Справа № 365/902/25
Номер провадження: 1-кп/365/23/26
У Х В А Л А

іменем України

13 лютого 2026 року селище Згурівка

Згурівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000169 від 22.10.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Таджикістану, росіянина, уродженця м. Курган-тюбе, Таджикістан, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працевлаштованого, неодруженого, який не має на утримання малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Згурівського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження № 0000169 від 22.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 242/2015 являється власником будинку та території садиби, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Статтею 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. 12.09.2025 близько 08 год. 55 хв., ОСОБА_5 закрила на ключ вхідні двері свого будинку, після чого закрила вхідну хвіртку належної їй території садиби та пішла в гості до ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Цього ж дня, близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 прийшла до ОСОБА_6 , у якої на той час перебував ОСОБА_4 , який допомагав останній по господарству. 12.09.2025, приблизно о 15 год. 45 хв. (точного часу в ході здійснення дізнання встановити не надалось за можливе) у ОСОБА_4 , який раніше неодноразово працював на територіії домоволодіння ОСОБА_5 та знав, де саме остання зберігає ключі від вхідних дверей свого будинку, раптово виник умисел на незаконне проникнення до чужого житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_4 , посилаючись на погане самопочуття, покинув подвір`я ОСОБА_6 та направився до будинку ОСОБА_5 12.09.2025 року, приблизно о 15 год. 47 хв., ОСОБА_4 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, достовірно усвідомлюючи, що він не має згоди власника житла ОСОБА_5 на проникнення до належної їй території садиби та будинку, діючи умисно, всупереч волі власника, підійшов до воріт зазначеного домоволодіння, які в той час були зачинені зсередини залізним засувом, та взявши правою рукою за залізний засув, відкрив його, розсунув ворота, після чого грубо порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, самовільно, протизаконно, ввійшов на територію садиби ОСОБА_5 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_4 пройшов через територію двору, точно знаючи де знаходиться ключ від вхідних дверей будинку, підійшов до вхідних дверей погребу та відчинивши їх, взяв ключі від вхідних дверей будинку, які знаходились на металевому гвіздку. В подальшому ОСОБА_4 за допомогою зазначених ключів відчинив вхідні двері будинку, після чого, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, самовільно, протизаконно, усвідомлюючи що немає згоди власника житла, проник всередину будинку ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . 12.09.2025 близько 15 год. 50 хв. ОСОБА_4 , який в той час перебував у вищевказаному будинку, помітила ОСОБА_7 про що вона повідомила ОСОБА_5 , яка перебувала в гостях у ОСОБА_6 . Через декілька хвилин ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 прийшли до будинку останньої, де вони виявили відчинені ворота, а також побачили ОСОБА_4 всередині будинку.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.

Через канцелярію суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_5 , в якій вона просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, зазначає, що з ОСОБА_4 примирилися та будь-яких претензій до нього не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 до початку судового засідання через канцелярію суду подав письмову заяву, у якій зазначив, що не заперечує проти закриття провадження по відношенню до нього за ст. 162 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , у зв`язку з надходженням заяви потерпілої про відмову від обвинувачення, просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України. Зазначив, що відповідно до ст. 477 КПК України, кримінальне провадження за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, здійснюється у формі приватного обвинувачення. А тому, потерпіла має право відмовитися від обвинувачення та її заява є обгрунтованою.

Розглянувши заяву потерпілої, заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що заява потерпілої підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України (порушення недоторканності житла без обтяжуючих обставин) відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З обвинувального акту вбачається, що в ході досудового розслідування обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено, а тому заява потерпілої ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_5 відмовилася від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, наслідки відмови від підтримання обвинувачення їй зрозумілі, жодних претензій до обвинуваченого вона не має, дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення, обвинувачений та прокурор не заперечують проти закриття провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження за № 0000169 від 22.10.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України необхідно закрити, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 26 КПК України відмова потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 26, 284, 477 КПК України, ст. 162 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву потерпілої ОСОБА_5 про відмову від обвинувачення задовольнити.

Кримінальне провадження №0000169 від 22.10.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України закрити у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1