ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/817/26 Справа № 207/5883/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника ОСОБА_8 на вирок Південного районного суду міста Кам`янського від 28 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000066 від 23 січня 2023 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Вироком Південного районного суду міста Кам`янського від 28 жовтня 2025 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

За обставин, детально викладених у вироку, ОСОБА_7 у невстановлений під час досудового розслідування дату та час, в невстановленому місці, з невстановленого джерела, незаконно придбав з метою подальшого збуту речовину рослинного походження зеленого кольору в кількості не менше 2,032 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс 1,748 г, який почав незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

08.03.2023, приблизно о 15 год. 50 хв., ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , продав за грошові кошти в сумі 400 грн., ОСОБА_10 , раніше придбаний ним наркотичний засіб канабіс, у паперовому згортку, в кількості не менше 2,032 г.

Після чого, ОСОБА_10 добровільно видав співробітникам поліції вищевказаний паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору в кількості не менше 2,032 г., яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,748 г.

Крім того, ОСОБА_7 , у невстановлені під час досудового розслідування дату і час, в невстановленому під час досудового розслідування місці повторно, незаконно придбав у невстановлений слідством спосіб речовину рослинного походження зеленого кольору, в кількості не менше 867,623 г, яка містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, який почав незаконно зберігати з метою збуту.

ОСОБА_7 , переніс вищевказаний наркотичний засіб до місця свого мешкання: АДРЕСА_2 , де почав його незаконно зберігати, з метою збуту, до моменту його вилучення, а саме до проведення обшуку за вказаною адресою.

В ході проведення обшуку 13 вересня 2023 року, в період часу з 06 год. 10 хв. по 07 год. 18 хв., працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_7 за вказаною адресою було виявлено та вилучено в трьох поліетиленових пакетах подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору в кількості не менш 22,704 г, 72,677 г, 892,375 г, в скляній банці подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору в кількості не менш 21,108 г, які є канабісом, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно: 19,525 г, 62,502 г, 767,443 г, 18,153 г (загальною масою 867,623 г), який ОСОБА_7 , будучи офіційно не працевлаштованим, немаючи офіційних доходів, незаконно придбав та зберігав з метою збуту, що відноситься до великого розміру наркотичного засобу.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальненні доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор, не оскаржуючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією, відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК конфіскувати у власність держави знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме грошові кошти в сумі 2960 грн, мобільний телефон Redmi 5, в іншій частині вирок залишити без змін.

На думку прокурора, ухвалення даного вироку стосовно ОСОБА_7 судом не досягнуто мети покарання. Суд першої інстанції недостатньо врахував підвищену ступінь суспільної небезпеки інкримінованих злочинів, які відносяться до категорії тяжких та пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, призводять до поширення серед населення захворювання на наркоманію та інші тяжкі захворювання, від яких щороку помирають тисячі людей, а незаконне реалізація вказаних речовин перш за все порушує встановлений законодавством порядок їх обігу, внаслідок якого задовольняється незаконний попит на наркотичні засоби. ОСОБА_7 цілковито усвідомлюючи, що за ці дії передбачена кримінальна відповідальність, з корисливих мотивів, знаючи про шкідливість вживання наркотичних засобів, здійснював їх збут. Судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання, обвинувачений вину не визнав. Прокурор вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необґрунтовано м`яким та недостатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Крім того, в порушення вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК суд не застосував спеціальну конфіскацію у власність держави грошей, одержаних внаслідок вчинення кримінального правопорушення та мобільного телефону, яким користувався обвинувачений.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати через невідповідність висновків суду фактичних обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на незаконність та необґрунтованість вироку без належної оцінки судом досліджених доказів, а вина обвинуваченого в ході судового розгляду не доведена. Свідки, які були допитані в судовому засіданні в більшості не підтвердили факту вчинення ОСОБА_7 злочину. Також під час дослідження матеріалів справи на відеозаписі оперативної закупівлі відсутні звук, тому цей доказ є недопустимим. Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ґрунтуються на припущеннях та не відповідають фактичних обставинам справи.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На думку обвинуваченого, судовий розгляд відбувався з грубим порушенням норм КПК, Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказує про відсутність доказів його вини у вчиненні інкримінованих злочинів, умислу та мету збуту не доведено. Обвинувачений частково визнав вину лише щодо зберігання наркотичного засобу, а збут підтверджується лише словами наркозалежного свідка ОСОБА_10 . Вважає, що покази ОСОБА_10 щодо домовленості про зустріч з обвинуваченим та передачі грошей не підтверджуються аудіофіксацією. Протокол про результати негласної слідчої дії не підтверджено факт придбання наркотичного засобу свідком ОСОБА_10 , оскільки не доведено чи останній купує чи забирає те, що залишив напередодні. Вилучення у ОСОБА_10 паперового згортка з зеленою речовиною рослинного походження, який він отримав на відеозапису, проводилося без відео- аудіозапису. Також у висновку експерта № СЕ-19/104-23/33304 від 26.09.2023 відсутня місткість психоактивного компоненту тетро-гідро-канабінол. Вказує, що не відповідає дійсності висновки суду, що він не заперечував обставини, відображені на відеозаписі закупівлі, а також по другому епізоду взагалі відсутні свідки та відеодокази закупівлі та збуту наркотичних засобів.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу прокурора та з підстав, викладених в ній, просив її задовольнити та заперечував проти задоволення апеляційних скарг сторони захисту.

В судовому засіданні захисник в режимі відеоконференції та обвинувачений підтримали подані ними апеляційні скарги та з підстав, викладених в них, просили їх задовольнити, вирок суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції, а також заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіривши доводи апеляційних скарг сторони захисту, висновки суду першої інстанції та докази, які суд поклав в основу вироку на підтвердження встановлених ним фактичних обставин кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про їх необґрунтованість, а вирок суду є законним, обґрунтованим та ухваленим у відповідності до зазначених вище вимог закону, які суд першої інстанції виконав належним чином, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 в його вчиненні, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та ретельно дослідженими судом доказами, вказаними у вироку.

Зокрема, обґрунтовуючи висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 суд правильно поклав в основу вироку показання свідка ОСОБА_10 , який за добровільною згодою брав участь у проведенні оперативної закупки у ОСОБА_7 наркотичних засобів, та підтвердив, що йому працівники поліції вручили 400 грн, купюрами по 200 грн кожна, встановили камеру на одяг, подзвонивши ОСОБА_7 і домовившись про зустріч, одразу з понятими та працівниками поліції виїхали до нього, де у квартирі він віддав ОСОБА_7 ці грошові кошти, а той йому паперовий згорток конусоподібної форми, в якому знаходилося суцвіття канабісу, після чого свідок повернувся до автомобіля працівників поліції, де в присутності понятих видав цей паперовий згорток. Також пояснив, що до цього як мінімум двічі купував у ОСОБА_7 канабіс.

Вказані покази повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були присутні як поняті під час проведення оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_7 та підтвердили, що в їх присутності в приміщенні відділу поліції був оглянутий чоловік, його одяг, який при собі мав лише телефон та ключі, він проводив закупку, йому вручили грошові кошти в розмірі 400 грн, купюрами по 200 грн кожна, номери яких переписали, останній комусь подзвонив, домовившись про зустріч, і машиною виїхали на обумовлене місце, прибувши до будинку № 150 по пр. Аношкіна в м. Кам`янському, ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_13 , після чого зайшов до під`їзду і через хвилин 7 повернувся до автомобіля, де видав працівникам поліції паперовий згорток конусоподібної форми, в якому знаходилася рослинна речовина зеленого кольору, був складений протокол, який свідки підписали.

Твердження сторони захисту в апеляційних скаргах, що свідки не підтвердили факту вчинення ОСОБА_7 інкримінованого злочину, а збут наркотичних засобів підтверджується лише словами наркозалежного свідка ОСОБА_10 є неспроможними та спростовуються дослідженими в ході судового розгляду судом першої інстанції письмовими доказами.

Відповідно до протоколів про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину, з долученим відеоаудіозаписом на цифровому носії, зафіксований процес проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу канабіс свідком ОСОБА_10 в обвинуваченого ОСОБА_7 , під час якого видно, як останній передає свідкові паперовий згорток з речовиною рослинного походження зеленого кольору, який потім був виданий свідком та долучений як речовий доказ до провадження.

В апеляційних скаргах захисник та обвинувачений стверджують, що на відеозаписі оперативної закупівлі відсутній звук, тому цей доказ є недопустимим. Водночас той факт, що аудіо запис на даному відеозаписі з технічних причин не відтворюється не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою визнання доказів недопустимими, при цьому на відеозаписі видно як ОСОБА_10 передає грошові кошти обвинуваченому, а останній передає свідкові паперовий згорток конусоподібної форми.

Згідно з протоколом огляду речей від 08.03.2023 проведено огляд паперового згортку конусоподібної форми, в якому знаходилося суцвіття канабісу, який добровільно надав свідок ОСОБА_10 , а висновком експерта № СЕ-19/104-23/10402-НЗПРАП від 03.04.2023 підтверджено, що надана на експертизу 17.03.2023 року речовина масою 2,032 г, вилучена 08.03.2023 під час оперативної закупки, містить психоактивний компонет коноплі тетрагідроканабінол є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 1,748 г.

Версія обвинуваченого про недоведеність збуту ним наркотичного засобу свідкові ОСОБА_10 є неспроможною та повністю спростовується вищевикладеними показами свідків, які підтвердили факт збуту наркотичного засобу ОСОБА_10 . Дані покази свідків є послідовними, незмінними, повністю узгоджуються між собою, а також з дослідженими судом в ході судового розгляду письмовими доказами. При цьому аналогічні доводи обвинуваченого були предметом перевірки судом першої інстанції, який надав їм належну правову оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Непереконливими є твердження апеляційної скарги обвинуваченого, що по другому епізоду взагалі відсутні докази закупівлі та збуту наркотичних засобів з огляду на таке.

На підставі ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 07.03.2023 надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, яка полягає у фіксації змісту телефонних розмов, іншої інформації, сигналів СМС, ММС-повідомлень, які передаються телефонними каналами зв`язку абонента номера телефону, яким користується ОСОБА_7 , яка проводилася з 22.03.2023.

Протоколами про результати проведення НСРД від 02.05.2023 підтверджено систематичне спілкування ОСОБА_7 з різними особами щодо продажу наркотичних засобів.

В ході проведення обшуку 13 вересня 2023 року згідно з протоколом та відеозапису його проведення від 13.09.2023 в період часу з 06 год. 10 хв. по 07 год. 18 хв. працівниками поліції за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено, зокрема: скляну банку, всередині якої знаходиться подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору у висушеному стані, ваги електричні із залишками речовини зеленого кольору рослинного походження, три поліетиленові пакети із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, фрагмент пляшки із нашаруванням речовини коричневого кольору.

Висновками експертів № СЕ-19/104-23/33305-НЗПРАП від 25.09.2023, № СЕ-19/104-23/33317-НЗПРАП від 27.09.2023, СЕ-19/104-23/33304 від 26.09.2023 підтверджено, що на поверхні фрагмента пластикової пляшки, яку було вилучено під час обшуку за адресою: м. Кам`янське, пр. Аношкіна, 150-18, в горловині якої знаходиться металевий наперсток наявні нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено-екстракту канабісу, маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,0549 г.; на поверхні пластикової пляшки, яку було вилучено в ході обшуку 13.09.2023 виявлено екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить 0,1663г.; надані на експертизу 22.09.2023 речовини масою 22,704 г., 72,677г., 892,375г., є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить відповідно 19,525г, 62,502г, 767,443г.; надана на експертизу 22.09.2023 речовина масою 21,108г є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 18,153г.

Крім того, відповідно до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.01.2023 за участю свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , останні вказали на обвинуваченого ОСОБА_7 як на особу, в якої придбали канабіс.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що факт систематичного збуту наркотичних засобів обвинуваченим підтверджуються протоколами за результатами проведення НСРД шляхом прослуховування мобільного номера телефону ОСОБА_7 протягом тривалого часу, з яких спостерігається постійна розмова про збут наркотичних засобів, виявленням та вилученням за місцем його проживання наркотичних засобів у великому розмірі, а свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_10 впізнали обвинуваченого як особу, в якої купували канабіс.

Доводи обвинуваченого, що наркотичний засіб зберігав для власного споживання, не маючи умисел на його збут, спростовується кількістю вилучених наркотичних засобів та наявністю електричних вагів із залишками речовини зеленого кольору рослинного походження.

При цьому апеляційний суд враховує висновки Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені в постанові від 24 липня 2024 року у справі № 161/9184/22, провадження № 51-2741км23, зокрема, що для вирішення питання щодо кваліфікації злочину, пов`язаного з незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини справи, які характеризують мотиви, наміри особи під час здійсненні нею такого придбання та зберігання.

Так, про умисел на збут наркотичних засобів та психотропних речовин може свідчити великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування й розфасування.

Водночас в даному кримінальному провадженні загальна маса вилучених за місцем проживання ОСОБА_7 наркотичних засобів становить 867,623 г, що є великим розміром, під час прослуховування телефону останнього постійно йшла мова про продаж наркотичних засобів, що в сукупності з іншими дослідженими доказами свідчить про наявність умислу в обвинуваченого саме на його збут.

Усупереч твердженням у поданих апеляційних скаргах місцевий суд, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, дав їм належну та мотивовану оцінку в аспекті ст. 94 КПК з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також з`ясував передбачені ст. 91 КПК обставини, що належать до предмета доказування в межах пред`явленого обвинувачення й обґрунтовано вирішив, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 307 КК. У зв`язку з чим доводи сторони захисту є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Переконливих та достатніх доводів, які би ставили під сумнів додержання судом приписів статей 84, 91, 94 КПК, правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння, апеляційні скарги не містять.

Із матеріалів кримінального провадження, журналу судового розгляду та його звукозапису, вбачається, що суд повно та всебічно дослідив всі обставини кримінального провадження, вирішив у відповідності до закону клопотання сторін, належним чином перевірив версію сторони захисту і виклав переконливі мотиви в її спростування, які ґрунтуються на досліджених доказах, яким дав належну правову оцінку та з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування ухваленого щодо ОСОБА_7 вироку і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. ст. 412, 415 КПК під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не встановлено, у зв`язку з чим апеляційні скарги обвинуваченого та захисника слід залишити без задоволення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного обвинуваченому покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК покарання має на меті не тільки виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а й кару. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Під час обрання виду і міри покарання, суд першої інстанції належним чином врахував обставини та тяжкість вчиненого злочину, який відносяться до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який не визнав вину в інкримінованому правопорушенні та не розкаявся, згідно з довідкою КНП КМР «Міська лікарня № 1 знаходився в реєстрі у лікаря нарколога з 2004 року з діагнозом психічні та поведінкові розлади в результаті вживання опіатів, синдром залежності F11.2 відповідно міжнародної класифікації хвороб-10 «Психічні розлади та розлади поведінки» 1999, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, не працював, будучи працездатним. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання судом не встановлено.

З огляду на наведене, місцевий суд дійшов переконливого висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті, наближеному до мінімального, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, а покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, призначене обвинуваченому у відповідності з положеннями статей 50, 65 КК з належним врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, відомостей про його особу та врахуванням обставин даного конкретного кримінального провадження і таке покарання, на переконання апеляційного суду, є справедливим, законним та співмірним з тяжкістю та характеру вчиненого злочину.

Статтею 414 КПК як одну з підстав для зміни вироку визначено невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Так, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

На переконання апеляційного суду, всупереч твердженням прокурора в апеляційній скарзі, всі обставини, які впливають на вид і розмір покарання враховані місцевим судом належним чином, тому призначене йому покарання відповідає принципам законності, невідворотності та співмірності, і є достатнім для досягнення цілей покарання, у зв`язку з чим відповідні доводи сторони обвинувачення є неспроможними та не можуть бути задоволеними.

Водночас, слушними є доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування судом першої інстанції спеціальної конфіскації відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 96-1 КК спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян... Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 96-2 КК спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

З оскарженого вироку слідує, що суд першої інстанції грошові кошти в сумі 2960 гривень та мобільний телефон Redmi 5, яким користувався ОСОБА_7 , про які зазначає в апеляційній скарзі прокурор, були визнані речовими доказами та за вироком суду звернуті на користь держави під час вирішення питання про долю речових доказів в порядку, передбаченому ст. 100 КПК, в той час, як суд мав застосувати положення закону України про кримінальну відповідальність про спеціальну конфіскацію (статті 96-1 та 96-2 КК) та застосувати саме цей захід кримінально-правового характеру.

За правилами ч. 1 ст. 408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, що прямо зазначені у вказаній нормі закону, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Крім того, з положень п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК вбачається, що виправлення помилки, допущеної судом першої інстанції, яка стосується лише майнових інтересів обвинуваченого та не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення, здійснюється шляхом зміни вироку навіть у тому випадку, якщо при цьому майнові інтереси обвинуваченого зазнають додаткових обмежень.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції прийняв рішення конфіскувати вищезазначені грошові кошти та мобільний телефон обвинуваченого, тому під час вирішення питання форми судового рішення, яким можливо виправити вищезазначений недолік судового рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції також враховує, що при застосуванні спеціальної конфіскації майнові інтереси обвинуваченого ОСОБА_7 не зазнають змін порівняно з оскарженим вироком, оскільки зазначені речові докази і так конфісковано, тільки з інших правових підстав і в даному випадку відбувається не більше ніж уточнення правової підстави, згідно з якою відповідне майно у будь-якому випадку вибуває з його володіння.

Такі висновки суду узгоджуються і з положеннями ч. 9 ст. 100 КПК, відповідно до яких питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлений в постанові від 16 вересня 2024 року у справі № 183/4229/23, провадження № 51-5837 кмо 23, відповідно до якого застосування згідно положень статей 96-1, 96-2 КК судом апеляційної інстанції спеціальної конфіскації не є тим «іншим випадком», передбаченим ч. 1 ст. 421 КПК, що погіршує становище обвинуваченого. Відповідно до статей 408, 420 та 421 КПК, рішення апеляційного суду, яким застосовується спеціальна конфіскація, постановляється у формі ухвали.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Таким чином, суд першої інстанції не застосував закон України, що підлягає застосуванню, а саме положень статей 96-1, 96-2 КК, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та є підставою для зміни вироку суду, оскільки зазначене не погіршує становище обвинуваченого ОСОБА_7 .

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, та часткову обґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, тому її слід задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції змінити, застосувавши спеціальну конфіскацію відповідно до статей 96-1, 96-2 КК.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 408 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Південного районного суду міста Кам`янського від 28 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України змінити.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 2960 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень, мобільний телефон Redmi5 imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою, яка утримується під вартою в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4