Єдиний унікальний № 371/225/26
Номер провадження № 1-кп/371/202/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2026 р. м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Миронівка Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14.12.2025 за №0000352, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шандра Миронівського району Київської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює оператором котельні Шандрівській гімназії Миронівської МР Обухівського району Київської області, не одруженого, на утриманні дітей не має, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України,

встановив:

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» особливій охороні підлягають природні території та об`єкти, що мають велику екологічну цінність як унікальні та типові природні комплекси, для збереження сприятливої екологічної обстановки, попередження та стабілізації негативних природних процесів і явищ.

Природні території та об`єкти, що підлягають особливій охороні, утворюють єдину територіальну систему і включають території та об`єкти природно-заповідного фонду, курортні та лікувально-оздоровчі, рекреаційні, водозахисні, полезахисні та інші типи територій та об`єктів, що визначаються законодавством України.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Лісова ділянка - ділянка лісового фонду України з визначеними межами, виділена відповідно до цього Кодексу для ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів без вилучення її у землекористувача або власника землі.

Відповідно до ст. 5 Лісового кодексу України до земель лісогосподарського призначення належать лісові землі, на яких розташовані лісові ділянки, та нелісові землі, зайняті сільськогосподарськими угіддями, водами й болотами, спорудами, комунікаціями, малопродуктивними землями тощо, які надані в установленому порядку та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, на яких розташовані полезахисні лісові смуги.

Віднесення земельних ділянок до складу земель лісогосподарського призначення здійснюється відповідно до земельного законодавства.

Відповідно до ст. 39 Лісового кодексу України встановлено, що ліси залежно від основних виконуваних ними функцій поділяються на такі категорії: 1) ліси природоохоронного, наукового, історико-культурного призначення;

2) рекреаційно-оздоровчі ліси; 3) захисні ліси; 4) експлуатаційні ліси.

Відповідно до п.п. 6 п. 7 Постанови Кабінету міністрів України № 733 від 16.05.2007 «Про затвердження Порядку поділу лісів на категорії та виділення особливо захисних лісових ділянок», (далі - Постанови) до категорії захисних лісів відносяться лісові ділянки, що виконують функцію захисту навколишнього природного середовища та інженерних об`єктів від негативного впливу природних та антропогенних факторів, зокрема лісові ділянки (смуги лісів) уздовж берегів річок, навколо озер, водоймищ та інших водних об`єктів, які виділяються з категорії експлуатаційних лісів за нормативами згідно з додатком 4 даної Постанови.

Статтею 3 Лісового кодексу України визначено, що лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», цим Кодексом, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ст. 13 Конституції України, ст. 7 Лісового кодексу України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до ст. 8 Лісового кодексу України та ст. 84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі ліси та землі України, крім лісів та земель, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси та землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Разом з цим, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства (стаття 57 ЗК України, частина перша статті 17 ЛК України).

Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Відповідно до п. 2 Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (далі - Порядку) лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи розчищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Згідно п. 3 вказаного Порядку, лісорубний квиток видається органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства на заготівлю деревини під час проведення рубок головного користування на підставі затвердженої в установленому порядку розрахункової лісосіки.

ОСОБА_4 , з метою заготівлі дров для власного вжитку, маючи умисел на незаконну порубку лісу у захисному лісовому насадженні, що знаходиться в адміністративних межах с. Шандра Миронівської територіальної громади Обухівського району Київської області, за координатами (49.769544, 31.177611), вирішив здійснити незаконну порубку дерев роду «Ясен» та «Акація» та приготував для цього бензомоторну ланцюгову пилку марки Dnipro-M модель DSG -52н, серійний номер ztm1.

Реалізуючи свій, вище вказаний злочинний умисел, 20.11.2025, близько 14 год. 20 хв., ОСОБА_4 прибув у захисне лісове насадження за координатами (49.769544, 31.177611), що розташована в адміністративних межах с. Шандра Миронівської територіальної громади Обухівського району Київської області, яка перебуває на балансі у Миронівської міської ради Обухівського району Київської області.

Перебуваючи на території вказаної місцевості у вказаний період часу, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконну порубку сиро ростучих дерев роду «Ясен» та «Акація», в порушення встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елементу навколишнього природного середовища, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, самовільно, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, за допомогою бензомоторної ланцюгової пилки марки Dnipro-M модель DSG -52н, серійний номер ztm1 здійснив незаконну порубку шляхом повного відокремлення від кореня у спосіб спилювання 4 (чотирьох) сиро ростучих дерев роду «Ясен» та 1 (одного) сиро ростучих дерева роду «Акація».

Після чого, 14.12.2025 близько 09.00 годині ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне перевезення та зберігання сиро ростучих дерев роду «Ясен» і «Акація» та реалізуючи його, з метою власного вжитку, за допомогою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких ОСОБА_4 попросив допомогти, завантажив заздалегідь порізані на частини 4 (чотирьох) сиро ростучих дерев роду «Ясен» та 1 (одного) сиро ростучих дерев роду «Акація» до саморобного тракторного причепу, таким чином здійснивши незаконне зберігання незаконно зрубаних дерев.

В подальшому, ОСОБА_4 направився до трактора Т-40АМ реєстраційний номер НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 та який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , до якого причіплений його власний саморобний тракторний причеп, в середині якого знаходилися незаконно зрубані дерева роду «Ясен» та «Акація» після чого вздовж вказаної лісосмуги у напрямку вул. Трохименка с. Шандра Обухівського району Київської області, перевіз на відстань 75 метрів, заздалегідь порізаних на частини 4 (чотири) сиро ростучих дерев роду «Ясен» та 1 (одного) сиро ростучих дерева роду «Акація», чим здійснив незаконне перевезення вказаних дерев.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що розмір шкоди, заподіяний довкіллю внаслідок незаконної вирубки 4 (чотирьох) сиро ростучих дерев роду «Ясен» та 1 (одного) сиро ростучих дерева роду «Акація», у полезахисній смузі за межами населеного пункту, в адміністративних межах с. Шандра, Миронівської ОТГ, Обухівського району, Київської області, що виявлена 14.12.2025, становить 41276, 26 грн. (сорок одна тисяча двісті сімдесят шість гривень 26 копійок) та кваліфікується як істотна.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, і вони повністю відповідають фактичним обставинам скоєнням злочину, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дату, час та місце вчинення інкримінованого йому злочину в межах с. Шандра Миронівської територіальної громади, здійснив незаконну порубку 4 (чотирьох) сиро ростучих дерев роду «Ясен» та 1 (одного) сиро ростучих дерева роду «Акація». Щиро кається у скоєному злочині, просить суворо не карати. Цивільний позов визнав у повному обсязі.

Представник потерпілої сторони та цивільного позивача Миронівської міської ради Обухівського районну Київської області в судове засідання не з`явилася, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, також документів, що характеризують особу обвинуваченого, При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені частиною третьою статті 349 КПК, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд розцінює показання ОСОБА_4 як належні, допустимі та достатні докази його вини, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини кримінального правопорушення.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, зберігання та перевезення незаконно зрубаних дерев, що заподіяли істотну шкоду.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. 65, ч. 1 та ч.5 ст. 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину; його роль у вчиненні цього злочину; особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно; має постійне місце роботи; на обліку у лікарня нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимий.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді, складеної начальником Обухівського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що за результатами оцінки ризику повторного кримінального правопорушення - рівень ризику середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 246 КК України у вигляді пробаційного нагляду, оскільки виправлення та виховання обвинуваченого може відбуватися в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Також в матеріалах справи міститься цивільний позов прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 (цивільний позивач) в інтересах держави в особі Миронівської міської ради до ОСОБА_4 (цивільний відповідач), про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, відповідно до якого цивільний позивач просить стягнути з цивільного відповідача матеріальну шкоду в розмірі 41 276 (сорок однієї тисячі двісті сімдесят шість гривень) 26 копійок.

Прокурор цивільний позивач в судовому засіданні просив цивільний позов задовольнити, наполягав на повному відшкодуванні спричиненої майнової шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 .

Представник потерпілої сторони в своїй заяві позов підтримала.

В судовому засіданні обвинувачений цивільний відповідач ОСОБА_4 позов визнав в повному обсязі, завдані збитки зобов`язувався відшкодувати.

При вирішенні цивільного позову суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у разі порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Як передбачено ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст. 129 КПК України).

Суд, приходить до висновку, що цивільний позов прокурора Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 (цивільний позивач) в інтересах держави в особі Миронівської міської ради до ОСОБА_4 (цивільний відповідач), про відшкодування шкоди у розмірі 41 276, 26 грн є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 96-1, 96-2 КК України, ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Випадки застосування спеціальної конфіскації чітко визначені у статті 96-2 КК України та розширеному тлумаченню не підлягають. Зокрема, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

За результатами судового розгляду встановлено, що знаряддям вчинення кримінального правопорушення є бензопила марки «Dnipro-M» модель «DSG -52н», серійний номер ztm1, яка підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_3 , власником трактора марки Т-40 АМ реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_7 .

Указаний транспортний засіб хоч і використовувався для перевезення деревини, однак він не був підшуканий, пристосований або використаний як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

За результатом судового розгляду судом не встановлено, а стороною обвинувачення у визначеному КПК України порядку не доведено, що власник зазначеного транспортного засобу знав чи міг знати про незаконне використання трактора під час вчинення кримінального правопорушення.

Тому, трактор марки Т-40 АМ реєстраційний номер НОМЕР_2 , підлягає поверненню власнику, оскільки не доведено, що власник знав або міг знати про незаконне використання цього майна.

Керуючись ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Відповідно до ст. 59-1 КК України на період відбування покарання у виді пробаційного нагляду покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали до органів Національної поліції для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Початок строку покарання у виді пробаційного нагляду слід обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не застосовувати.

Цивільний позов прокурора Миронівського відділу Обухівської кружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 (цивільний позивач) в інтересах держави в особі Миронівської міської ради до ОСОБА_4 (цивільний відповідач) про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави в особі Миронівської міської ради Київської області (юридична адреса: вул. Соборності, буд. 48 м. Миронівка, Обухівський район, Київська область, код ЄРДПОУ 04054984), 41 276 (сорок одну тисячу двісті сімдесят шість гривень) 26 копійок матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 9 805 (дев`ять тисяч вісімсот п`ять гривень) 40 копійок процесуальних витрат за проведення судово-трасологічної експертизи № СЕ-19/111-25/76666-ТР від 22.12.2025; 7 131 (сім тисяч сто тридцять одну гривню) 20 копійок процесуальних витрат за проведення судової інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/111-25/79295-ФХЕД від 06.01.2026, а всього 16 936 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять шість гривень) 60 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 18.12.2025 у справі №371/2120/25 на матеріальні об`єкти: транспортний засіб трактор марки «Т-40АМ», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; саморобний тракторний причіп, виготовлений з металу, одновісний, з бортами 2,0x1, 5x07 м; бензопилу марки «Dnipro-M» модель «DSG -52н», серійний номер ztm1; колоди дерев породи «ясен» та породи «акація» розміром від найменшого діаметру 12 см до найбільшого діаметру 45 см, та довжиною колод від найменшої 45 см до найбільшої 114 см, загальною кількістю деревини 2,1 м 3.

Речові докази по справі, а саме: 8 зрізів з пеньків і колод дерев, які перебуває у кімнаті зберіганні речових доказів відділу поліції №2 Обухівського РУП ГУНП у Київській області - знищити.

Транспортний засіб трактор марки «Т-40АМ», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику.

Відповідно до ст. 96 - 1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме речові докази:

-бензопилу марки «Dnipro-M» модель «DSG -52н», серійний номер ztm1, яку опечатано биркою з пояснювальним написом та скріплений печаткою - конфіскувати в дохід держави.

-колоди дерев породи «ясен» та породи «акація» розміром від найменшого діаметру 12 см до найбільшого діаметру 45 см, та довжиною колод від найменшої 45 см до найбільшої 114 см, загальною кількістю деревини 2,1 м 3, передані на спеціалізований майданчик тимчасово вилучених транспортних засобів - конфіскувати в дохід держави.

-саморобний тракторний причіп, виготовлений з металу, одновісний, з бортами 2,0x1, 5x07 м - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам провадження.

Суддя ОСОБА_1