанція 204351) - знищити;

кофту, передану потерпілому ОСОБА_9 на зберігання, залишити останньому за належністю;

диск з двома аудіозаписами, копію карти виїзду швидкої допомоги № 2407 від 31.05.2025 року, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0001939, залишити зберігати при матеріалах даного провадження;

телефон, два гаманці, прикраси, вилучені у ОСОБА_4 та передані на зберігання захиснику ОСОБА_13 , залишити ОСОБА_4 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 4011,30 грн. на залучення експерта.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1