Справа № 289/318/26
Номер провадження 1-кп/289/126/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000008 від 30.01.2026 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с-ще Біла Криниця Радомишльського району Житомирської області, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого: раніше судимого: 13.08.2015 Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 135, ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, вирок змінено 17.11.2015 Апеляційним судом Житомирської області на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобам строком на 3 роки; 26.09.2023 Радомишльським районним судом за ч. 1 ст. 395 КК України до арешту строком на 2 місяці, 17.01.2024 звільнений у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 65 Конституції України, статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовий облік усіх призовників і військовозобов`язаних ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік військовозобов`язаних та резервістів за призначенням поділяється на загальний і спеціальний.

Згідно статті 34 цього закону, персонально-якісний облік військовозобов`язаних передбачає облік відомостей стосовно узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку військовозобов`язаних покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

На загальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані, які не заброньовані на період мобілізації та на воєнний час (стаття 35 Закону).

Відповідно до пункту 2 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави.

Військовий облік поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з урахуванням обсягу та деталізації на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний (п. 16 Порядку).

Відповідно до пункту 16 вказаного Порядку персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів.

Так, 12.01.2026 близько 18 годині 30 хвилин ОСОБА_2 вручено повістку та попередження, підписане начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у термін до 16.01.2026, для уточнення облікових даних, проходження медичної комісії, визначення ступеню придатності до військової служби та постановки його на військовий облік.

Також, ОСОБА_2 письмово попереджено про те, що у разі неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у термін до 16.01.2026 сьомий відділ Житомирського РТЦК та СГТ Житомирської області буде звертатись до органів Національної поліції України, щодо притягнення його до кримінальної відповідальності.

В подальшому ОСОБА_2 особисто ознайомився 12.01.2026 із змістом врученого йому попередження, підписаного начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність прибуття до 16.01.2026 до ІНФОРМАЦІЯ_3 та поставив свій підпис про ознайомлення.

Однак, незважаючи на свою обізнаність в обов`язку громадянина України проходити службу в лавах Збройних сил України ОСОБА_2 , діючи умисно, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, будучи особисто ознайомленим про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку, та належним чином повідомленим про час та місце прибуття за викликом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на ухилення від військового обліку, без поважних на те причин не прибув у строк до 16.01.2026 до

ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини своєї неявки не повідомив, таким чином ОСОБА_2 , будучи військовозобов`язаним, ухилився від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

В направленому прокурором обвинувальному акті міститься клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 18.02.2026 підозрюваний ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_3 добровільно надав прокурору письмову заяву, в якій беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомився з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та погодився з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 381-382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи щодо спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

За встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та доказів на їх підтвердження, долучених до обвинувального акта, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оскільки відповідно до конвенційної теорії істини сторона обвинувачення та сторона захисту дійшли згоди про те, що мало місце вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, і він винуватий у його вчиненні.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому міри покарання, суд також враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу ОСОБА_2 , який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується як такий, щодо якого офіційних скарг до селищної ради не надходило, беручи до уваги його заяву про наявність у нього можливості сплатити штраф, та вважає, що покарання у вигляді штрафу в середніх межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 337 КК України, буде необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових правопорушень.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 468-469, 472-475 КПК України, ч. 1 ст. 337 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800,00 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Речовий доказ - DVD-R диск із записом - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_4