Номер провадження: 11/813/1/26
Справа № 522/7070/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.02.2026 року м. Одеса

Одеській апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілої ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду кримінальної справи за апеляцією захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року відносно:

ОСОБА_9 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, вдови, пенсіонерки, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Одесі, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, інваліда другої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,-

установив:

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та їм призначено покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, кожному.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звільнені від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , - підписку про невиїзд, скасовано.

Цивільний позов потерпілої залишено без розгляду.

В апеляції захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка була змінена, просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутності події та складу злочину.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Одеського апеляційного суду від року визначено колегію суддів для розгляду вказаного апеляційного провадження в складі: головуючого - судді ОСОБА_2 , суддів учасників-колегії ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

До початку судового розгляду в суді апеляційної інстанції, представник потерпілої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 подав заяву про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_7 просив відвести лише суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду справи, посилаючись на те, що вказані судді, на його думку, є упередженими в зв`язку з тим, що вони приймали участь у розгляді цивільних справ між потерпілою стороною та засудженими, по яким приймали рішення тому, на його думку, будуть відстоювати раніше прийняті ними рішення.

Водночас, прокурор ОСОБА_6 залишила вказане питання на розсуд суду, захисник ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 заперечували проти задоволення відводу.

Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши доводи заяви та матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Відповідно до п.15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК апеляційні та касаційні скарги, заяви про перегляд судових рішень у кримінальних справах, які були розглянуті до набрання чинності цим Кодексом, або у справах, розгляд яких не завершено з набранням чинності цим Кодексом, подаються і розглядаються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, з урахуванням положень, передбачених §3 Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно п.7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК оперативно-розшукові заходи, слідчі та процесуальні дії, розпочаті до дня набрання чинності цим Кодексом, завершуються в порядку, який діяв до набрання ним чинності.

Відповідно до ч.1 ст.365 КПК України (в ред. 1960 року) апеляційний суд переглядає вирок, ухвалу чи постанову суду першої інстанції в межах апеляції.

Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Законодавець чітко регламентував у статті 54 КПК України (в ред. 1960 року) обставини, що виключають участь судді в розгляді справи.

Суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи: 1) якщо він є потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем або родичом кого-небудь з них, а також родичем слідчого, особи, яка провадила дізнання, обвинувача або обвинуваченого; 2) якщо він брав участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, особа, яка провадила дізнання, слідчий, обвинувач, захисник або представник інтересів потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2-1) якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи; 2-2) якщо він під час досудового розслідування справи розглядав питання про усунення захисника в порядку, передбаченому статтею 61-1 цього Кодексу; 3) якщо він особисто або його родичі заінтересовані в результатах справи; 4) при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу.

У складі суду, що розглядає кримінальну справу, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Частиною 2 статті 55 КПК України (в ред. 1960 року), суддя, який брав участь у розгляді справи в апеляційному порядку, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої інстанції або в касаційному порядку, а так само в новому розгляді справи в касаційній інстанції після скасування ухвали, постановленої з його участю.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом встановлено вичерпний перелік обставин для відводу, проте, обставини, зазначені в заяві про відвід суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не підтверджені жодними доказами.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для відводу суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Разом з тим, у даному випадку суддя ОСОБА_4 не може проігнорувати виниклі у представника потерпілої ОСОБА_7 сумніви щодо його неупередженості у розгляді даного провадження, у зв`язку з чим суддею ОСОБА_4 заявлено самовідвід від розгляду апеляції захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року.

Так, колегія суддів враховує, що постановою Одеського апеляційного суду від 05.03.2019 року у складі головуючого ОСОБА_4 , суддів ОСОБА_12 та ОСОБА_13 апеляційні скарги ОСОБА_7 , ОСОБА_14 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 листопада 2013 року, яким відмовлено у задоволенні позовних ОСОБА_14 , ОСОБА_7 до ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , КП «ОМБТІ та РОН» про визнання недійсним договору дарування від 05 квітня 2002 року квартири АДРЕСА_3 , укладеного ОСОБА_16 з ОСОБА_17 , посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_18 , зареєстрованого у реєстрі за №1751; про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладеного ОСОБА_16 з ОСОБА_19 , посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_20 та зареєстрованого у реєстрі за №1931; визнання незаконною реєстрацію права власності на вказану квартиру на ім`я ОСОБА_17 у КП «МБТІ та РОН» 12 серпня 2002 року; визнання права власності у рівних частках на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_7 та ОСОБА_14 в порядку спадкування за заповітом, було залишено без задоволення.

Під час розгляду цивільної справи №22-ц/813/665/19 судом апеляційної інстанції, зокрема суддею ОСОБА_4 , досліджувались обставини вказаного кримінального правопорушення, що знайшло своє відображення у постанові Одеського апеляційного суду від 05.03.2019 року.

Зокрема, судом було враховано ухвалу апеляційного суду Одеської області від 26.06.2018 року, якою вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07.11.2016 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнаних винуватими та засуджених за ч.1 ст.357 КК Уукраїни було скасовано. Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, закрито, та судовим рішенням не встановлено події злочину, тобто не встановлений факт викрадення договору дарування від 05.04.2002 року, а також не доведена участь ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, а саме у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Зазначені обставини свідчать про те, що як в учасників провадження, так і у сторонніх спостерігачів, у разі подальшої участі судді ОСОБА_4 під час розгляду апеляцією захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засуджених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2016 року, можуть виникнути сумніви щодо неупередженості судді під час розгляду справи.

Таким чином, апеляційний суд, погоджуючись з доводами судді ОСОБА_4 щодо наявності підстав для задоволення заявленого ним самовідводу.

Апеляційний суд, розглядаючи питання про самовідвід судді, окрім вимог ст.ст. 54-57 КПК України (в редакції 1960 року), враховує положення ст. 126 Конституції України, роз`яснення Постанови «Про незалежність судової влади» №8 від 13.06.2007 року Пленуму Верховного Суду України, викладені в п. 11, Кодексу суддівської етики, - відповідно до яких неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 КПК України (в ред. 1960 року) за наявності обставин, передбачених статтями 54 і 55 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України (в ред. 1960 року), з метою попередження виникнення у сторін судового провадження сумнівів про існування обставин, які можуть викликати, з точки зору стороннього спостерігача, сумнів у об`єктивності та неупередженості судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 щодо результатів розгляду апеляції, що у подальшому може бути розцінене як порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення самовідводу судді Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 54, 56, 362, 377 КПК України (в ред. 1960), апеляційний суд

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_7 про відвід суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду провадження за апеляцією захисника ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Задовольнити самовідвід судді ОСОБА_4 від розгляду зазначеної апеляції.

Передати матеріали справи до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу в порядку ст. 16-2 КПК України (в ред. 1960 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4