Справа № 296/817/21
Вирок

Іменем України

05 березня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000104 від 25.11.2020 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станіславівка Романівського району, українця, громадянина України, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 583 о/с від 01.08.2019 ОСОБА_5 призначений на посаду поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції (далі УПП) в Житомирській області.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», п. 1 примітки до ст. 364 КК України, ОСОБА_5 є службовою особою, яка за спеціальним повноваженням здійснює функції представника влади.

ОСОБА_5 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог статті 64 Закону України «Про національну поліцію», склав присягу на вірність Українському народові, зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Поряд з цим, ОСОБА_5 , будучи службовою особою та працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представництва влади, у силу службового становища, зобов`язаний відповідно до ст.ст. 3,7,18,23 Закону України «Про Національну поліцію», неухильно дотримуватися положень Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини та відповідно до покладених завдань, здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати в межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; здійснювати своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання, регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками.

Разом з тим, у відповідності до ст. 12 Закону України «Про Національну поліцію», поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань.

Згідно ст. ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_5 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє службове становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а в разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язаний невідкладно вжити заходів щодо запобігання одержання такої неправомірної вигоди.

Так, Верховною Радою України 22.11.2018 прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі-Закон №2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

17.06.2020 Верховною Радою прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі Закон №720-ІХ).

У розділі ІІ Закону №720-ІХ зазначено, що «Цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 №2617-VIII».01.07.2020 Закон № 2617-VIII набрав чинності, а Закон №720-ІХ був підписаний Президентом України 02.07.2020 та 03.07.2020 опублікований в газеті «Голос України».

Зокрема, у зв`язку з набранням чинності 01.07.2020 року Законом № 2617-VIII відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування, була закріплена у ст. 286-1 КК України як «керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а статтю 130 КУпАП було змінено.

Однак, Законом №720-ІХ внесено зміни до Закону №2617-VIII, відповідно до яких із Закону № 2617-VIII вилучені положення, які змінювали ст. 130 КУпАП та включали до Кримінального Кодексу України статтю 286-1.

За таких обставин з 03.07.2020 стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, тобто в редакції до 01.07.2020, а стаття 286-1 КК України виключена.

Однак, у порушення вищезазначених норм законодавства ОСОБА_5 , являючись службовою особою УПП в Житомирській області, з спеціальним званням молодший лейтенант поліції, діючи умисно за попередньої змовою з ОСОБА_7 (далі - Особа І, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження) командиром роти №4 батальйону УПП в Житомирській області, з метою одержання неправомірної вигоди, вирішив вчинити тяжкий злочин у сфері службової діяльності за наступних обставин.

Так, 25.11.2020 о 15 год 21 хв ОСОБА_5 та Особою І, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, у складі екіпажу УПП в Житомирській області Граніт151 на службовому автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 поруч з будинком №4 по вул. П.Орлика у м. Житомир був зупинений транспортний засіб «Volkswagen T-5» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 у зв`язку з перетинанням перехрестя на заборонено червоне світло світлофора.

В ході подальшого спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та Особа І, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, запропонували йому проїхати до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» ЖОР та пройти медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, на що останній надав згоду.

ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, у цей же день о 15 год 45 хв у складі екіпажу УПП в Житомирській області Граніт-151 спільно з ОСОБА_8 на службовому автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 прибули до КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» ЖОР, що за адресою Житомирська область, Житомирський район, с. Зарічани, Бердичівське шосе, 5 де в подальшому ОСОБА_8 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння шляхом здачі біологічних зразків та із застосуванням - «Алкотестер 5820». На вказану пропозицію ОСОБА_8 частково погодився. Так, згідно Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25.11.2020 №1054, у ОСОБА_8 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено, від пропозиції здати біозразки на вміст наркотичних речовин ОСОБА_8 відмовився.

З огляду на вказане, співробітники УПП у Житомирській області ОСОБА_5 та Особа І, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, були зобов`язані скласти в установленому законом порядку стосовно ОСОБА_8 протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Однак у ОСОБА_5 та Особою І, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди.

Реалізуючи злочинний намір спрямований на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи в службовому автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 та Особа І, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з корисливих мотивів, повідомили ОСОБА_8 щодо необхідності надання їм неправомірної вигоди у сумі 10 000 грн за не складення адміністративного протоколу за ст.130 КУпАП та непритягнення до адміністративної відповідальності, на що останній погодився.

Усвідомлюючи протиправний характер дій працівників УПП в Житомирській області, ОСОБА_8 зателефонував до своєї дружини - ОСОБА_10 , повідомив дані обставини, та уповноважив її звернутись в компетентні правоохоронні органи, що нею було й зроблено.

Після того як ОСОБА_8 отримав від своєї дружини кошти у сумі 10 000 грн, перебуваючи в службовому автомобілі «Mitsubishi» д.н.з. НОМЕР_1 на задньому пасажирському сидінні, 25.11.2020 приблизно о 19 год поруч з будинком №12 по вул. П.Орлика у м. Житомир, ОСОБА_8 передав кошти у сумі 10 000 грн працівнику УПП в Житомирській області Особі І, матеріали кримінального провадження відносно якої виділено в окреме провадження, який діючи за попередньою змовою, передав частину коштів у сумі 2500 грн ОСОБА_5 та після цього вказані працівники поліції запевнили ОСОБА_8 , що у подальшому він не буде притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, як одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Прокурором в судовому засіданні надано угоду про визнання винуватості, укладену 05 березня 2026 року під час досудового розслідування між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 25.11.2020, ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в повідомленні про підозру, в угоді та обвинувальному акті, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в судовому провадженні; співпрацювати у викритті кримінального правопорушення, вчиненого ним, шляхом надання правдивих і викривальних показань про злочинну діяльність, у ході судового розгляду, в тому числі надати покази, що викривають злочинну діяльність співучасника ОСОБА_7 , щодо інкримінованого діяння.

Угодою визначено узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, зробив добровільний внесок на підтримку ЗСУ.

Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Сторонами враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, є тяжким злочином, ОСОБА_5 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем роботи, реєстрації та місця проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, звільнений з органів Національної поліції України, зробив добровільний внесок на підтримку ЗСУ, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням чого сторони узгодили покарання за ч. 3 ст. 368 КК України у виді 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції України строком на два роки.

Сторони також дійшли згоди відповідно до ст. 75 КК України на звільнення ОСОБА_5 від відбування основного покарання, пов`язаного з позбавленням волі з випробуванням та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

У порядку ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання «молодший лейтенант поліції».

Обвинувачений ОСОБА_5 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.

Адвокат ОСОБА_6 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, дав показання про обставини вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені в угоді про визнання винуватості.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 КК України є тяжким, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог вказаної статті.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 05 березня 2026 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України як одержання службовою особою неправомірної вигоди, а так само прохання надати таку вигоду для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого службового становища вчиненого за попередньою змовою групою осіб; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 490 грн 35 коп витрат на залучення експертів під час проведення судової технічної експертизи документів.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Арешт на майно підлягає скасуванню.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його застосування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 05 березня 2026 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за цим законом у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права обіймати посади в органах Національної поліції України строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

На підставі ст. 77 КК України не застосовувати до ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувати.

Відповідно до вимог ст. 54 КК України позбавити ОСОБА_5 спеціального звання «молодший лейтенант поліції».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 490 (чотириста дев`яносто) грн 35 коп витрат на залучення експертів під час проведення судової експертизи.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон Redmi Note 5 IMEI НОМЕР_3 , - повернути ОСОБА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.11.2020, в частині арешту мобільного телефону чорного кольору, яким користується ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1