Справа № 496/4356/24
Провадження № 1-кп/496/36/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до ЄРДР від 06.06.2024 року за № 0000154 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого, за ч. 4 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується в тому, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану», 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 введено на території України воєнний стан, який продовжено на підставі Указів Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 р. № 757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 06.05.2023 № 254/2023, від 27.07.2023 №451/2023, від 10.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року № 49/2024, від 06.05.2024 року № 271/2024. 06.06.2024 близько 12 год. 00 хв., більш точного часу досудовим слідством не встановлено, маючи умисел направлений на таємне заволодіння чужим майном, знаходячись за запрошенням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в кімнаті його будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , визначив предметом свого злочинного посягання майно, що належить останньому. Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, бажаючи протиправно обернути чуже майно на свою користь шляхом крадіжки, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, переконавшись в таємності своїх дій, скориставшись тим, що ОСОБА_5 заснув, викрав з підлоги біля ліжка останнього мобільний телефон «XIAOMI REDMI 9», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , синього кольору, модель: M2004J19AG, ринкова вартість якого з урахуванням зносу та експлуатації становить 2050,00 грн. (дві тисячі п`ятдесят гривень 00 копійок), після чого з вказаним майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв своїми діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 2050,00 грн. (дві тисячі п`ятдесят гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

11.03.2026 року на адресу суду від прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Клопотання обґрунтоване тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн, віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність. Тож, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, за викладених підстав просила закрити кримінальне провадження, так як інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення підлягає декриміналізації.

У судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора. Надав свою згоду на закриття кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_5 до суду не з`явився, подано заяву про розгляд справи у його відсутність. У заяві також зазначив, що до обвинуваченого претензій морального, фізичного та майнового характеру не має. Цивільний позов заявляти не буде так як матеріальна шкода йому відшкодовано в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання захисника обґрунтоване та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Верховна Рада України 18.07.2024 прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX, який набув чинності 09.08.2024.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частиною першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені особою, яка три і більше разів протягом року піддавалася адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, - тягнуть за собою накладення штрафу від шестисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб».

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Згідно ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з формулюванням обвинувачення ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 06.06.2024 та своїми протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 2050,00 гривень, у зв`язку із чим дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Ураховуючи те, що вартість інкримінованого ОСОБА_6 таємно викраденого майна становить 2050,00 та є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме: 3028.00 гривень у 2024 році, відповідно таке діяння ОСОБА_4 не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як слідує з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підлягає закриттю на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Також, суд дійшов висновку про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 документально підтвердженні витрати за проведення експертизи в розмірі 378,64 гривень.

Керуючись ст. 5 КК України, ст. 284, 370-372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у кримінальному провадженні - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР від 06.06.2024 року за № 0000154 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмір 378,64 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1