КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа №552/300/25
Провадження № 1-кс/552/237/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 19.01.2026 року про відмову у задоволенні клопотання, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Київського районного суду міста Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 19.01.2026 року про відмову у задоволенні клопотання, в якій він прохав суд скасувати постанову про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язати дізнавача сектору дізнання ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області виконати його клопотання про проведення слідчих дій від 16.01.2026 у кримінальному провадженні № 000244 від 23.05.2024.

В обґрунтування скарги зазначає, що 16.01.2026 він, як потерпілий, звернувся до Полтавської окружної прокуратури Полтавської області та в сектор дізнання ВП №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з повторним клопотанням в кримінальному провадженні № 0000244 від 23.05.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357 КК України про проведення слідчих дій, а саме вилучити викрадене посвідчення інваліда 1 групи ОСОБА_5 у ОСОБА_6 , яким вона незаконно користується, допитати свідка ОСОБА_7 , допитати кондукторів автобусів № 56, №57 з приводу незаконного використання ОСОБА_6 інвалідського посвідчення, ознайомити його з матеріалами кримінального провадження. Однак 19.01.2026 року прокурор Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 безпідставно та необґрунтовано виніс постанову про відмову в задоволенні даного клопотання. В постанові прокурор вказує що в об`єднаному кримінальному провадження за одним епізодом ( крадіжка правовстановлюючих документів) він має статус потерпілого, а по іншому (крадіжка пенсійного посвідчення) статусу потерпілого не маю. Вважає постанову прокурора безпідставною і суперечливою, так як листом, направленому йому як потерпілому, 13.08.2025 повідомлено, що враховуючи здійснене повідомлення про спричинення одним із розслідуваних діянь майнової та моральної шкоди, надіслали йому пам`ятку про права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000244 від 23.05.2024. Тому вважає себе потерілим.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без його участі, просив відмовити, зазначив, що 16.01.2026 ОСОБА_3 подано до Полтавської окружної прокуратури клопотання про виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні: 1) вилучити у ОСОБА_6 пенсійне посвідчення померлої ОСОБА_5 ; 2) допитати як свідка ОСОБА_8 щодо викрадення та використання ОСОБА_6 пенсійного посвідчення ОСОБА_5 ; 3) допитати як свідків кондукторів КП «Полтаваавтоелектротранс», що працюють на маршрутах громадського транспорту № 56, 57 із приводу використання ОСОБА_6 пенсійного посвідчення померлої ОСОБА_5 , провести із ними впізнання ОСОБА_5 за фотознімками; 4) ознайомити ОСОБА_3 із напрацьованими дізнанням матеріалами за результатами виконання вищеперелічених слідчих (розшукових) дій. За результатами розгляду постановою прокурора від 19.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 16.01.2026 про виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000244 від 23.05.2024. Вказана постанова мотивована тим, що ОСОБА_3 має у вказаному провадженні статус потерпілого за епізодом, розпочатим на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 10.07.2024 у справі № 552/3599/24, за відомостями про викрадення правовстановлюючих документів щодо земельної ділянки, і відповідно статус свідка та заявника за епізодом, ухвали Полтавського апеляційного суду від 23.04.2024 у справі № 552/1281/24, за відомостями про викрадення пенсійного посвідчення ОСОБА_5 . Відповідно у силу положень ст.ст. 60, 65, 66, 220 КПК України ОСОБА_3 не наділений повноваженнями клопотати про проведення запитуваних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні за епізодом про викрадення пенсійного посвідчення ОСОБА_5 , яким заявнику очевидно не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 223 КПК України підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. Так, клопотання ОСОБА_3 не містило жодних обґрунтувань про те, ким є ОСОБА_9 і яка саме інформація, і у зв`язку з чим, має бути їй відома. Попри викладене, дізнанням із власної ініціативи надалі виконано ініційований заявником допит як свідка ОСОБА_9 . Прохаючи вилучити у ОСОБА_6 пенсійне посвідчення померлої ОСОБА_5 , заявник по суті просить дізнання ініціювати та провести обшуки за місцями його потенційного зберігання з метою такого вилучення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги приходить до висновку про часткове задоволення скарги з наступних підстав.

Як встановлено з матеріалів скарги, 16.01.2025 року до Полтавської окружної прокуратури Полтавськї області в порядку ст. 220 КПК України надійшло клопотання подане ОСОБА_3 про проведення слідчих дій у кримінального провадження № 0000244 від 23.05.2024 року.

19.01.2026 року прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання.

Згідно ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

З аналізуст.110 КПК України вбачається, що постанова про відмову у задоволенні клопотання має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, прокурором не обґрунтовано прийнятого рішення про відмову у задоволенні клопотання, не наведено підстави та мотиви її прийняття.

Окрім того, прокурором при винесенні постанови не наведено підстав та мотивів по суті відмови у проведенні процесуальних дій та відмови ОСОБА_3 у ознайомленні його, як потерпілого, з матеріалами кримінального провадження № 0000244 від 23.05.2024.

За таких обставин, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, слідчий суддя вважає, що постанова прокурора від 19.01.2026 року у кримінальному провадженні № 0000244 від 23.05.2024 року є необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог КПК України.

Слідчий суддя приходить до висновку, що вимога заявника про зобов`язання дізнавача вчинити вказані процесуальні дії не підлягає задоволенню з огляду на процесуальну самостійність дізнавача, передбачену ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача. Відповідна позиція висловлена Касаційним кримінальним судом у постанові від 14.02.2023 року по справі №405/680/22., де вказано, що ст. 307 КПК України не надає слідчому судді повноважень своєю ухвалою зобов`язати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування чи вчинити певну дію.

На підставі ч.2 п.4, статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги частково.

Керуючись ст.ст. 93, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 19.01.2026 року про відмову у задоволенні клопотання, - задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 від 19.01.2026 року про відмову у задоволенні клопотання.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1