Справа № 336/80/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_2 , розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжя заяву ОСОБА_3 щодо роз`яснення ухвали слідчого судді, постановленої у кримінальному провадженні №336/80/26, пр.1-кс/336/48/2026, подану під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 20.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001694,

за відсутності сторін кримінального провадження, -

ВСТАНОВИЛА:

22.02.2026 за допомогою системи «Електронний суд» заявник у кримінальному провадженні звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення в порядку ст.380 КПК України.

Згідно з заявою 13 лютого 2026 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 постановлено ухвалу, якою відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність слідчої щодо невнесення відомостей про статус викривача до ЄРДР. Відповідно до доводів заяви вказана вище ухвала є незрозумілою в частині мотивів відмови та правової кваліфікації статусу викривача, що унеможливлює розуміння того, як саме суддя застосувала норми матеріального права. У зв`язку з наведеним ОСОБА_3 просить роз`яснити судове рішення у спосіб надання відповідей слідчим суддею на такі запитання:

- Щодо моменту набуття статусу викривача: У тексті ухвали зазначено, що слідча «розглянула клопотання», проте в самій постанові слідчої вказано про відтермінування внесення відомостей до результатів експертиз. Прошу роз`яснити, чи вважає суд, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», статус викривача залежить від наявності експертиз та «достатніх доказів», а не від факту повідомлення особою про корупційний злочин?

- Щодо дискреційних повноважень: Суд зазначив, що рішення про задоволення клопотання є «дискрецією слідчого». Прошу роз`яснити, чи розповсюджується така «дискреція» на імперативний обов`язок слідчого, визначений ч.9 ст.214 КПК України, щодо негайного (протягом 24 годин) повідомлення НАЗК про викривача?

- Щодо суті бездіяльності: В ухвалі вказано, що «бездіяльності не встановлено», оскільки слідча винесла постанову. Прошу роз`яснити, чи вважається законною дія слідчої, яка своєю постановою фактично зупиняє дію норм прямої дії КПК України щодо захисту прав викривача до настання майбутніх подій (експертиз)?

Як вказано у заяві, роз`яснення цих питань необхідне для розуміння правової позиції суду та подальшого захисту прав ОСОБА_3 у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Так, 12.03.2026 заявник подав клопотання про розгляд заяви за його відсутності, враховуючи неможливість явки з поважних причин. Слідча повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що видно з розписки про отримання судової повістки.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів згідно з ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Розглянувши заяву, враховуючи доводи заявника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшла висновку про наявність підстав для відмови у її задоволенні, враховуючи таке.

Згідно із частинами 1,2 ст.369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку, а судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

У частині 2 ст. 110 КПК України вказано, що судове рішення приймається у формі ухвали, постанови або вироку, які мають відповідати вимогам, передбаченим статтями 369, 371374 цього Кодексу.

Отже, об`єктом письмового роз`яснення у кримінальному процесуальному законодавстві визнано всю систему судових рішень, визначену ст. 369 КПК України.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 квітня 2024 року в справі № 761/24404/22 та від 22 жовтня 2024 року в справі № 753/9237/23, а також у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 18 листопада 2019 року в справі № 367/3068/17.

Згідно з приписами ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Так, судом встановлено, що ухвалою слідчого судді у справі №336/80/26, пр.1-кс/336/48/2026 від 13.02.2026 у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання, подану під час досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.191 КК України, відомості щодо якого внесено 20.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001694, - в порядку ст.303 КПК України, - відмовлено.

Згідно з мотивувальною даної частиною ухвали суду:

«До матеріалів скарги додано постанову слідчої ОСОБА_4 від 13.01.2026, відповідно до якої (в частині доводів скарги, що розглядається судом), слідча зауважила на положеннях Закону України «Про запобігання корупції», а саме терміні "викривача" в контексті достовірності інформації про факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень.

Дійсно, звернувшись до визначення поняття «викривач», наведеного у ч.1 ст.1 вказаного вище нормативно-правового акта, таким є фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Безвідносно до всіх критеріїв, визначених даною нормою, слідчою виснувано, як видно з постанови, що після проведення експертизи в порядку ст.242 КПК України буде визнано статус заявника як викривача.

Згідно з резолютивною частиною постанови від 13.01.2026, а саме п.3, постановлено внести зміни до картки кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001694 у частині відомостей про викривача після встановлення наявності достатніх доказів про скоєний злочин та спричинений збиток.

Відповідно до доводів ОСОБА_3 , зазначене формулювання, вказане у постанові, винесеній за результатами розгляду його клопотання, він вважає саме незаконною бездіяльністю, допущеною з боку слідчої.

Згідно з приписами ч.1,3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Разом з цим, за загальним правилом рішення та бездіяльність є різними формами поведінки певного суб`єкта (посадової особи, державного органу тощо), що оскаржуються у правовому полі. Рішенням визнається саме активна дія, яка має своє процесуальне оформлення у виді документа (наказу, постанови або ухвала), що змінює права або обов`язки. Поряд з цим бездіяльність є пасивною поведінкою, невиконанням саме обов`язкових дій, які особа повинна була і могла вчинити.

Враховуючи наведене, слідча суддя дійшла висновку про необґрунтованість доводів ОСОБА_3 , адже бездіяльність слідчої, що зумовила б порушення прав особи, що звернулась зі скаргою, свідчить про невиконання саме обов`язкових дій, які слідча в силу ст.40 КПК України повинна була і могла вчинити, під час розгляду справи не встановлено. Слідча, яка здійснює досудове розслідування, у формі постанови як різновиду процесуального рішення, винесеній 13.01.2026, розглянула клопотання.

Слід зауважити, що п.7 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

При цьому, відмови у задоволенні клопотання заявника під час розгляду даної скарги слідчим суддею також не встановлено.

Відповідно, в частині вимоги скарги про визнання незаконною бездіяльність слідчої ОСОБА_4 щодо невнесення відомостей про його статус викривача до ЄРДР у кримінальному провадженні № 0001694, як таку, що порушує ст. 214 ч. 1, ч. 9 КПК України та ст. 53-3 Закону України «Про запобігання корупції», слідчим суддею встановлено підстави для відмови.

Стосовно вимог про зобов`язання уповноваженого слідчого СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0001694 повідомити НАЗК про викривача у передбачений законодавцем спосіб (протягом 24 годин з внесення відомостей), а також надання ОСОБА_3 копії постанови про визнання викривачем, витягу з ЄРДР та інших необхідних документів, що підтверджують його статус та наявність процесуальних прав викривача, слідчий суддя відмовляє у їх задоволенні, оскільки дані вимоги є похідними від першої.

Окремо слід наголосити на неконкретизованості вимоги ОСОБА_3 в частині необхідності надання «інших необхідних документів, що підтверджують його статус та наявність процесуальних прав викривача».

Також слід зауважити, що надання витягу з ЄРДР із врахованими змінами, про що просить заявник, не відноситься до переліку рішень, дії чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені із врахуванням змісту ст.303 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що рішення по суті клопотання (його задоволення або відмову у його задоволенні) є дискрецією слідчого згідно з приписами ч.5 ст.40 КПК України, що входить до групи слідчих з розслідування певного кримінального провадження, відповідно, суд не може впливати на його прийняття.».

Розглядаючи заяву ОСОБА_3 про роз`яснення даного судового рішення, слідчий суддя виходить з того, що роз`яснення рішення ? це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, роз`ясненню підлягає лише незрозуміле судове рішення, зумовлене його нечіткістю за змістом, можливістю різного тлумачення висновків суду, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, та тих осіб, які будуть здійснювати його виконання. Це дає змогу усунути недоліки судового рішення, які стосуються недотримання його ясності та визначеності.

При цьому, механізм, визначений у ст. 380 КПК України, не може використовуватися, якщо учасник процесу не згоден з мотивами судового рішення, або ж самим рішенням. У випадку незгоди з судовим рішенням, особа має право на його оскарження в апеляційному порядку (у визначених чинним законодавством випадках).

Так, оцінюючи доводи заяви ОСОБА_3 про роз`яснення ухвали слідчого судді, слід наголосити, що зазначена ухвала є зрозумілою і не містить труднощів для розуміння її точного змісту.

В ухвалі чітко зазначені мотиви, з яких виходив слідчий суддя під час її постановлення, й положення закону, якими він керувався.

Незгода із наведеним обґрунтуванням або незрозумілість нормативних приписів не свідчить про наявність підстав для роз`яснення судового рішення.

По суті заявник заперечує вмотивованість та обґрунтованість ухвали суду, у спосіб роз`яснення вимагає розширеного тлумачення висновків суду, норм чинного законодавства, їх взаємного зв`язку, що є неприпустимим.

Мотиви прийнятого судового рішення і тим більше незгода з судовим рішенням учасника судового провадження не є підставою для його роз`яснення в порядку ст. 380 КПК України. Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, що викладено в ухвалі від 22.02.2024 у справі № 761/21443/22, пр.№ 51-5417зр23.

Враховуючи наведене, відсутність підстав для роз`яснення судового рішення, слідчий суддя дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення.

Керуючись ст. 107, 110, 369-372, 380, 392-395 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її ухвалення особою, яка звернулася із заявою про роз`яснення судового рішення, та учасниками судового провадження.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали слідчого судді складений і проголошений 13.03.2026 о 13 годині 55 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1