В И Р О К

іменем України

Справа № 126/694/26

Провадження № 1-кп/126/257/2026

"31" березня 2026 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду, в судовому засіданні, за відсутністю учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 19.03.2026 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Джулинка, Бершадського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше судимого:

- вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 03.12.2015 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 25.01.2016 за ч.1 ст. 162, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 13.06.2022 за ч. ч 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки та обов`язками, передбаченими ст. 76 КК України (ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 13.10.2025 звільнено від призначеного покарання на підставі ст. 78 КК України),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

20.02.2026 близько 23 год 00 хв ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_4 , вирішив проникнути до підсобного приміщення. Так, ОСОБА_3 порушуючи ст. 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена Резолюцією 217 А (ІІІ) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року та ст. 17 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 року, який набув чинності для України 23 березня 1976 року, згідно якої «…ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканість його житла… Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань», ст. 30 Конституції України, яка передбачає, що проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку є можливим виключно на підставі мотивованого рішення суду, не маючи такого рішення суду і інших законних підстав, а також дозволу ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла особи і бажаючи вчинити такі дії, умисно, протиправно, з метою здійснити крадіжку, взявши до рук каміння, зламав навісний замок та проник до підсобного приміщення, що розташоване за вищевказаною адресою, де здійснив крадіжку слюсарних лещат, вартість яких відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 25.03.2026 № СЕ-19/102-26/5613-ТВ становить 1983,33 грн.

ІІ.Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Судом обвинувальний акт розглянутий у спрощеному провадженні, без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники кримінального провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

Обвинувачений, ОСОБА_3 , подав заяву щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , у заяві обвинуваченого щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, підтвердила добровільність подання такої заяви останнім та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за їх відсутності.

Потерпіла, ОСОБА_4 , також надала заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Враховуючи викладені обставини, прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК надіслав до суду обвинувальний акт в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

ІІІ.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання: є рецедив злочинів.

ІV.Мотиви призначення покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

За приписами ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень буде обрання йому покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 162 КК України.

V.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не обирались.

Цивільний позов не заявлявся.

Щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 судових витрат, у справі, пов`язані із залученням експерта для проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1782, 80 грн. суд зазначає наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування, з метою визначення вартості належних потерпілій слюсарних лещат ТСБ-80, виробництва СРСР, які було у неї викрадено обвинуваченим, було проведено товарознавчу експертизу, за результатами якої встановлено, що їх вартість складає 1983,33 грн.

Однак, суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта не підлягають стягненню з обвинуваченого та підлягають віднесенню на рахунок держави, оскільки у відповідності до ст. 124 КПК України, витрати на проведення експертиз, підлягають стягненню з засудженого, лише при ухвалені судом обвинувального вироку, між тим, як стороною обвинувачення, ОСОБА_3 не пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення проти належної потерпілій власності.

Вказана правовий висновок викладений у постанові ОП ККС ВС від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 (провадження № 51-4251кмо21), а також у постанові Касаційний кримінальний суд Верховного Суду від 2 липня 2025 року по справі №202/7821/24.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК.

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК та призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, у сумі 1782,80 грн віднести на рахунок держави.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на слюсарні лещата ТСБ-80, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 23.03.2026 - скасувати.

Речовий доказ: слюсарні лещата ТСБ-80, які знаходяться на відповідальному зберіганні ус ОСОБА_4 , залишити їй як власниці.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1