Справа № 951/796/25
Провадження №1-кп/951/16/2026
УХВАЛА

02 березня 2026 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 ,

під час судового засідання в залі суду в селищі Козова в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.182 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Козівському районному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.182 КК України.

На стадії судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження стосовно нього в частині обвинувачення за ч. 1 ст. 182 КК України, мотивуючи це тим, що 31.12.2025 йому було вручено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 182 КК України. Однак, всупереч вимогам пункту 1 частини 3 статті 219 КПК України, досудове розслідування протягом сімдесяти двох годин завершене не було. Натомість 05.01.2026 прокурор виніс постанову про повернення матеріалів вказаного кримінального провадження дізнавачу, після чого матеріали того ж дня були направлені дізнавачу для продовження досудового розслідування. Разом із тим, як наголошує сторона захисту, постанову про продовження строку досудового розслідування винесено не було. У зв`язку з цим усі подальші слідчі (розшукові) та процесуальні дії є незаконними, оскільки сторона обвинувачення, не продовживши строк досудового розслідування, порушила вказаний строк. Зазначене, на переконання сторони захисту, є підставою для закриття кримінального провадження відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому звертається увага на те, що підставами для винесення прокурором вказаної постанови та визначення строку дізнання не у межах сімдесяти двох годин, а строком у двадцять днів, була необхідність роз`яснення потерпілій ОСОБА_9 її права звернутися із заявою про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за фактом можливого вчинення щодо неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України, у порядку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Водночас суд, ухвалою від 05.02.2026 відмовивши у задоволенні аналогічного клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 182 КК України з підстав, визначених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, не надав оцінки наведеному формулюванню постанови прокурора від 05.01.2026, згідно з яким підставою для прийняття відповідного рішення була не позиція підозрюваного (на цей час - обвинуваченого) ОСОБА_5 щодо невизнання ним своєї вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а інші обставини. За таких обставин сторона захисту вважає, що у сторони обвинувачення не виникло правових підстав для здійснення досудового розслідування у формі дізнання у межах двадцятиденного строку, передбаченого пунктом 2 частини 3 статті 219 КПК України, а отже було порушено строки досудового розслідування, що обумовлює необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. Зауважує, що прокурор та дізнавач після спливу сімдесяти двох годин з моменту повідомлення про підозру в даному разі не міг вчиняти жодних процесуальних дій чи приймати рішень, оскільки строк досудового розслідування закінчився.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_10 підтримали вказане клопотання.

Прокурор заперечив проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що 31.12.2025 обвинуваченому ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 182 КПК України. 02.01.2026 під час допиту в статусі підозрюваного ОСОБА_5 не визнав своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру. З огляду на те, що такі обставини свідчили про заперечення ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, у сторони обвинувачення виникло право на проведення дізнання в межах двадцятиденного строку, визначеного пунктом 2 ч. 3 ст. 219 КПК України. Надалі постановою прокурора від 05.01.2026 було визначено строк досудового розслідування у межах передбаченого пунктом 2 ч. 3 ст. 219 КПК України двадцятиденного строку. У подальшому, 07.01.2026, підозрюваному ОСОБА_5 було вручено обвинувальний акт разом із реєстром матеріалів досудового розслідування та копіями матеріалів кримінального провадження. Того ж дня, 07.01.2026, обвинувальний акт з додатками було направлено до суду. Крім того, на переконання прокурора, відповідно до положень пункту 2 ч. 3 ст. 219 КПК України, навіть за відсутності постанови прокурора про продовження строку досудового розслідування, такий строк у цьому кримінальному провадженні становить двадцять діб, а отже він не є пропущеним.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник - адвокат ОСОБА_8 просили відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту, вважають що строки досудового розслідування стороною обвинувачення порушені не були.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи

Як вбачається з обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, у цьому кримінальному провадженні 26.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості у кримінальному провадженні № 0000172.

У ході досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні 31.12.2025 дізнавач СД ВП № 1 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_5 про підозру за ч.1 ст.182 КК України.

Таким чином, з 31.12.2025 почав перебіг строк (сімдесят дві години або двадцять діб) проведення досудового розслідування з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, визначений ч. 3 ст. 219 КПК України.

Отже, зважаючи на чітко визначені кримінальним процесуальним законом строки, протягом вищевказаного строку, стороною обвинувачення мав бути складений обвинувальний акт, і справу мало бути направлено до суду.

Як вже було встановлено у судовому засіданні, в процесі допиту ОСОБА_5 як підозрюваного він своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.182 КК України відповідно до викладених у письмовому повідомленні про підозру обставин не визнав.

Також у постанові прокурора від 05.01.2026 на другій її сторінці чітко описано, що підставою визначення двадцятиденного строку досудового розслідування послужило невизнання своєї вини підозрюваним ОСОБА_5 .

Положеннями кримінального процесуального закону, закріпленими у статтях 219, 294-295 КПК України, законодавець визначив строки досудового розслідування, порядок їх обчислення та продовження.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 283 КПК України, де передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Таким чином, згідно зі статтями 5, 100, 115, ч. 1 ст.291 та ч. 2 ст.283 КПК України, прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти обвинувальний акт у кримінальному провадженні у межах строку досудового розслідування.

Так, ч. 3 ст. 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено зокрема,

- протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;

- протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім.

На думку суду органи досудового розслідування цілком логічно дійшли висновку про невизнання підозрюваним своєї вини в інкримінованому йому діянні.

За таких обставин КПК України чітко визначено строк досудового розслідування 20 діб з дня повідомлення про підозру.

При цьому КПК не визначає обов`язку продовження строку досудового розслідування, позаяк строк вже встановлений ч.3 ст. 219 КПК України при наявності чітко визначених обставин :

- невизнання вини підозрюваним;

- необхідності проведення додаткових слідчих(розшукових ) дій;

- вчинення кримінального проступку неповнолітнім.

Ухвалення прокурором процесуального рішення у виді постанови про продовження строку досудового розслідування у даному випадку не передбачено КПК України, але, на думку суду, це не є порушенням будь-яких прав та свобод підозрюваного і не впливає на строк досудового розслідування, який прямо встановлений ч.3 ст.219 КПК України.

Також суд бере до уваги положення статті 301 КПК України, котра містить спеціальні норми щодо особливостей розслідування кримінальних проступків.

Частинами 1 та 2 статті 301 КПК України визначено, що дізнавач зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, подати прокурору всі зібрані матеріали дізнання разом із повідомленням про підозру, про що невідкладно письмово повідомляє підозрюваного, його захисника, законного представника, потерпілого. Прокурор зобов`язаний не пізніше трьох днів після отримання матеріалів дізнання разом з повідомленням про підозру, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, протягом двадцяти чотирьох годин здійснити одну із зазначених дій: 1) прийняти рішення про закриття кримінального провадження, а в разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, - про негайне звільнення затриманої особи; 2) повернути дізнавачу кримінальне провадження з письмовими вказівками про проведення процесуальних дій з одночасним продовженням строку дізнання до одного місяця та звільнити затриману особу (у разі затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу); 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або про звільнення від кримінальної відповідальності; 4) у разі встановлення ознак злочину направити кримінальне провадження для проведення досудового слідства.

Отже, враховуючи невизнання своєї вини підозрюваним ОСОБА_5 після повідомлення йому про підозру у сторони обвинувачення виникли підстави для визначення строку досудового розслідування, передбаченого пунктом 2 частини 3 статті 219 КПК України. Посилання у згаданій постанові від 05.01.2026 на необхідність роз`яснення потерпілій її процесуальних прав у межах визначеного двадцятиденного строку не суперечить вищевказаним підставам для визначення відповідних процесуальних строків та не скасовує і не змінює підстав для визначення строків досудового розслідування у межах двадцяти днів.

З досліджених у судовому засіданні під час вирішення згаданого клопотання сторони захисту даних вбачається, що дізнавач та прокурор діяли у межах визначених статтею 301 КПК України, а також статтею 219 КПК України процесуальних строків та відповідно до визначених вказаною статтею повноважень.

Таким чином, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні закінчувався 20.01.2026. Справа надійшла до Козівського районного суду Тернопільської області 07.01.2026.

За таких обставин суд вважає, що строки досудового розслідування не закінчилися, обвинувальний акт ОСОБА_5 було вручено, а справа надійшла до суду, в межах процесуальних строків досудового розслідування.

Підстави для продовження строку досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні відповідно до ч.4 ст.219 КПК України були відсутні, оскільки строк досудового розслідування у даному випадку, визначений п.2 ч.3 ст.219 КПК України.

Також наведені обставини вже були предметом дослідження під час підготовчого судового засідання 05.01.2026, і судом їм було надано процесуальну оцінку ухвалою від 05.01.2026. Інших обставин на спростування висновків суду стороною захисту не наведено.

Також сторона захисту посилалася на необхідність при вирішенні згаданого клопотання застосування правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 02.02.2026 у справі № 753/7396/23, провадженні № 51-5656кмп24, а також від 06.09.2022 у справі № 705/1850/21, провадженні № 51-5604км21. Водночас, посилання сторони захисту на зазначені постанови Верховного Суду є нерелевантним, оскільки висновки в них стосуються обставин, відмінних від обставин, установлених у цьому кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, підстав для закриття провадження з підстав, визначених п.10 частини 1 ст. 284 КПК України, не вбачається. Суд дійшов висновку, що вимоги клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 є безпідставними, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.1 ст.263 та ч. 1 ст.182 КК України, в частині його обвинувачення за ч. 1 ст.182 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено в залі судового засідання 02.03.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1