СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1487/26
ун. № 759/4313/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м.Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному проваджені №0000064 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у лютому 2026 р. до слідчого судді надійшло вище зазначене клопотання.

Клопотання обґрунтовує тим, що службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ІНФОРМАЦІЯ_3 всупереч установленому законом порядку, не вжито відповідних негайних заходів реагування, в межах компетенції не забезпечено безпечні умови перебування підопічних ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, в діях службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України - службова недбалість.

У зв?язку з викладеним виникла необхідність у проведенні тимчасового доступу та вилучення оригіналів договорів, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою їх дослідження, а саме: Матеріали про інформування закладом орган управління - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про виявлення ІНФОРМАЦІЯ_6 порушень зафіксовані в акті та відповіді на них; ??Матеріали про усунення порушень виявлених ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ??Матеріали про участь в судових засіданнях у адміністративній справі №640/6910/21 за позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_6 до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ??Данні дітей - підопічних інтернату, які були евакуйовані з початку воєнного стану, березня 2022 року за межі території України, матеріали перевірок працівниками інтернату умови перебування дітей за кордоном; ??Данні про усіх працівників інтернату, накази про їх призначення, звільнення з посади, дипломи про освіту, які супроводжували з 2022 року та які перебувають наразі з дітьми за кордоном.

У судове засідання слідчий не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Частиною 1 статті 7 КПК визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.

Частини 2 і 6 статті 22 КПК розкривають зміст однієї з засад кримінального провадження -змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, - а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Частиною 1 статті 93 КПК визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Згідно із частиною 2 статті 93 КПК, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, та частиною 2 статті 131 КПК визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до частини 1 статті 160 КПК, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Частиною 2 статті 160 КПК визначено, що у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Статтею 162 КПК визначено перелік інформації та відомостей, що належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, а саме: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».

Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з частиною 6 статті 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Відповідно до статті 164 КПК, в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів; 2) дата постановлення ухвали; 3) положення закону, на підставі якого постановлено ухвалу; 4) прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, які мають надати тимчасовий доступ до речей і документів; 5) назва, опис, інші відомості, які дають можливість визначити речі і документи, до яких повинен бути наданий тимчасовий доступ; 6) розпорядження надати (забезпечити) тимчасовий доступ до речей і документів зазначеній в ухвалі особі та надати їй можливість вилучити зазначені речі і оригінали або копії документів, якщо відповідне рішення було прийнято слідчим суддею, судом; 7) строк дії ухвали, який не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього Кодексу; 8) положення закону, які передбачають наслідки невиконання ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) щодо пропорційності втручання в особисте життя, суд оцінює таке втручання на відповідність таким критеріям: 1) чи відбувається втручання згідно із законом; 2) чи переслідує втручання законну мету та 3) чи є втручання необхідним у демократичному суспільстві, й тому, з метою оцінки пропорційності втручання, належить з`ясувати чи наявні підстави для проникнення до житла та іншого володіння особи.

КПК містить перелік вимог до відомостей, які мають бути зазначені у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів (частина 2 статті 160 КПК), а також покладає на сторону, яка звертається з таким клопотанням, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу (частини 5, 6 статті 163 КПК).

Суд прийшов до висновку, що клопотання слідчого про тимчасовий доступ не відповідають вимогам частини 2 статті 160 КПК, оскільки не містять відомостей щодо значення цього майна як доказу у кримінальному провадженні та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в документах та майні, неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, а також обґрунтування необхідності вилучення копій документів.

Також зі змісту клопотань не вбачається та під час їх розгляду не доведено, що речі та документи, до яких просила надати тимчасовий доступ сторона обвинувачення, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; й також можливість використання, як доказів відомостей, що містяться в цих документах, що свідчить про недотримання вимог частин 5 та 6 статті 163 КПК.

Крім того, стороною обвинувачення ні в самих клопотаннях, ні під час їх розгляду не зазначено причин, через які виникла необхідність звернення з вказаним клопотанням.

Важливим доводом є те, що тимчасовий доступ може призвести до тимчасової зупинки бізнес-процесів. Це може статися через відволікання ресурсів, втрату або вилучення важливої документації, а також через переривання щоденної діяльності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (зокрема рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Виходячи із зазначеного вище, вбачається, що вказане клопотання належним чином слідчим не обґрунтоване в частині того, що речі та документи, до яких просить надати доступ слідчий самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, також містить значний перелік процесуальних порушень, у зв`язку із чим останнє задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 92, 94, 107, 110, 163-165, 309 та 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у місті Києві, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю по кримінальному провадженню №0000064 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 23.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення ч. 1 ст. 367 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1