ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 671/273/26

Провадження № 11-сс/820/119/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 000064, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2026 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року клопотання слідчого, погоджене з прокурором, задоволено.

Застосовано до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мацьківці Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою по 14 квітня 2026 року включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за наступних обставин.

14.02.2026 року близько 21 години 00 хвилин, між ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_8 за місцем їхнього спільного проживання в житловому будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , через малозначний привід на ґрунті особистих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Тоді ж, 14.02.2026 близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні спальної кімнати житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів особистих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_8 , знаходячись у положенні стоячи обличчям до ОСОБА_8 взявши в руки мисливську рушницю марки ІЖ-27, 12 калібру, № НОМЕР_1 , яка на законних підставах належить ОСОБА_7 та зареєстрована на його ім`я у встановленому законом порядку здійснив один прицільний постріл із вищевказаної мисливської рушниці, в напрямку ОСОБА_8 , яка знаходилась на кухні.

У результаті вищевказаних протиправних дій, пов`язаних з фізичним домашнім насильством, ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді: вогнепального наскрізного поранення лівої молочної залози, масивної вогнепальної рваної рани правої молочної залози, вогнепальної рваної рани в ділянці ліктьового суглоба з пошкодженням сухожиль та м`язів, з масивним дефектом м`яких тканин.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

15 лютого 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме про те, що він підозрюється в закінченому замаху на умисне вбивство, тобто замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, які повинні бути врахованими при обрані, продовженні чи зміні запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ні слідчим, ні прокурором не надано жодного доказу про причетність ОСОБА_7 до кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Оголошення підозри ОСОБА_7 відбулось без з`ясування обставин та навіть без допиту потерпілої ОСОБА_8 .

Слідчий суддя не дав належної оцінки показам потерпілої ОСОБА_8 , свідків - дітям ОСОБА_8 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_7 , допитаних під час вирішення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Відповідно до наданих до клопотання копій матеріалів досудового розслідування, не відомо джерело походження інформації або будь-яких доказів про обставини вчинення кримінального правопорушення викладені у клопотанні слідчого.

Також адвокат ОСОБА_6 зазначає про неправильну кваліфікації кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 та що до вирішення клопотання поданого захисником про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 можливим застосувати до підозрюваного домашній арешт або визначення застави.

Слідчим суддею не взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, характеризується за місцем проживання позитивно, має захворювання - цукровий діабет, яке передбачає здійснення постійних ін`єкцій інсуліну.

Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений.

Згідно практики Європейського суду з прав людини ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурором не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_7 у судове засідання апеляційного суду не з`явився, оскільки перебуває на лікуванні. Захисник ОСОБА_6 не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності підозрюваного ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

За ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали провадження, та приймаючи до уваги, що заявлені ризики не зменшилися, оскільки: ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності інкримінованого діяння. підозрюваний працездатний, проте офіційно не працевлаштований, на даний час підозрюваний ОСОБА_7 не давав органу досудового розслідування показання щодо обставин інкримінованого йому правопорушення, а під час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу заперечує вчинення правопорушення, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілу, яка не була допитана у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому й числі суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, вік, майновий та сімейний стан, стан здоров`я, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, слідчий суддя відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначав.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість підозрюваного ОСОБА_7 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній і прийняте слідчим суддею рішення про необхідність ізоляції підозрюваного від суспільства відповідає вимогам КПК України та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Так обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, зокрема: рапортом ЄО № 1038 від 14.02.2026 року, протоколом огляду місця події від 14.02.2026, протоколом огляду місця події від 15.02.2026 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.02.2026 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.02.2026.

При цьому, колегія суддів зазначає, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності, належності та допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину, а лише на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначається те, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

На думку колегії суддів вищезазначені докази обґрунтовують підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та свідчать про причетність підозрюваного до вказаного кримінального правопорушення.

Слідчим суддею в ухвалі від 17.02.2026 обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий суддя дійшов до висновку про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтована неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховані усі обставини, передбачені статтею 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що у разі обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є висока ймовірність вчинення ним дій, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів аніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що заявлені стороною обвинувачення ризики є недоведеними, та що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, зате вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Отже, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування при вирішенні питання про необхідність попереднього ув`язнення особи.

Вирішуючи питання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, обґрунтованої підозри, врахував не лише суворість можливого покарання, про що в апеляційній скарзі вказує захисник підозрюваного, а й усі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Обставини на які посилається апеляційній скарзі захисник підозрюваного, а саме, що: матеріальна шкода відсутня, підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, характеризується за місцем проживання позитивно, має захворювання - цукровий діабет, не є визначальними та такими, що можуть бути підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, про що просить в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 також зазначає про неправильну кваліфікації кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 та що до вирішення клопотання поданого захисником про перекваліфікацію дій ОСОБА_7 є можливим застосувати до підозрюваного домашній арешт або визначення застави.

На такі твердження колегія суддів зазначає, що на даному етапі провадження слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання щодо кваліфікації дій підозрюваного.

Згідно положень ст.279 КПК України слідчий, прокурор під час досудового розслідування вправі повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру за наявності на те підстав.

Підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Волочиського районного суду Хмельницької області від 17 лютого 2026 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 14 квітня 2026 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: