Справа № 274/446/26
Провадження №1-кп/0274/515/26
ВИРОК

Іменем України

11.03.2026 м.Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 02.01.2026, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малосілка, Бердичівський район, Житомирська область, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, має на утримані трьох неповнолітніх дітей, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Згідно з обвинувальним актом встановлено, що постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.08.2025 у справі №274/4258/25, яка набрала законної сили 30.08.2025 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Однак у ОСОБА_4 , який достовірно знав про наявність вказаної постанови суду, яка набрала законної сили 30.08.2025, та будучи ознайомленим з нею раніше, а саме 04.10.2025, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці виник злочинний умисел, спрямований на її невиконання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду від 20.08.2025 щодо позбавлення права керування транспортними засобами строком на 5 років та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки й свідомо бажаючи їх настання, вчинив дії щодо умисного невиконання постанови суду, а саме будучи позбавлений права керування транспортними засобами строком на 5 років, 01.01.2026 близько 15 год. 31 хв керував транспортним засобом марки «Opel Vectra» р/н НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Низгірецькій в м. Бердичів, та був зупинений працівниками СРПП Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області. Тим самим своїми умисними діями ОСОБА_4 умисно не виконав постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.08.2025 у справі №274/4258/25, яка набрала законної сили та якою його позбавлено права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, тобто умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

19 січня 2026 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному вище діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , а саме, у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам при наданні згоди потерпілим на укладення такої угоди.

Згідно ч.3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді. Обвинувачений вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав угоду та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке згідно ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 , цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд враховує характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується посередньо, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, а також обставину, що пом`якшує його покарання - щире каяття, відсутність обставин, що його обтяжують, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 19 січня 2026 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1