Справа № 947/9922/26
Провадження № 1-кп/947/837/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2026 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000122 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.200 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000122 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.200 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник заявив клопотання та зазначив, що кримінальне провадження не підсудне Київському районному суду м. Одеси, оскільки з матеріалів обвинувального акта не вбачається, що інкриміновані кримінальні правопорушення були вчинені на території, яка відноситься до юрисдикції цього суду. Захист посилався на те, що фактична господарська діяльність, з якою пов`язується обвинувачення, здійснювалась на території Київської області, а основні процесуальні дії, у тому числі складання та затвердження обвинувального акта, відбувалися у м. Києві. У зв`язку з цим сторона захисту наполягала на визнанні провадження непідсудним та необхідності його направлення до суду, якому воно підсудне.

Обвинувачений підтримав думку свого захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту, зазначивши, що обвинувальний акт обґрунтовано скеровано до Київського районного суду м. Одеси з урахуванням місцезнаходження органу досудового розслідування, який здійснював розслідування у даному кримінальному провадженні. Крім того, прокурор вказував на відсутність беззаперечних підстав для висновку про непідсудність провадження цьому суду та вважав клопотання сторони захисту таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі змістом обвинувального акта, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалося відділом детективів з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених організованою групою, Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до обвинувального акта та супровідного листа прокурора Офісу Генерального прокурора, обвинувальний акт скеровано до Київського районного суду м. Одеси, з урахуванням того, що місцем розташування відповідного підрозділу органу досудового розслідування визначено адресу: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 16/1, що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.

Разом із тим, під час підготовчого судового засідання судом перевірено питання дотримання правил територіальної підсудності у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд встановив, що у викладених обставинах кримінального правопорушення відсутні конкретні та чіткі відомості щодо місця вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. Опис фактичних обставин носить узагальнений характер та не містить посилань на конкретну адміністративно-територіальну одиницю, в межах якої було вчинено кримінальні правопорушення.

При цьому з матеріалів, наданих стороною захисту, вбачається, що діяльність підприємства, у межах якої, за версією сторони обвинувачення, могли вчинятися відповідні кримінальні правопорушення, пов`язана з територією Київської області (зокрема, с. Петропавлівська Борщагівка Бучанського району), що відноситься до територіальної юрисдикції Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Крім того, як убачається зі змісту обвинувального акта, місцем складання та затвердження обвинувального акта визначено адресу: м. Київ, вул. Шолуденка, 31, а також зазначено, що процесуальні дії за участю підозрюваного (допити, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування відповідно до ст.290 КПК України) здійснювалися детективами Бюро економічної безпеки України за вказаною адресою у м. Києві.

Відповідно до ч.1 ст.32 КПК України, кримінальне провадження здійснюється судом у межах територіальної юрисдикції, де було вчинено кримінальне правопорушення.

У разі якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження відповідно до вимог цієї ж норми здійснюється судом у межах територіальної юрисдикції, в якій закінчено досудове розслідування.

Отже, законодавець визначає ієрархію критеріїв встановлення територіальної підсудності: першочерговим є місце вчинення кримінального правопорушення, а за неможливості його встановлення місце закінчення досудового розслідування.

Разом з тим, як встановлено судом, обвинувальний акт не містить належних та достатніх відомостей, які б дозволяли однозначно встановити місце вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому.

Також наявні матеріали не дають можливості беззаперечно визначити, що досудове розслідування було завершено саме в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Одеси, оскільки з обвинувального акта вбачається, що процесуальні дії, а також складання та затвердження обвинувального акта здійснювалися у м. Києві.

Суд звертає увагу, що сама по собі обставина здійснення досудового розслідування органом, який має підрозділ на території Київського району м. Одеси, на що вказано у супровідному листі прокурора, не є визначальною для встановлення територіальної підсудності кримінального провадження у розумінні вимог ст.32 КПК України.

Визначення підсудності виключно за місцем розташування органу досудового розслідування не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки закон пов`язує її із місцем вчинення кримінального правопорушення або місцем завершення досудового розслідування.

Зазначений підхід узгоджується із принципом здійснення правосуддя судом, встановленим законом, який є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Розгляд кримінального провадження судом, який не має належної територіальної юрисдикції, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та відповідно до п.6 ч.2 ст.412 КПК України тягне безумовне скасування судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.34 КПК України, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах територіальної юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного апеляційного суду за поданням суду першої інстанції.

З огляду на викладене, беручи до уваги відсутність у обвинувальному акті достатніх даних для однозначного визначення територіальної підсудності, а також з метою забезпечення дотримання вимог кримінального процесуального закону, гарантування права учасників кримінального провадження на розгляд справи судом, встановленим законом, і недопущення істотних порушень процесуального закону, суд дійшов висновку про необхідність направлення обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000122 до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про визначення територіальної підсудності відповідно до вимог ст.ст. 32, 34, 314 КПК України, у тому числі з можливістю звернення до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду щодо передачі даного кримінального провадження на розгляд до суду, якому воно ймовірно підсудне (зокрема, до Києво-Святошинського районного суду Київської області або Шевченківського районного суду м. Києва).

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про визнання кримінального провадження таким, що не підсудне Київському районному суду м. Одеси, з огляду на його передчасність.

Так, на даній стадії судового провадження відсутні беззаперечні та достатні дані, які б дозволяли суду дійти однозначного висновку про непідсудність вказаного кримінального провадження саме цьому суду. Обвинувальний акт не містить конкретних відомостей щодо місця вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, що унеможливлює належне застосування положень ч.1 ст.32 КПК України.

Наведені стороною захисту доводи щодо належності кримінального провадження до юрисдикції іншого суду не є безспірними та потребують додаткової оцінки, що виходить за межі повноважень суду першої інстанції при вирішенні питання про підсудність у підготовчому судовому засіданні.

За таких обставин, питання визначення територіальної підсудності підлягає вирішенню у порядку, передбаченому ст.34 КПК України, судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим заявлене клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 32, 34, 110, 314, 315, 369, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про визначення (зміну) територіальної підсудності кримінального провадження № 0000122 задовольнити частково.

У задоволенні клопотання сторони захисту про визнання кримінального провадження № 0000122 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що не підсудне Київському районному суду м. Одеси відмовити.

Обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000122 направити до Одеського апеляційного суду для вирішення питання про визначення територіальної підсудності відповідно до вимог ст.ст. 32, 34, 314 КПК України, у тому числі з можливістю звернення до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду щодо передачі даного кримінального провадження на розгляд до суду, якому воно ймовірно підсудне (зокрема, до Києво-Святошинського районного суду Київської області або Шевченківського районного суду м. Києва).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ст.392 КПК України.

Суддя Київського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1