печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000273, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000273. У вимогах скарги адвокат ОСОБА_3 просить: визнати бездіяльність органу досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000273 такою, що призводить до неефективного досудового розслідування; встановити, що досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється з істотним порушенням принципу розумних строків; зобов`язати орган досудового розслідування забезпечити проведення необхідних слідчих та процесуальних дій для повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення. Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у відсутність, вимоги скарги підтримує, просить задовольнити. Слідчий в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належний чином. Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий, прокурор, дізнавач, наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим, прокурором, дізнавачем у встановлений строк не вчинена. Відтак, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що оскарженню підлягає виключно бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. Частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Вимоги скарги про зобов`язання уповноваженої особи органу досудового розслідування звернутись із клопотання про арешт майна до слідчого судді є неналежним способом захисту, оскільки слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК). Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду сформованою у Постанові №465/7069/21 від 14.03.2023 року. Відтак, вимоги скарги не можуть бути розглянуті в порядку ст.ст. 303,307 КПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Таким чином, враховуючи те, що адвокат ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність дізнавача, яка виходячи з аналізу ст. 303 КПК України не підлягає оскарженню, у задоволенні скарги слід відмовити. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304,307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб відділу дізнання Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000273- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1