Справа№751/2088/26
Провадження №1-кс/751/624/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

розглянувши в порядку прийняття скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача та процесуального прокурора,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду із скаргою, в якій просить визнати бездіяльність дізнавача ЧРУП ГУНП в Чернігівській області та процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0001911 незаконною та зобов`язати прийняти одне з процесуальних рішень, передбачених КПК України у тому числі повідомлення про підозру або інше рішення, встановити строк для виконання вимог суду.

Виходячи із загальних норм КПК України, після отримання скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність підстав для відкриття провадження за скаргою чи про прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 304 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для відкриття провадження у справі з таких підстав.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України, параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Оголошення про підозру в рамках кримінального провадження не обумовлено жодними строками.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинна відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких між іншим, відноситься: забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінально-процесуальне право встановлює чітку процедуру (порядок, форму) провадження у кримінальних справах: послідовність стадій і умов переходу справи з однієї стадії в іншу, а обов`язковість процесуальної форми полягає в точному і неухильному виконанні учасниками кримінального судочинства її приписів. Це положення є одним з неодмінних умов законності провадження у кримінальній справі.

На підставі ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин та беручи до уваги принцип диспозитивності кримінального провадження, що конкретизує розгляд слідчим суддею питань в рамках заявлених вимог, а також враховуючи, що подана заява не містить інших відомостей, які за своєю індивідуалізацією можуть бути оскаржені в межах ст. 303 КПК України, а відтак у відкритті провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 26, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 на бездіяльність дізнавача та процесуального прокурора - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий cуддя ОСОБА_1