Справа № 461/250/26
Провадження № 1-кс/461/921/26
УХВАЛА

18.02.2026 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ)

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Хитрейки Жовківського району Львівської області, громадянки України, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на отримання незаконного прибутку від забезпечення зайняття проституцією іншими особами, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.12.2025 вступила в злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, спільно з якою в подальшому здійснювала діяльність, метою якої було організація забезпечення зайняття проституцією іншими особами.

Так, 19.12.2025, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо повії ОСОБА_7 за наступних обставин.

19.12.2025 близько 12:00 год. ОСОБА_8 , за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_1 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В ході розмови ОСОБА_4 , яка відповіла на дзвінок ОСОБА_8 , повідомила, що на даний час є вільні дівчата та озвучила останньому умови проведення різних масажів та ціни на них.

Близько 13:45 год. 19.12.2025 ОСОБА_8 прибув до салону еротичного масажу «Massageros» за адресою м. Львів, вул. Т.Костюшка, 5, де його зустріла адміністратор вказаного салону ОСОБА_4 , яка провела ОСОБА_8 до середини салону. Будучи в середині приміщення салону еротичного масажу «Massageros» ОСОБА_4 пред`явила ОСОБА_8 повію ОСОБА_7 , яка може надати послуги на виїзді в готелі. ОСОБА_8 погодився на послуги ОСОБА_7 та узгодив з ОСОБА_4 час її прибуття о 14:30 год. в готель «Антарес», що за адресою м. Львів, вул. І.Білозіра, 3 та здійснив передоплату за послуги таксі в сумі 300 гривень на банківську картку НОМЕР_2 , номер якої йому надала ОСОБА_4 та покинув приміщення салону еротичного масажу «Massageros».

В подальшому, ОСОБА_8 перебуваючи в номері 1 готелю «Антарес», що за адресою м. Львів, вул. І.Білозіра, 3, очікував прибуття дівчини. Через деякий час очікування, близько 14:30 год. прибула повія ОСОБА_7 , яка повідомила, щоб останній оплатив послугу в сумі 4000 гривень на банківську карту, номер якої йому надасть адміністратор ОСОБА_4 . О 14:35 год. ОСОБА_4 за допомогою додатку «Telegram» надіслала ОСОБА_8 дані для оплати «ФОП ОСОБА_9 ; Код отримувача НОМЕР_3 ; Рахунок отримувача НОМЕР_4 ; Назва банку: АТ КБ «Приватбанк»». Після цього ОСОБА_8 оплатив грошові кошти в сумі 4000 гривень за вказаними реквізитами за послуги, які надасть ОСОБА_7 .

Надалі, ОСОБА_7 добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_8 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій ОСОБА_7 у ОСОБА_8 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту, чим задовільнила його статеву пристрасть, після чого ОСОБА_7 покинула приміщення готельного номеру.

Відповідно, своїми умисними діями, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинили сутенерство стосовно ОСОБА_7 .

Крім того, 16.02.2026, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо невстановлених повій за наступних обставин.

16.02.2026 близько 17:30 год. ОСОБА_8 , за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_1 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В ході розмови ОСОБА_4 , яка відповіла на дзвінок ОСОБА_8 , повідомила, що на даний час є вільні дівчата та озвучила останньому умови проведення різних масажів та ціни на них.

Близько 18:55 год. 16.02.2026 ОСОБА_8 прибув до салону еротичного масажу «Massageros» за адресою м. Львів, вул. Т.Костюшка, 5, де його зустріла адміністратор вказаного салону ОСОБА_4 , яка провела ОСОБА_8 до середини салону. Будучи в середині приміщення салону еротичного масажу «Massageros» ОСОБА_4 пред`явила ОСОБА_8 повій, які можуть надати послуги в приміщенні, а також озвучила ціни. ОСОБА_8 погодився на послуги невстановленої повії вартістю 15000 гривень за 6 годин. В подальшому, ОСОБА_8 узгодив з ОСОБА_4 час його прибуття о 00:00 год. 17.02.2026 в приміщення салону еротичного масажу «Massageros», що за адресою м. Львів, вул. Т.Костюшка, 5.

Близько 00:00 17.02.2026 ОСОБА_8 згідно попередньої домовленості прибув до салону еротичного масажу «Massageros» за адресою м. Львів, вул. Т.Костюшка, 5, де його зустріла адміністратор вказаного салону ОСОБА_4 та провела в кімнату салону масажу, куди через кілька хвилин прийшла невстановлена повія, яка повідомила, щоб останній оплатив послуги в сумі 15000 гривень за послуги. Після цього ОСОБА_8 передав невстановленій повії 10500 гривень, а також оплатив 4500 гривень за банківськими реквізитами, які йому надала адміністратор ОСОБА_4 за допомогою додатку «Telegram», а саме: «ФОП ОСОБА_9 ; Код отримувача НОМЕР_3 ; Рахунок отримувача НОМЕР_4 ; Назва банку: АТ КБ «Приватбанк»»

Надалі, невстановлена повія добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_8 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій невстановленої повії у ОСОБА_8 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту, чим задовільнила його статеву пристрасть. Близько 04:00 год. 17.02.2026 ОСОБА_8 попросив адміністратора ОСОБА_4 змінили повію після чого невстановлена повія покинула кімнату, а інша зайшла. Надалі, невстановлена повія добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_8 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій невстановленої повії у ОСОБА_8 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту, чим задовільнила його статеву пристрасть.

Згідно з матеріалами клопотання, своїми умисними діями, ОСОБА_4 за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, вчинили сутенерство стосовно невстановлених повій.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрювана та її захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Захисник зазначив, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про намір підозрюваної ухилятися від органів досудового розслідування, а також дані, які б вказували на відсутність у неї постійного місця проживання, соціальних зв`язків чи джерел доходу. Вказав, що клопотання слідчого не містить належного обгрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у ньому, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, як того прямо вимагають приписи п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України. Слідчим не наведено жодних конкретних доводів, які б свідчили про те, що застосування альтернативних, менш суворих запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної. З урахуванням вищевикладеного, вважав за можливе застосування щодо ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000161 від 14.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

ОСОБА_4 17.02.2026 затримано в порядку ст.208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.303 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- протоколами за результатами проведення НСРД;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 20.12.2025 року та від 17.02.2026 року;

- висновком експерта № 75 за результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи;

- протоколом обшуку від 17.02.2026 року;

- протоколом затримання особи, підозюрваної у вчиненні злочину від 17.02.2026 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що у разі визнання винуватою, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені нею діяння, може спонукати останню, перебуваючи на волі, ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.

Крім того, в підозрюваної відсутнє місце праці, офіційне джерело доходу та міцні соціальні зв`язки, які б перешкоджали їй переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків та на іншу підозрювану у даному кримінальному провадженні. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази підтверджують причетність підозрюваної до вчинення нею тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого вона підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваної. дозволяють їй перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній та обмеження її конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Злочин інкримінований підозрюваній передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваної, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального становища підозрюваної, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави, достатньої для забезпечення виконання нею своїх процесуальних обов`язків, у сумі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_4 , будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 17 квітня 2026 року включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу, в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) грн., та у разі внесення застави покласти на підозрювану строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та підозрюваною ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких.

В решті вимог клопотання відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 23 лютого 2026 року о 16 год. 20 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1