ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1213/26 Справа № 210/3492/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року про відмову у задоволенні подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої ОСОБА_8 для відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року у задоволенні подання заступника начальника Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування покарання призначеного вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.04.2022 року за ч. 3 ст. 186 КК України стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що на час звернення до суду з поданням та його розгляду закінчився встановлений судом іспитовий строк для ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення подання відділу пробації. Зазначає, що неявки ОСОБА_8 на періодичну реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у період часу починаючи з 05.10.2022 року по 02.04.2025 року, та неповідомлення про причини неявки, свідчать про її злісне небажання стати на шлях виправлення і неможливість її виправлення в умовах суспільного проживання. Звертає увагу на порушення ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків. Наголошує, що встановлення факту закінчення іспитового строку не є безумовною підставою для звільнення засудженого від призначеного за вироком суду покарання.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

На думку колегії суддів, оскаржуване судове рішення вимогам вищезазначеної статті не відповідає.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Частиною 2 ст. 78 КК України встановлено що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Розділом 3 глави ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом Міністерства юстиції № 272/5 від 29.01.2019 року, передбачено, що у разі систематичного невиконання звільненим з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

До суду разом з поданням надсилаються особова справа, до якої долучаються матеріали, що свідчать про невиконання звільненим з випробуванням покладених на нього судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за його поведінкою.

У поданні зазначаються дата і зміст порушень, яких припустився звільнений з випробуванням, та заходи впливу щодо нього.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.04.2022 року затверджено угоду про визнання винуватості між обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та прокурором ОСОБА_12 . Визнано, зокрема, ОСОБА_8 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначено визначене угодою покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, якщо вона протягом вказаного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

26.05.2022 року копія вищезазначеного вироку надійшла до Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області надійшла на виконання.

06.06.2022 року засуджена ОСОБА_8 прибула до Металургійного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» Дніпропетровській області для постановки на облік де була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, а також з покладеними на неї судом обов`язками.

06.06.2022 року уповноваженим органом з питань пробації ОСОБА_8 встановлено дні явки на реєстрацію - першу середу кожного місяця та попереджено про відповідальність згідно ст. 166 КВК України.

Починаючи з 05.10.2022 року засуджена ОСОБА_8 не з?являлась до уповноваженого органу з питань пробації, у зв`язку з чим було розпочато здійснення розшукових заходів внаслідок яких встановити її місцезнаходження не виявилось можливим.

Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України від 11.01.2023 року ОСОБА_8 20.09.2022 року перетнула державний кордон Україниу пункті пропуску Рава-Руська.

Встановивши під час розгляду подання, що ОСОБА_8 не з`являлась до уповноваженого органу з питань пробації для реєстрації, не повідомляла причин своєї неявки та в подальшому стосовно ОСОБА_8 проводились розшукові заходи для встановлення місця її знаходження, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення останньою порядку відбування покарання з випробуванням, однак з огляду на те, що на час звернення до суду з поданням та його розгляду закінчився встановлений судом іспитовий строк для ОСОБА_8 , а також враховуючи, що в останній день іспитового строку орган пробації звертався з поданням про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, яке було залишене без розгляду, вважав, що іспитовий строк, встановлений засудженому, не має строкового часу його зупинення за будь яких обставин та у разі настання часу закінчення іспитового строку, на будь-якій стадії даного процесу, вважається що засуджений відбув іспитовий строк.

При цьому, судом першої інстанції залишено поза увагою, що саме по собі закінчення іспитового строку не є самостійною підставою для звільнення від призначеного судом покарання.

Поряд з цим законодавством вимагається наявність одночасно двох обов`язкових умов: 1) виконання засудженим покладених на нього обов`язків; 2) не вчинення ним нового кримінального правопорушення, у разі недотримання хоча б однієї із яких засуджений не підлягає звільненню від відбування покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Разом з цим, питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України розглядається судом в порядку виконання вироків.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор, а про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляєтся орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що умовою проведення судового засідання, пов`язаного із вирішенням питань пов`язаних із виконанням вироку, без участі сторін можливе лише у випадку належного їх повідомлення про день та час судового засідання.

За приписами ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Матеріали провадження не містять доказів направлення повідомлення про час, дату і місце судового засідання ОСОБА_8 , що на думку колегії суддів є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому судовому розгляді суд першої інстанції має врахувати викладене, перевірити доводи прокурора та розглянути клопотання з дотриманням вимог діючого кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Металургійного районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 січня 2026 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді