ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/299/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2026 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення слідчого про підозру від 5 грудня 2025 року відносно ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

20 лютого 2026 року до Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення слідчого про підозру від 5 грудня 2025 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 року.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_7 вказувала, що 3 грудня 2025 року слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України. Вказане повідомлення датоване 3 грудня 2025 року, однак фактично вручене лише 5 грудня 2025 року, тобто з порушенням встановленого порядку. Вважає повідомлення про підозру незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з огляду на порушення строків вручення підозри, жодних доказів неможливості вручення в день складення матеріали справи не містять. Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_8 інкримінується несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме вплив постійним магнітним полем на лічильник та коректор газу, що призвело до спотворення обробки інформації, однак, об`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ст. 361 КК України, передбачає втручання в роботу автоматизованої системи, тобто зміну режиму її роботи, блокування, знищення або підміну інформації саме програмними чи технічними засобами, спрямованими на подолання систем захисту. У даному випадку: не доведено, що втручання відбувалося саме в інформаційну (автоматизовану) систему; не надано доказів того, що ОСОБА_8 мав доступ до програмного забезпечення, серверів АТ «Запоріжгаз» або каналів передачі даних; вплив магнітним полем на лічильник (якщо такий мав місце) не є втручанням в роботу автоматизованої системи в розумінні ст. 361 КК України, оскільки це фізичний вплив на прилад обліку, а не на процеси обробки, зберігання чи передачі інформації в системі; висновки щодо «спотворення процесу обробки інформації» є припущеннями, не підтвердженими відповідними експертизами (комп`ютерно-технічною, телекомунікаційною тощо). Також вважає, що не доведено попередньої змови групи осіб (змову між ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ), оскільки матеріали справи не містять жодних фактичних даних, які б підтверджували: час, місце та обставини укладення такої змови; розподіл ролей між учасниками; наявність спільних дій, узгоджених та скоординованих саме для вчинення інкримінованого злочину. Зазначає про відсутність доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається: не встановлено точного часу втручання (вказано «не пізніше 02.08.2024» та «у період з 06.10.2025 по 20.10.2025», що є припущеннями); не надано доказів, що саме дії ОСОБА_8 призвели до змін у роботі лічильника; не зафіксовано фактів його безпосереднього доступу до лічильника чи коректора; транспортування газу іншими особами та його реалізація не можуть автоматично свідчити про причетність ОСОБА_8 до втручання в роботу автоматизованої системи. Під час вручення підозри ОСОБА_8 не було роз`яснено у повному обсязі права, передбачені ст. 42 КПК України, не надано можливості скористатися правовою допомогою захисника на стадії вручення підозри, що є додатковим порушенням процедури.

Просила скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 року, складене 3 грудня 2025 року, слідчим ОСОБА_9 , зобов`язати уповноважених осіб органу досудового розслідування утриматися від вчинення процесуальних дій, пов`язаних із врученням нової підозри без усунення зазначених порушень.

Відмовляючи у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя зазначив, що зміст повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч. 5 ст. 361 КК України узгоджується з вимогами вказаної статті, у повідомленні про підозру зазначається стислий виклад фактичних обставин злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, які відомі на момент здійснення повідомлення про підозру.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою її скаргу задовольнити, скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 року, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (неправильною кваліфікацією).

В обґрунтування скарги вказує, що органом досудового розслідування інкримінується ОСОБА_8 несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем шляхом впливу постійним магнітним полем на лічильник та коректор газу, однак об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 361 КК України, полягає у втручанні саме в роботу автоматизованої системи обробки інформації, а не у фізичному впливу на обладнання.

Звертає увагу на те, що у даному випадку не доведено, що ОСОБА_8 мав доступ до програмного коду, серверів АТ «Запоріжгаз» або каналів передачі даних, фізичний вплив на лічильник (якщо він мав місце) є впливом на прилад обліку (обладнання), а не на інформаційну систему, спотворення показів лічильника внаслідок його зупинки є наслідком фізичного втручання в роботу механізму, а не несанкціонованого втручання в роботу автоматизованої системи обробки даних.

У судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу без доповнень та просила її задовольнити.

Прокурор просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді вважала законною, обґрунтованою та просила залишити її без змін.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , прокурора, перевіривши матеріали справи і провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України.

Зокрема, ч.ч. 1-3 ст. 276 КПК України визначають вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, встановленим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Згідно з положеннями ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано в повному обсязі.

Так, 20 лютого 2026 року адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подала до слідчого судді скаргу на зазначене повідомлення про підозру, в якій просила його скасувати.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, дійшов до висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з чим погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Так, як встановлено з матеріалів провадження, за №0000014 були внесені до ЄРДР відомості за правової кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 361 КК України.

Із наявного в матеріалах скарги повідомлення про підозру слідує, що воно складене 3 грудня 2025 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, та 5 грудня 2025 року об 09 год. 53 хв. вручено ОСОБА_8 (а.с. 8-13).

Постановою слідчого від 11 грудня 2025 року здійснено уточнення дати складання повідомлення про підозру ОСОБА_8 , а саме, замість 3 грудня 2025 року, зазначено правильну дату складання повідомлення про підозру - 5 грудня 2025 року.

На переконання колегії суддів, повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, що цілком слушно було враховано слідчим суддею.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Крім того, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії досудового розслідування, суд оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`явити до наданих доказів таких високих вимог, як при формуванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Оцінюючи в сукупності обставини провадження, колегія суддів вважає, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, є обґрунтованою, у розумінні практики Європейського суду з прав людини.

З приводу доводів сторони захисту, які фактично лише зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України слід зазначити, що оскільки, з`ясування вказаних обставин не є предметом доказування при розгляді скарги на повідомлення про підозру, яке здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на стадії досудового розслідування, а як вже вище зазначалось може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.

Крім того, у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності таких доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Відтак, колегія суддів вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства.

Таким чином, враховуючи те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, зокрема: воно складено уповноваженим слідчим; у ньому зазначено прізвище та посада вказаного слідчого, який здійснював повідомлення; анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце реєстрації та проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінальних правопорушень із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , у тому числі час, місце його вчинення; а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру; містить підпис слідчого, який здійснив повідомлення та прокурора, яким було погоджено, колегія суддів приходить до висновку, що стороною захисту не доведено наявності обставин, які свідчать про наявність підстав для скасування повідомлення про підозру від 5 грудня 2025 року.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, за яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 277-278, 303, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на повідомлення слідчого про підозру від 5 грудня 2025 року відносно ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України у кримінальному провадженні №0000014 від 4 лютого 2025 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4