Справа № 287/159/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 29.01.2026 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 29.01.2026 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді ОСОБА_3

09.02.2026 року, через канцелярію суду, від судді ОСОБА_3 надійшла заява про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 29.01.2026 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України, яка обґрунтована тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 30.07.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України слідчим суддею ОСОБА_3 винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку (ухвала від 14.01.2026 року у справі №287/2866/25). Також, 29.01.2026 року слідчим суддею ОСОБА_3 винесено ухвалу про накладення арешту на вилучене у ході проведення обшуку майно (ухвала від 29.01.2026 року у справі №287/2866/25). Як вбачається зі змісту формулювання обвинувачення викладеного у обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000017 від 29.01.2026 року дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 240-1 КК України, як незаконне зберігання бурштину, який вилучений під час проведення обшуку, який проведено на підставі вищевказаної ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 . Враховуючи наведене, суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід у справі №287/159/26.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Прокурор ОСОБА_5 до суду надав письмову заяву з проханням проводити розгляд заяви про самовідвід без його участі. Проти задоволення заяви не заперечує.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Суддя ОСОБА_3 для дачі особистих пояснень до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 3 статті 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Водночас кримінальним процесуальним кодексом України не передбачена обов`язкова участь учасників провадження при розгляді заяви про самовідвід. Тобто, неявка учасників судового провадження, які були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджають вирішенню питання про самовідвід.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі частини 4 статті 107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши заяву про самовідвід, а також надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. ст. 1, 8, 9 КПК України, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. При цьому, наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів у безсторонності судді та всього складу суду при розгляді справи.

Згідно ч. 2 статті344 КПК України питання про відвід (самовідвід) вирішується судом згідно зі статтями 75-81 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

У відповідності до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. Заяви про відвід (самовідвід) можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до вимог чинного законодавства України незалежність та неупередженість суду є однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави. Це одна із основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів.

В Україні, цей принцип реалізується в тому числі за допомогою встановлення у галузі процесуального права інституту відводу судді від участі у розгляді справи, оскільки відвід це заява про недовіру складу суду, що розглядає справу, з підстав, зокрема, наявності сумнівів у його неупередженості та об`єктивності.

Регламентуючи нормами права цей процесуально-правовий інститут, необхідно керуватися єдністю принципів здійснення судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, а вони однакові для усіх видів судочинства. Саме відвід є законодавчо передбаченою процедурою, яка б гарантувала сторонам незалежність, неупередженість та об`єктивність судді у ставленні до кожного з них, а відтак, була б гарантією реалізації цих принципів.

З матеріалів справи вбачається, що суддя ОСОБА_3 , як слідчий суддя на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №000187 від 30.07.2025 року постановив ухвалу за результатами розгляду клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення обшуку (ухвала від 14.01.2026 року у справі № 287/2866/25).

Крім того, 29.01.2026 року суддею ОСОБА_3 , як слідчим суддею, на стадії досудового розслідування у межах кримінального провадження №000187 від 30.07.2025 року винесено ухвалу про накладення арешту на майно вилучене в ході проведення обшуку (ухвала від 29.01.2026 року у справі №287/2866/25).

Як слідує з копії реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000017 29.01.2026 року прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_5 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження. При цьому, у розділі 3 реєстру «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» вказано ухвали про проведення обшуку, а також про накладення арешту на майно у справі №287/2866/25, які винесені слідчим суддею Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 .

Враховуючи зазначене, суд вбачає підставу для відводу судді ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 29.01.2026 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.

Також, суд бере до уваги правову позицію, сформовану Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 лютого 2021 року у справі № 127/17123/19, відповідно до якої «недопустимість повторної участі судді, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, у розгляді кримінального провадження по суті диктується логікою побудови системи судового контролю. Судовий контроль не належить до правосуддя і є специфічною діяльністю суду. Вона має контрольний характер і забезпечує охорону конституційних прав громадян від свавільного і невиправданого втручання та обмеження з боку органів державної влади. Беручи до уваги те, що ці обставини можуть позначитися на об`єктивності й неупередженості судді при розгляді кримінального провадження по суті, законодавець включив зазначені дії до числа тих, що перешкоджають участі судді в його розгляді по суті. Адже, хоча діяльність судді із судового контролю не має прямого відношення до вирішення кримінального провадження по суті, проте він знайомиться з матеріалами провадження, і у нього при цьому складається внутрішнє переконання щодо його обставин, особи підозрюваного. Закріплена в даній статті недопустимість повторної участі судді у кримінальному провадженні спрямована на те, щоб запобігти можливій необ`єктивності та упередженості судді, пов`язаній із захистом права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Отже, враховуючи положення частини 1 статті 76 КПК України, суд вважає заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 75, 80, 81, 82, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 29.01.2026 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України - задоволити.

Відвести суддю Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 29.01.2026 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 240-1 КК України.

Кримінальне провадження (справа № 287/159/26) передати для визначення судді в порядку, передбаченому статтею 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1