Справа № 761/347/26
Провадження № 1-кс/761/1431/2026
УХВАЛА

04 березня 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

детектива ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому засіданні у приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «АЛМА РІТЕЙЛ» (), про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.12.2025 (справа № 761/48096/25) у кримінальному провадженні № 0000025 від 26.05.2025,

установив:

06.01.2026 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід. № 1202) клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «АЛМА РІТЕЙЛ» (), про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.12.2025 (справа № 761/48096/25) у кримінальному провадженні № 0000025 від 26.05.2025, а саме якою накладено арешт, зокрема на модульний паливно-роздавальний комплекс, який складається з наземного резервуару № 0057/20, об`ємом 30 000 л. та під`єднаної до нього паливно-роздавальної колонки QUANTIUM 100N, серійний номер D0528015; рідину з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів у кількості 14 163 л.

Обґрунтовуючи клопотання про часткове скасування арешту майна, адвокат зазначив про таке:

1)слідчий суддя послався на документи, яких не було у матеріалах справи про накладення арешту;

2)не встановлено документального порушення з боку ТОВ «АЛМА РІТЕЙЛ» вимог ЗУ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», що встановлено, зокрема рядом податкових перевірок. ТОВ «АЛМА РІТЕЙЛ» здійснює свою діяльність на підставі дозвільних документів від Головного управління ДПС в Одеській області, Територіального управління Держпраці по Одеській області, Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Укртрансбезпеки. Товариство немає осіб без офіційного працевлаштування, наявні сертифікати якості на пальне, документи щодо походження та якості товару;

3)слідчий суддя не врахував, що під час проведення обшуку вилучено не ту бочку, щодо якої детективи задокументували нібито «незаконний» збут (протокол огляду від 22.08.2025);

4)накладений арешт непропорційно обмежує господарську діяльність TOB «АЛМА РІТЕЙЛ», арешт перешкоджає законній господарській діяльності та непропорційно обмежує її - за наявності ліцензії товариство не може без бочки торгувати паливом;

5)відсутні підстави вважати, що модульний паливно-роздавальний комплекс, а також паливно-мастильні матеріали могли бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень чи зберегли на собі його сліди та/або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи є предметом, об`єктом кримінально протиправних дій, чи набуті кримінально протиправним шляхом, тобто мають ознаки речових доказів;

6)постанова про речові докази необґрунтована та формальна.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 07.01.2026, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 08.01.2026 клопотання разом з додатками передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та детектив Бюро економічної безпеки України ОСОБА_5 заперечували проти клопотання адвоката про скасування арешту майна, зазначивши, що досудове розслідування триває, арештоване майно є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Заслухавши позиції учасників справи, дослідивши наявні у клопотанні матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

Приписами ст.ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, детективами Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 26.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.12.2025 (справа № 761/48096/25) накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку у період з 12.11.2025 - 13.11.2025 автозаправної станції за адресою: м. Одеса, вул. Хутірська, в межах географічних координат згідно з додатком Google maps: 46.5015797, 30.6773877; 46.5013062, 30.6776771; 46.5019385, 30.6773552; 46.5017786, 30.6766149, кадастровий номер земельної ділянки відповідно до відомостей з Публічної кадастрової карти України :66:022:0002, а саме на: модульний паливно-роздавальний комплекс, який складається з наземного резервуару №0057/20, об`ємом 30 000 л. та під`єднаної до нього паливно-роздавальної колонки QUANTIUM 100N, серійний номер D0528015; рідину з характерним запахом паливно-мастильних матеріалів у кількості 14 163 л.; мобільний телефон «Motog24» з сім-картою НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; системний блок у корпусі чорного кольору (без ідентифікаційних даних); копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «АЛМА РІТЕЙЛ» (); копія ліцензії №2000117 на право роздрібної торгівлі пальним ТОВ «АЛМА РІТЕЙЛ» (); товарно-транспортна накладна на відпуск нафтопродуктів №51654 від 09.11.2025; зошит в обкладинці з малюнком у вигляді автомобіля та друкованим текстом, а також рукописним текстом.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Зазначена процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

У той же час, оцінюючи наведені заявником доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту майна.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, в рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини» ЄСПЛ, оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п.195). Крім того, в п. 203 рішення у наведеній справі ЄСПЛ, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Таким чином, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право користуватись та/або розпоряджатись ним, зокрема до завершення проведення експертного дослідження, завершення кримінального провадження тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000025 від 26.05.2025 наразі триває.

Слідчий суддя зазначає, що арешт на майно, яке є предметом клопотання, накладено 02.12.2025 з метою забезпечення збереження речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема обставин, які досліджуються під час досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що такий арешт є доцільним, у тому числі і на цей момент.

Викладена фабула кримінального провадження у сукупності з дослідженими матеріалами справи, свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що матеріали клопотання не містять достатнього документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала в ньому потреба.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено, що потреба у застосуванні арешту відпала, оскільки кримінальне провадження на теперішній час триває, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів. Під час розгляду клопотання про скасування арешту не встановлено, що майно, на яке ухвалою слідчого судді накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань матеріали, з урахуванням вищенаведеного, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 22, 98, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «АЛМА РІТЕЙЛ» (), про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 02.12.2025 (справа № 761/48096/25) у кримінальному провадженні № 0000025 від 26.05.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1