Справа № 346/4337/17
Провадження № 1-кп/346/13/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 27.06.2017 року за № 0000283, про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

захисник в підготовчому судовому засіданні підтримала подане нею 19.01.2026 року письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору для усунення недоліків, в обгрунтування якого посилається на те, що відповідно до п.2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , обов`язково передбачає у своєму складі наявність спеціального суб`єкта службової особи. При цьому важливо, щоб вона одержала незаконну вигоду за виконання чи невиконання таких дій, які вона могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади або покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків. Однак, стороною обвинувачення умисно вказана неповна (спотворена) назва посади, яку займає обвинувачений. Так, його посада - заступник директора Коломийського інституту ПНУ ім. В.Стефаника з адміністративно-господарської роботи виключає можливість обвинувачення за ст. 368 КК України, оскільки він не є суб`єктом злочину за ст. 368 КК України. Крім того, доданий до обвинувального акта у відповідності до п. 1 ч.4 ст. 291 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам п.2 ч. 2 ст. 109 КПК України містить суперечливі та нелогічні відомості. Зокрема, в зазначеному реєстрі вказано, що 27.06.2017 року слідчим о 13:41 год. розпочату слідчу дію допит свідка ОСОБА_6 . Проте, чинний КПК імперативно забороняє проведення слідчих дій до внесення відомостей до ЄРДР або без такого внесення ( за винятком огляду місця події), а відомості про інкримінований злочин внесені о 14:42 год. 27.06.2017 року. Також стороною обвинувачення умисно або з недбалості не зазначені відомості проведених під час досудового розслідування процесуальних дій, а саме не вказана процесуальна дія та час її проведення. При цьому дія пронумерована, наявна в реєстрі, а залишене вільне місце створює невизначеність і можливості для подальшого внесення відомостей.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечив проти заявленого захисником клопотання про повернення обвинувального акта та просить в його задоволенні відмовити, оскільки ухвалою суду від 12.02.2018 року про призначення справи до судового розгляду вже вирішено аналогічного змісту клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту, та в його задоволенні відмовлено. Крім того, справа призначена до судового розгляду, а клопотання про провернення обвинувального акту заявляються під час підготовчого судового засідання.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, заслухавши учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Обвинувальний акт, як встановлено ч.4 ст. 110 КПК України, є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

При цьому, обвинувачення є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом (п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України).

При розгляді клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, суд акцентує увагу на тому, що в силу положень чинного кримінального процесуального законодавства України обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору тільки у разі, коли він не відповідає вимогам ст. 291 цього Кодексу, яка містить імперативні приписи та містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.

В свою чергу, ч. 2, 4 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження. Крім того, визначено вичерпний перелік документів, які додаються до обвинувального акта.

Отже, до суду повинен надійти обвинувальний акт, в якому мають міститися обов`язкові відомості, які зазначені у ч. 2 ст. 291 КПК України, та бути доданий перелік документів, який визначений у ч. 4 ст.291 вказаного Кодексу.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як встановлено зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2017 року за № 0000283, щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, він фактично відповідає вимогам ст. 291 КПК України, та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону, а тому посилання захисника на невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є безпідставними.

Оцінка фактичних обставин кримінального провадження, на які посилається захисник щодо не встановлення, на його думку, обставин вчинення кримінального правопорушення на переконання суду, не є підставами, у розумінні статті 291 КПК України, для повернення обвинувального акту прокурору. Ці обставини мають бути предметом перевірки під час розгляду справи по суті судом, оскільки для з`ясування фактичних обставин кримінального провадження, правильності правової кваліфікації та доведеності/недоведеності вини обвинуваченого в інкримінованому кримінальному правопорушенні необхідно провести судовий розгляд.

При цьому, будь-яка оцінка судом пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту, без дослідження доказів, є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.

В обвинувальному акті викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 3 ст.368 КК України, тобто стороною обвинувачення визначено норми кримінального закону, які підлягають застосуванню для означення кримінальної відповідальності обвинуваченого. Чи містить діяння, яке інкриміноване обвинуваченому, склад кримінального правопорушення суд може вирішити тільки за наслідками судового розгляду при ухваленні вироку.

При цьому судом враховується висновок Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року по справі № 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Проаналізувавши обвинувальний акт на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, суд не вбачає у викладенні формулювання обвинувачення таких недоліків, які б свідчили про його явну неправильність та, у зв`язку з цим, перешкоджали судовому розгляду.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 5 ч.1 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті зазначаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, при цьому цим Кодексом не передбачено повноваження суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертати обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинувачених тощо.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення є дискреційними повноваженнями прокурора.

Окрім цього, прокурор, відповідно до статтей 338 та 340 КПК Украйни, не позбавлений процесуальної можливості, якщо під час судового розгляду будуть вставлені нові фактичні обставини, змінити обвинувачення або відмовитися від його підтримання.

На переконання суду, поданий обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний прокурором, і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки, а доводи захисника жодним чином не перешкоджають розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, підготовче провадження у суді першої інстанції здійснюється відповідно до приписів глави 27 розділу ІV КПК України, якою визначено, що завданням стадії підготовчого судового провадження є, зокрема, перевірка матеріалів досудового розслідування, оцінка змісту і форми обвинувального акту, з метою успішного проведення судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як встановлено, ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 12.02.2018 року в задоволенні аналогічного змісту клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору відмовлено, призначено вказане кримінальне провадження до судового розгляду. В ухвалі зазначено, що прокурором надіслано на адресу суду обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , який оформлений відповідно до вимог Закону та містить повний перелік необхідних відомостей, в тому числі щодо анкетних даних обвинуваченого; викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, тому клопотання захисника про повернення обвинувального акту задоволенню не підлягає. Таким чином, єдиною законною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам саме ст.291 КПК України. Також не приймається до уваги посилання сторони захисту щодо повернення обвинувального акту через його невідповідність вимогам ст.109 КПК України, оскільки на виконання вимог ст.291 КПК України такий реєстр матеріалів досудового розслідування прокурором долучено до обвинувального акту, а зазначені в клопотанні підстави для повернення обвинувального акту є такими, що вирішуються судом під час судового розгляду справи та ухваленні вироку (том 1, а.п. 36-39).

З огляду на зазначене, у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акта прокурору слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314-317, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.06.2017 року за № 0000283 стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч.3 ст. 368 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 11.03.2026 року о 10:05 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1