Справа №490/4407/25
Провадження №1-в/490/68/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді такелажника евакуаційної роти евакуаційного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні "солдат", засудженого 10 червня 2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., в подальшому ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 вересня 2025 року встановлено розстрочку виплати суми штрафу на строк п`ять місяців,

В С Т А Н О В И В:

До Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про заміну несплаченої суми штрафу у розмірі 17000 гривень покаранням у виді громадських робіт відносно засудженого ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що гр. ОСОБА_4 перебуває на обліку Заводського районного відділу пробації з 28.07.2025 року, як засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень. Вирок набрав законної сили 11.07.2025 року. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2025 року було розстрочено виплату несплаченої суми штрафу 17000 гривень на 5 місяців рівними частками по 3400 гривень, з якою засудженого було ознайомлено 08.10.2025 року в ході проведення телефонної бесіди, оскільки за словами ОСОБА_4 він перебував на той момент на лікуванні. 06.11.2025 року в ході проведення телефонної бесіди під час з`ясування причин не сплати частину штрафу гр. ОСОБА_4 повідомив, що не має змоги сплачувати штраф у зв`язку з відсутністю коштів. Згідно інформації отриманої з військової частини НОМЕР_1 гр. ОСОБА_4 з 13.09.2025 року вважається таким, що самовільно залишив військову частину. 25.12.2025 року органом пробації було направлено виконавчий лист до Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві для стягнення штрафу в примусовому порядку. 27.03.2026 року органом пробації було отримано постанову №ВП 79940756 від 17.03.2026 року Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна (п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження").

Посилаючись на ч. 6 ст. 26 КВК України просить суд змінити несплачену суму штрафу у розмірі 17000 гривень покаранням у виді громадських робіт відповідно до ч.5 ст. 53 КК України.

В судове засіданні представник органу пробації не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду від начальника Заводського відділу з питань пробації надійшла заява, згідно якої просить суд розглянути подання про розстрочку виплати штрафу без представника орану пробації, подання підтримує в повному обсязі.

Прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, до суду від прокурора ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без участі прокурора, заперечувала щодо задоволення подання органу пробації щодо заміни покарання на громадські роботи, оскільки відповідно до вимог КК України, покарання у виді громадських робіт не призначається до військовослужбовців. У задоволені подання органу пробації просила відмовити.

Засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення повістки за місцем проживання, а також телефонограмою, яку він отримав 03.04.2026 року.

Частиною 5 ст. 539 КПК України, передбачено, що у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши документи, суд прийшов до переконання, що подання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 1, 10 (в частині клопотання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України) частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.06.2025 року по справі №490/4407/25, який набрав законної сили 11.07.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень.

Після набрання вироком законної сили, Центральним районним судом м. Миколаєва було направлено розпорядження про виконання вироку та копія вказаного вироку до Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях для виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Вказані вимоги ОСОБА_4 не виконав, суму штрафу визначену йому вироком суду не сплатив.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.09.2025 року було задоволено подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу призначеного вироком суду, встановлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розстрочку виплати суми штрафу за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.06.2025 року по справі №490/4407/25, у частині призначеного покарання у розмірі 17000 гривень на строк п`ять місяців, з щомісячними платежами у розмірі 3400 гривень.

Згідно особової справи №12/2025р. засудженого ОСОБА_4 , останній 08.10.2025 року в ході проведеної телефонної бесіди, оскільки перебував на той момент на лікуванні, був ознайомлений про розстрочення виплати суми штрафу на 5 місяців рівними частинами по 3400 гривень. В подальшому 06.11.2025 року в ході проведення телефонної бесіди під час з`ясування причин не сплати частину штрафу гр. ОСОБА_4 повідомив, що не має змоги сплачувати штраф у зв`язку з відсутністю коштів.

17.12.2025 року Центральним районним судом м. Миколаєва за заявою Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 штрафу в розмірі 17000 гривень, який 25.12.2025 року органом пробації направлений до Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві для стягнення штрафу в примусовому порядку.

27.03.2026 року органом пробації було отримано постанову №ВП 79940756 від 17.03.2026 року Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна (п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження").

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 21.11.2025 року за №3966, дійсно громадянин ОСОБА_4 призваний під час мобілізації та з 14.11.2024 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Станом на теперішній час солдат ОСОБА_4 перебуває в СЗЧ, з 13.09.2025 року.

Частиною 5 статті 26 КВК України, у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 6 ст. 26 КВК України, у разі повернення органом державної виконавчої служби виконавчого листа у зв`язку з неможливістю стягнення штрафу уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до частини п`ятої статті 53 Кримінального кодексу України.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України, за якою був засуджений ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Згідно ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Суд приходить до переконання, що призначення громадських робіт мобілізованим особам, які проходять військову службу, є неможливим, оскільки ці військові особи увільненні від основної роботи, а норми трудового законодавства щодо звичайних робочих відносин на них не поширюються. За мобілізованими зберігається лише місце роботи та посада, а їхня діяльність регулюється статутами Збройних Сил України. Отже такий військовослужбовиць не може виконувати громадські роботи у вільний від роботи чи навчання, так як він на даний час тимчасово не працює і не навчається.

Вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до переконання, що подання не підлягає задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_4 є діючим військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та відповідно до ч.3 ст. 56 КК України громадські роботи не можуть бути призначені останньому. Наданий представником органу пробації лист командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 про те, що з 13.09.2025 року ОСОБА_4 перебуває в СЗЧ суд не бере до уваги, оскільки самовільне залишення військової частини не нівелює статусу військовослужбовця.

Суд зазначає, що повернення виконавчого документу у зв`язку з відсутністю у боржника майна (п.2 ч.1 ст. 37 ЗУ "Про виконавче провадження"), не позбавляє можливості звернення з даним документом повторно, а також і в разі наступного повернення, також вчергове звернутися до державної виконавчої служби про виконання вироку, оскільки вирок суду підлягає безумовному виконанню.

На підставі ст. 78 КК України, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_3 про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1