Справа №523/8439/26
Провадження №1-кс/523/4752/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000463 від 11.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 201-4, ч. 1 ст. 263, а також за підозрою громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До провадження суду надійшло клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000463 від 11.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 201-4, ч. 1 ст. 263, а також за підозрою громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З клопотання встановлено, що в провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 11.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 від 11.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 201-4, ч. 1 ст. 263, а також за підозрою громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у липні 2025 року (більш точні дата та час слідством не встановлені) у громадянина України ОСОБА_10 спільно з громадянином України ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на переміщення через митний кордон України поза митним контролем підакцизних товарів тютюнових виробів з невизнаної Республіки Абхазія до України. Маючи необхідні технічні засоби та знаряддя, зокрема належне йому на праві власності судно під назвою «BRABUS», під прапором Камеруна, команду технічних фахівців, які здійснюють технічне забезпечення та управління судном, зв`язки з владою невизнаної Республіки Абхазія, а також серед представників спеціальних органів Російської Федерації та органів військового управління Російської Федерації, які здійснюють військове управління діями невизнаної Республіки, вийшов на зв`язок до співробітника оперативно-розшукового відділу Державної прикордонної служби України громадянина України ОСОБА_7 , громадян України ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

В подальшому, вживши необхідних організаційних заходів по підготовці та реалізації незаконного перевезення підакцизних товарів, 15.04.2026 ОСОБА_10 повідомив зазначених співучасників, що вищевказане судно планує вийти до заздалегідь обумовленого місця 21.04.2026 та планує йти приблизно 3 дні.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час на території України діє воєнний стан, про який ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 достовірно обізнані.

У відповідності до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX, введено воєнний стан на території України, який неодноразово продовжувався, та останній раз Указом Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб, після чого неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.

Незважаючи на обізнаність з вимогами наведених вище нормативно-правових актів та на встановлені обмеження щодо перетину держаного кордону під час дії на території України правового режиму воєнного стану, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , приблизно в березні 2026 року, але не пізніше 19 березня 2026 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, вступили у злочинну змову з метою незаконного переправлення громадянина України ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїзд якого обмежений у зв`язку із веденням на території України воєнного стану через державний кордон України на території Одеської області.

Діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , всупереч обов`язку неухильного дотримання законодавства України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, усвідомлюючи вимоги законодавства щодо порядку перетинання державного кордону України громадянами України, будучи обізнаними із способами та порядком здійснення охорони державного кордону України, місць дислокації мобільних підрозділів та розташування прикордонних нарядів, володіючи відомостями щодо ділянок державного кордону України, де можливо здійснити незаконне переправлення осіб через державний кордон України вчинили зазначені дії за наступних обставин.

Перед цим, 19.03.2026 в ході розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , останній звернувся до ОСОБА_7 з проханням приховано переправити на судно під назвою «BRABUS» під час розвантаження підакцизних товарів його брата ОСОБА_11 . ОСОБА_10 з відповідними проханням звернувся до всіх учасників злочину, у т.ч. ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою їх подальшого сприяння переправленню у тому числі усуненню перешкод під час незаконного переправлення через державний кордон України та доставку ОСОБА_11 на борт судна під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке перебуватиме за межами територіальних вод України. Вказане прохання було погоджено всіма учасниками. Всі змовники погодили свої дії під час переправлення ОСОБА_11 через державний кордон.

З метою виконання спільного злочинного умислу ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці підготував плавучі засоби 2 маломірних судна «Андромеда» та «Пегас 1» для перевезення ОСОБА_11 з метою організації його незаконного подальшого переправлення через державний кордон України та доставлення на борт судна під назвою «BRABUS», яке перебуватиме в нейтральних водах Чорного моря поблизу острова Зміїний.

На виконання спільного злочинного плану, направленого на організацію незаконного перетину ОСОБА_11 державного кордону, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 приблизно в кінці квітня 2026 року (точний час та дату досудовим розслідуванням не встановлено) здійснили перевезення ОСОБА_11 з смт. Великомихайлівка Роздільнянського району Одеської області до м. Одеси, де організували йому тимчасове проживання з метою ухилення від виконання військового обов`язку та очікування незаконного перетину кордону у будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , а також за місцем проживання ОСОБА_6

21.05.2026, реалізовуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 здійснили перевезення ОСОБА_11 з м. Одеси до м. Вилкове Ізмаїльського району Одеської області. Зокрема, 21.05.2026 (більш точний час не встановлено) ОСОБА_6 забрав ОСОБА_11 з м. Одеси з місця його тимчасового проживання у квартирі родичів та довіз ОСОБА_11 до с. Мирне Одеського району Одеської області.

Після чого, ОСОБА_11 забрав ОСОБА_9 та власним автомобілем марки БМВ модель Х5 держномер НОМЕР_1 забезпечив перевезення ОСОБА_11 безпосередньо до м. Вилкове Одеської області.

У подальшому 21.05.2026, приблизно о 19.00 годині, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_8 приєднався до ОСОБА_11 та разом прибули до м. Вилкове Одеської області, щоб з`єднатися з іншою групою невстановлених слідством осіб, де ОСОБА_11 було приховано в місці розташування підрозділу Сил оборони України (розташування, найменування та інформація про підрозділ не розголошуються з метою забезпечення обороноздатності та державної безпеки України).

В ніч з 21.05.2026 на 22.05.2026, ОСОБА_8 та ОСОБА_11 вирушили на заздалегідь підготовлених маломірних суднах до місця зупинки судна «BRABUS» в нейтральних водах Чорного моря (встановити точні географічні координати слідством не виявилось можливим).

22.05.2026 приблизно о 00 год. 25 хв. ОСОБА_11 з метою подальшого незаконного виїзду за межі України, реалізовуючи раніше узгоджений ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 план, зайшов на борт судна «Пегас - 1» для подальшого направлення до маломірного судна «BRABUS», який перебуває в нейтральних водах Чорного моря для його транспортування до невизнаної Республіки Абхазія, але протиправна діяльність ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 щодо незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон України була припинена співробітниками Управління СБ України в Одеській області в межах географічних координат 45.4190953, 29.5630985 (Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове, затока ОСОБА_12 ).

22.05.2026 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами ОСОБА_9 22.05.2026 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, за ознаками: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором про тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , яке підтримав в ході розгляду та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні внесене клопотання підтримав і просив його задовольнити з вищевказаних підстав.

Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи підозру необґрунтованою, та ризики недоведеними. Просив застосувати заставу в межах тяжкості злочину.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Розглянувши дане клопотання, заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

За змістом положень ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно із ч.4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За приписами ч.1, 2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Повідомлення ОСОБА_9 про підозру обґрунтовується наступними доказами:

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.08.2025;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих дій від 19.10.2025;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 20.01.2026;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 17.04.2026;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 21.04.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 25.04.2026;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.05.2026;

- протоколом огляду місця події від 22.05.2026 за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Вилкове, затока Бузунчук (географічні координати 45.4190953, 29.5630985);

- протоколом про адміністративне правопорушення №376051 від 22.05.2026

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Сукупність відомостей, що містяться в зазначених доказах, на даному етапі досудового розслідування дають слідчому судді достатні підстави вважати про можливу причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, що відповідає визначенню Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йде мова у ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справи «Котій проти України», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Гусинський проти Росії», «Мюррей проти Сполученого Королівства»).

Прокурором також доведено і знайшло своє підтвердження в судовому засіданні наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, а саме у разі визнання підозрюваного винним, йому загрожує суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що надає підстави вважати, що він перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, необхідно прийняти до уваги, що підвищена суспільна небезпека злочину у вчиненні якого на цей час підозрюється ОСОБА_9 , полягає в тому, що злочини в сфері порушення перетину державного кордону України, посягають на його цілісність, державну безпеки, обороноздатність та міжнародний авторитет України.

Також, судом приймається до уваги той факт, що наразі у зв`язку із проведенням на території України військових дій країною агресором, частина території держави є тимчасово окупованою, що додатково може надати обвинуваченому можливість переховуватись на тій території країни, яка не підконтрольна органам державної влади.

Принагідно суд констатує, що ризик це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства чи суду подій, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Також, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з огляду на усталену практику ЄСПЛ враховує не лише потреби конкретної особи, а й загальні суспільні інтереси, які зважаючи на підвищену суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_9 злочину, вимагають більш суворішого підходу.

Отже, з огляду на підстави та обставини, передбачені ст.177, 178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даному етапі здійснення досудового розслідування буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного та може забезпечити запобіганню вищезазначеним ризикам, тоді як застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не сприятиме досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті (ч.3 ст.183 КПК України).

При цьому, у даному кримінальному провадженні відсутні наведені у ч.4 ст.183 КПК України підстави, за яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розміру застави.

Розмір застави у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини, характер, специфіку, тяжкість та кількість епізодів скоєного кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його сімейний і майновий стан (можливість існування заощаджених від кримінально-протиправної діяльності коштів, які не були вилучені), існуючі ризики, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про наявність у цій справі виключного випадку і вважає за необхідне визначити ОСОБА_9 заставу, яка перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (як максимальна межа за тяжкий злочин), оскільки застава саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Одночасно, з огляду на приписи ч.3 ст.183 КПК України, даний вид запобіжного заходу й буде для підозрюваного альтернативою (більш м`яким) триманню під вартою. В зв`язку з цим, суд відхиляє доводи підозрюваного про можливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі й домашнього арешту, так як перебування ОСОБА_9 на волі на даному етапі досудового розслідування може перешкодити досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Відсутність у самого підозрюваного коштів для внесення застави у відповідності до ч.7 ст.182 КПК України не позбавляє можливості його близьких, рідних, знайомих виступити заставодавцями.

Крім цього, в разі внесення застави слідчий суддя відповідно до ч.3 ст.183 КПК України вважає за необхідне покласти на підозрюваного визначені ч.5 ст.194 КПК України обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, дане клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000463 від 11.08.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 201-4, ч. 1 ст. 263, а також за підозрою громадян України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 21.07.2026 року включно, із визначенням застави у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 8 320 000 гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1