Справа № 368/338/26
провадження № 1-в/368/40/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2026 р. Кагарлицький районний суд Київської області

В складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

З участю учасників процесу:

Прокурор - ОСОБА_3

представник ВК - ОСОБА_4

засуджений - ОСОБА_5

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кагарлик Київської області кримінальне провадження за:

- клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Чортория Любарського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, ветерана війни учасника бойових дій), -

- засудженого 23 червня 2021 року Любарським районним судом Житомирської області за скоєння кримінального правопорушення (тяжкого злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 24.01.2022 року);

- 24 січня 2022 року Житомирським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої апеляційні скарги захисника, прокурора, - залишено без задоволення, а вирок Любарського районного суду Житомирської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 , - залишити без змін,-

- який з 08.07.2022 року утримувався в Державній установі Житормирська УВП № 8, та з 12.09.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема, - на пробаційний нагляд, суд, -

В С Т А Н О В И В :

03.03.2026 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надішло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Чортория Любарського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, ветерана війни учасника бойових дій), -

- 23 червня 2021 року Любарським районним судом Житомирської області за скоєння кримінального правопорушення (тяжкого злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 8 (восьбми) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- 24 січня 2022 року Житомирським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої апеляційні скарги захисника, прокурора, - залишено без задоволення, а вирок Любарського районного суду Житомирської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 , - залишити без змін, -

- який з 08.07.2022 року утримувався в Житориська УВП № 8, та з 12.09.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема, - на пробаційний нагляд.

В прохальній частині свого клопотання засуджений ОСОБА_5 просив суд винести судове рішення, на підставі якого:

- Замінити йому, - ОСОБА_5 невідбуту частину призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, а саме, - на пробаційний нагляд;

- В порядку підготовки до розгляду його клопотання зобов`язати адміністрацію установи виконання завчасно надати суду особову справу та необхідні матеріали для розгляду даного клопотання;

- Судове засідання проводити дистанційно, в режимі відеоконференції.

Вимоги, викладені в прохальній частині клопотання, - засуджений ОСОБА_5 в мотивувальній його частині обгрунтовує наступними фактичними обставинами справи та нормами права:

- Вироком Любарецького районного суду Житомирської області від 23.06.2021 року його ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

За час відбування покарання в Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)» дотримувався норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, порушень встановленого порядку не докускає, за сумлінне відношення до праці та зразкову поведінку від керівництва установи має 10 заохочень, дисциплінарних стягнень не має.

Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії.

До майна установи і предметів, якими користується ставиться обережно.

Неухильно виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

Вину у скоєному злочині визнає та щиро розкаюється.

Таким чином, - ним відбуто 1/3 призначеного йому покарання, а саме, - 08.03.2025 року та можна вважати, що він став на шлях виправлення.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, - засуджений просить суд задовольнити його клопотання.

03.03.2026 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для розгляду даного провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду ОСОБА_1 , та присвоєно справа № 368/338/26, провадження № 1 в/368/40/26.

10.03.2026 року Кагарлицьким районним судом Київської області винесено ухвалу, згідно якої:

1. Відкрити провадження у справі.

2. Судове засідання по справі № 368/338/26, провадження № 1 в/368/40/26, за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Чортория Любарського району Житомирської області, громадянина України, адреса проживання: АДРЕСА_2 ), -

- 23 червня 2021 року Любарським районним судом Житомирської області за скоєння кримінального правопорушення (тяжкого злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 8 (восьбми) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;

- 24 січня 2022 року Житомирським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої апеляційні скарги захисника, прокурора, - залишено без задоволення, а вирок Любарського районного суду Житомирської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 , - залишити без змін, -

- який з 08.07.2022 року утримувався в Житориська УВП № 8, та з 12.09.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема, - на пробаційний нагляд, -

- призначити до слухання на 13 год. 00 хв. 12.03.2026 року, та провести дистанційно в режимі відеоконференції з Державною установою «Кагарлицька ВК (№115)», 09214, Київська область, Обухівський район, с. Зікрачі.

3. Державній установі ВК 115 забезпечити відеоконференцзв`язок з Кагарлицьким районним судом 12.03.2026 року о 13 годині 00 хвилин.

4. Виконання ухвали суду в частині забезпечення відеозв`язку з Кагарлицьким районним судом Київської області доручити спеціалісту з інформаційних технологій, або іншій відповідальній особі Державної установи «Кагарлицька ВК «№115»), 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі.

Застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

5. Зобов`язати Державну установу ВК 115, 09214, Київська область, Кагарлицький район, с. Зікрачі, в строк до 13 год. 00 хв. 12.03.2026 року надати на адресу Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3, особову справу засудженого ОСОБА_5 , - для її огляду в судовому засіданні.

6. В судове засідання викликати учасників процесу:

- засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті установи виконання покарань);

- представника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (115)», (в режимі відеоконференції з ДУ Кагарлицька ВК № 115, - в спецкімнаті установи виконання покарань);

- прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області, (в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області, адреса: 09201, Київська область, м. Кагарлик, вул. Володимира Великого, будинок 3).

В судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2026 року, засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання про застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання більш м`яким покаранням, просив призначити йому більш м`яке покарання у виді пробаційного нагляду, не заперечував проти терміну призначення більш м`якого покарання у виді пробаційного нагляду, який було запропоновано прокурором (повністю на невідбутий термін основного покарання у виді позбавлення волі), та не заперечував проти задоволення клопотання прокурора щодо покладення на нього обов`язків на час пробаційного нагляду, які передбачені п.п. 1 3 ч. 2 ст. 59 1 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59 1 КК України.

Додатково засуджений ОСОБА_5 зазначив наступне:

- свою вину у скоєнні злочину, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, - визнав беззаперечно, усвідомлює всю протиправність свого діяння.

Під час слухання справи в суді не визнавав свою вину, так як йому це радив адвокат, хоча сам він особисто вину свою визнавав з самого початку;

Засуджений зазначив, що він щиро жалкує про те, що внаслідок вчиненого ним злочину загинули люди.

Засуджений зазначив, що шкоду, заподіяну злочином, - він відшкодовував потерпілим на стадії слухання справи, тому потерпілі не подавали цивільних позовів.

Відповідно, - станом на даний час, - він відшкодував потерпілим всю шкоду, окрім того, - ним повністю відшкодовано судові витрати по кримінальній справі та витрати на лікування потерпілих.

За час відбування покарання він отримав 10 заохочень від керівництва установи виконання покарань, при цьому він не отримував жодного дисциплінарного стягнення.

Підсумовуючи вищевикладене, - засуджений ОСОБА_5 вважає, що своїм сумлінним відношенням до праці та зразковою поведінкою, - довів ту обставину, що він остаточно став на шлях виправлення та перевиховання, та заслуговує на застосування до нього положень ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, - на пробаційний нагляд.

Засуджений також просив врахувати ті обставини, що він одружений, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, - 3 ьох та 6 ти років відповідно.

Так як він відбуває покарання у місцях позбавлення волі, - його сім`я станом на даний час перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому, - просив дати змогу йому звільнитися з місць позбавлення волі та належним чином утримувати свою сім`ю.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2026 року, представник установи виконання покарань, - ОСОБА_4 , - не заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до засудженого пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміни призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання, а саме, - на пробаційний нагляд.

На запитання суду представник установи виконання покарань зазначив наступне:

- засуджений ОСОБА_5 має 10 заохочень від керівництва установи за сумлінне ставлення до праці та зразкову поведінку, за час відбування покарання зарекомендував себе лише з позитивної сторони.

Дисциплінарних стягнень, - в тому числі знятих чи погашених в установленому законом порядку, - засуджений за час відбування покарання не має.

Засуджений з самого початку був в добровільному порядку працевлаштований на контрагентський об`єкт, та і станом на даний час, - працює, при цьому приймає активну участь у суспільному житті колонії.

Представник установи виконання покарань зазначив, що засуджений на профілактичних обліках установи не перебуває та не перебував.

Представник установи виконання покарань повідомив суд, що до даного засудженого було застосовано тричі захід заохочення у виді короткострокового виїзду за межі установи виконання покарань до місця проживання, при цьому засуджений вчасно повернувся до установи виконання покарань.

Представник установи виконання покарань зазначив, що станом на 12.03.2026 року невідбутий термін приначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі у засудженого ОСОБА_5 становить 4 (чотири) роки 3 місяці 26 днів, або, - 4 (чотири) роки 118 днів.

Відбутий термін покарання у засудженого ОСОБА_5 становить 3 (три) роки 8 місяців 4 дні.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.03.2026 року, прокурор Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , - не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до такого засудженого пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання більш м`яким, зокрема, - на пробаційний нагляд, так як вважає, що засуджений ОСОБА_5 своєю зразковою поведінкою та добросовісним відношенням до праці під час відбування покарання, - заслуговує на застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основногшо покарання більш м`яким.

Що ж стосується застосування до засудженого більш м`якого покарання у виді пробаційного нагляду, - то прокурор просила при цьому встановити термін такого більш м`якого покарання (пробаційного нагляду) тривалістю на невідбутий термін основного покарання у виді позбавлення волі, та на час такого більш м`якого покарання (пробаційний нагляд), - покласти назасудженого ОСОБА_5 обов`язки, які передбачені п.п. 1 3 ч. 2 ст. 59 1 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59 1 КК України.

Суд, розглянувши клопотання засудженого, вислухавши засудженого, який своє клопотання підтримав, вислухавши представника установи виконання покарань, який не заперечував проти задоволення клопотання засудженого, вислухавши прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання засудженого, дослідивши матеріали кримінального провадження, - приходить до висновку щодо задоволення клопотання засудженого, - щодо застосування до такого засудженого пільги, яка передбачена положеннями ст. 82 КК України (заміна призначеного судом основного покарання більш м`яким покаранням, а саме, - на пробаційний нагляд), - шляхом винесення судового рішення у виді ухвали, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права:

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2 - 4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

На підставі ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Отже, суд, з використанням норм процесуального права (положень ст.ст. 537, 539 КПК України), обгрунтовує застосування до засудженого пільги, яка передбачена положеннями ст. 82 КК України:

Загальні відомості про відбування засудженим призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі:

- ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Нова Чортория Любарського району Житомирської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, ветеран війни учасник бойових дій), -

- засуджений 23 червня 2021 року Любарським районним судом Житомирської області за скоєння кримінального правопорушення (тяжкого злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 24.01.2022 року);

- 24 січня 2022 року Житомирським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої апеляційні скарги захисника, прокурора, - залишено без задоволення, а вирок Любарського районного суду Житомирської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 , - залишити без змін, -

- який з 08.07.2022 року утримувався в Державній установі Житормирська УВП № 8, та з 12.09.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

Початок строку покарання - 08 липня 2022 року;

Кінець строку покарання - 08 липня 2030 року;

1/3 строку покарання - 08 березня 2025 року.

Суд зазначає, що при вирішенні питання про застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена положенням ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, - були враховані як формально юридичні, так і оціночні підстави.

Отже, - формально юридична підстава для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом основного покарання більш м`яким покаранням є наступні:

Так, - станом на 12.03.2026 року - невідбутий термін призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі у засудженого ОСОБА_5 становить 4 (чотири) роки 3 місяці 26 днів, або, - 4 (чотири) роки 118 днів.

Як вбачається з матеріалів клопотання установи виконання покарань, та матеріалів особової справи засудженого, - засудженим ОСОБА_5 , - 1/3 частина (третина) основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом, - відбута ще 08 березня 2025 року, - що дає змогу суду застосувати положення п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, - що є формально юридичною підставою для застосування пільги, застосування якої вирішується в рамках даного кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України (дана норма матеріального права передбачає формально юридичну підставу застосування пільги до засудженого):

- заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Суд зазначає наступне:

- ОСОБА_5 засуджений та відбуває основне покарання у виді позбавлення волі за скоєння кримінального правовопорушення, передбачене ч. 3 ст. 286 КК України;

- згідно диспозиції ч. 3 ст. 286 КК України, - одним із головних елементів об`єктивної сторони складу злочину є неперебування особи, яка керує транспортним засобом, - в стані алкогольного сп`яніння, в противному разі дії такої особи слід було кваліфікувати за ст. 286 1 КК України;

- санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає основне покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з позбавленням права керування траснпортними засобами на строк до трьох років;

- згідно положень ч.ч. 1, 3, 5 ст. 12 КК України, - злочин, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, та який вчинений ОСОБА_5 , та за скоєння якого він відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі, - відноситься до категорії тяжких злочинів;

- згідно положень ст. 25 КК України, - злочин, який передбачено ч. 3 ст. 286 КК України, та який вчинений ОСОБА_5 , та за скоєння якого він відбуває основне покарання у виді позбавлення волі, - вчинено з необережності;

- засудженим ОСОБА_5 1/3 (третина) призначеного судом покарання у виді позбавлення волі відбута ще 08 березня 2025 року.

Отже, - враховуючи положення п.п. 1, 3, 5 ст. 12, ст. 25 КК України, та враховуючи диспозицію та санкцію ч. 3 ст. 286 КК України, та враховуючи ті обставини, що:

- ОСОБА_5 , - засуджений за скоєння тяжкого злочину, вчиненого з необережності;

- ОСОБА_5 скоїв тяжкий злочин, вчинений з необережності, на час скоєння якого не перебував в стані алкогольного сп`яніння;

- засуджений ОСОБА_5 відбув 1/3 (третину) призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі - ще 08 березня 2025 року, -

- то суд приходить до висновку щодо наявності в достатньому об`ємі формально юридичних підстав (які чітко визначені в п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України) для застосування до засудженого ОСОБА_5 пільги, яка передбачена положеннями ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом покарання більш м`яким покаранням.

Що стосується оціночних підстав для застосування до засуджених пільги, яка передбачена ст. 82 КК України (заміна призначеного судом покарання більш м`яким покаранням), то такі підстави, загалом, зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України.

Згідно ч. 3 ст. 83 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Що стосується вищевказаної норми матеріального права, - то суд констатує, що, дійсно, - поняття «засуджений став на шлях виправлення», - Законодавцем в положенні ст. 82 КК України, - чітко не вказано (не визначено), проте, - дану прогалину Законодавцем в повній мірі усунуто положеннями, які зазначені в ППВС України, положеннях КВК України, правових позиціях Суду Вищої інстанції, якими і керувався суд при винесенні рішення в рамках даного кримінального провадження.

Отже, що стосується застосування до засудженого ОСОБА_5 оціночних підстав, як підстав для застосування пільги, яка передбачена ст. 82 КК України (заміна призначеного судом покарання більш м`яким покаранням), та які входять до поняття «засуджений став на шлях виправлення», - що передбачено ч. 3 ст. 82 КК України, - то суд вважає, що на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, - то їх, на думку суду, - достатньо, з огляду на наступне:

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 :

- за час відбування покарання у виправній колонії засуджений з самого початку відбування покарання, в добровільному порядку, без примусу, - зокрема, - був працевлаштовий за трудовим договором на контрагентський об`єкт, де і працює на час розгляду даного клопотання.

Суд зазначає, що під час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 неухильно дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, при цьому - порушень встановленого порядку відбування покарань не допускає, та не допускав.

Протягом всього часу відбування покарання в установі засуджений має поведінку лише позитивного спрямування, що підтверджується позитивною характеристикою, яка надана установою виконання покарань, та показаннями представника установи виконання покарань.

Засуджений ОСОБА_5 підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань.

Засуджений ОСОБА_5 за зразкову поведінку та добросовісне відношення до праці 10 (десять) раз заохочений подяками від керівництва виправної колонії, при цьому, - за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 , - не має жодного дисциплінарного стягнення (в тому числі знятого, чи погашеного в установленому Законом порядку).

Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 08 липня 2022 року, - початку відбування покарання в умовах ДУ «Житомирська УВП № 8».

У скоєному злочині розкаявся, при цьому усвідомив всю протиправність свого діяння.

З 12.09.2022 року засуджений відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)».

За час відбування всього періоду (а не його частини) покарання засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно.

В частині судових витрат в добровільному порядку відшкодував судові витрати по кримінальному провадженню, що підтверджується матеріалами справи.

Окрім того, - засуджений ОСОБА_5 в добровільному порядку сплатив кошти за цивільним позовом прокурора, - на відшкодування коштів на лікування потерпілої сторони.

Також суд зазначає, що засуджений ОСОБА_5 в добровільному порядку відшкодував всю шкоду потерпілим ще на стадії слухання кримінального провадження в суді, внаслідок чого потерпілі не подавали цивільний позов до засудженого.

Засуджений бере участь у реалізації плану індивідуальної роботи. Має позитивні плани на майбутнє, активно впроваджує їх у своєму житті.

Вищевказані обставини відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , - суд розцінює як поняття «засуджений став на шлях виправлення», - в розумінні ч. 3 ст. 82 КК України, а тому вважає, що на даному етапі відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , - є достатньо оціночних підстав (окрім формально юридичних підстав, які зазначені судом вище по тексту ухвали) для застосування до нього пільги, яка передбачена ст. 82 КК України, - заміна призначеного судом покарання більш м`яким, тобто, - суд вважає, що є в наявності в достатньому обсязі як оціночних так і формальних підстав для задоволення клопотання засудженого.

Що ж стосується задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , - про заміну йому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке, а саме, - на покарання у виді пробаційного нагляду, то суд зазначає наступне:

- Перш за все, - суд зазначає, що при вирішенні питання застування до засуджених пільги, яка передбачена ст. 82 КК України (заміна призначеного судом покарання більш м`яким), - суд має право при призначити більш м`яке покарання на свій розсуд, - згідно переліку покарань, які зазначені в ст. 51 КК України, - не застосовуючи порядок розташування таких покарань, - від більш тяжкого до меньш тяжкого, так як вид покарання, який суд вважає за необхідне застосувати як більш м`яке, - призначається судом з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопоррушення, наслідків кримінального правопорушення, співмірності вчиненого кримінального правопорушення більш м`якому покаранню, особі засудженого, тощо.

Отже, що стосується призначення засудженому ОСОБА_5 такого виду більш м`якого покарання, як пробаційний нагляд (п. 7 1 ч. 1 ст. 51 КК України), то суд зазначає наступне:

- Законом України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань», - внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст.51 Види покарань, а саме, - частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс статтею 59-1 Пробаційний нагляд, де в ч. 1 даної статті зазначається, що покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (ч. 4 ст. 59 - 1 КК України)

Згідно абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років.

Даний пункт доповнено змінами:

- також здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого ОСОБА_5 на час пробаційного нагляду, - суд вважає за необхідне покласти обов`язки, - відповідно до клопотання прокурора, а саме, - обов`язки, які передбачені п.п. 1 3 ч. 2 ст. 59 1 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59 1 КК України.

Як зазначалося сулдом вище, - положеннями ст. 51 КК України, - визначено види покарань та порівняльна суворість покарань, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього найсуворішого.

П.п. 7-1 ч. 1 вищевказаної статті визначено вид покарання «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що «пробаційний нагляд» є більш м`яким видом покарання ніж позбавлення волі.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст.ст. 81, 82 КК України, та застосування до такого засудженого покарання у виді пробаційного нагляду є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій, поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів за наявності виконавчих документів;

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Згідно п.п. 2,17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 2 «Про умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою, прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ст. 6 КВК України, - виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки; свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та виконання всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів та обладнання. Висновок про виправлення засудженого має грунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Враховуючи вище викладене, суд, оцінивши в сукупності всі дані, за весь період відбування покарання, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, а саме поведінку ОСОБА_5 , а саме, - судом було досліджено та враховано при винесення даної ухвали ті обставини, що засуджений :

- позитивно характеризується по місцю відбування покарання;

- у скоєному злочині розкаявся;

- відсутні діючі дисциплінарні стягнення (в тому числі зняті чи погашені в установленому Законом порядку);

- має 10 (десять) заохочень від керівництва установи виконання покарань за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, (при цьому заохочення отримані засудженим стабільно на протязі всього часу відбування покарання, а не в період, що передував даті настання пільги), що, на думку суду, - свідчить про усталену правослухняну поведінку засудженого, ставлення його на шлях виправлення та перевиховання;

- з самого початку відбування покарання працевлаштований в добровільному порядку, та працює по даний час;

- до роботи відноситься добре, за що і отримував заохочення;

- бере участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених;

- на профілактичних обліках в установі не перебуває і не перебував;

- має позитивні наміри на життя та бажання чесно працювати після звільнення;

- в добровільному порядку ще на стадії слухання кримінального провадження в суді, - відшкодував потерпілим всі збитки, заподіяні злочином;

- відшкодував в добровільному порядку судові витрати в кримінальному провадженні;

- в добровільному порядку сплатив кошти, визначені судом за цивільним позовом прокурора на лікування потерпілих в закладах охорони здоров`я, -

- що і є, на думку суду, - підставою для задоволення як подання установи виконання покарань, так і клопотання засудженого.

З огляду на вищевказані обставини справи, - суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення (в розумінні ч. 3 ст. 82 КК України), та заслуговує на застосування до нього пільги, - призначення більш м`якого покараня по відбуттю 1/3 (третини) строку призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі за вироком суду, на підставі якого перебуває в установі виконання покарання.

Суд, з огляду на фактичні обставини справи та правову позицію сторін та учасників процесу (зокрема, прокурора), - приходить до висновку про можливість заміни засудженому ОСОБА_5 невідбутої частини призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі, - більш м`яким покаранням, зокрема, - у вигляді пробаційного нагляду, на термін, що становить невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, - з покладенням обов`язків, які передбачені п.п. 1 3 ч. 2 ст. 59 1, п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59 1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Згідно ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Враховуючи викладене, керуючись ч.ч. 1, 3, 5 ст. 12, ст. 25, п. 7 1) ч. 1 ст. 51, ст. 59 1, ст. 82, ч. 3 ст. 286 КК України, ст.ст. 6, 9, ст. 49 - 2 КВК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 р., абз. 3 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про пробацію», ч. 2 ст. 369, 370 372, 376, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Чортория Любарського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, ветерана війни учасника бойових дій), -

- засудженого 23 червня 2021 року Любарським районним судом Житомирської області за скоєння кримінального правопорушення (тяжкого злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 24.01.2022 року);

- 24 січня 2022 року Житомирським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої апеляційні скарги захисника, прокурора, - залишено без задоволення, а вирок Любарського районного суду Житомирської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 , - залишити без змін,-

- який з 08.07.2022 року утримувався в Державній установі Житормирська УВП № 8, та з 12.09.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- про застосування до нього положення ст. 82 КК України, - заміни невідбутої частини призначеного судом покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, зокрема, - на пробаційний нагляд, - задовольнити.

Засудженому ОСОБА_5 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Чортория Любарського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, ветерана війни учасника бойових дій), -

- якого засуджено 23 червня 2021 року Любарським районним судом Житомирської області за скоєння кримінального правопорушення (тяжкого злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України до основного покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки (вирок набрав законної сили 24.01.2022 року);

- 24 січня 2022 року Житомирським апеляційним судом винесено ухвалу, згідно якої апеляційні скарги захисника, прокурора, - залишено без задоволення, а вирок Любарського районного суду Житомирської області від 23 червня 2021 року щодо ОСОБА_5 , - залишити без змін,-

- який з 08.07.2022 року утримувався в Державній установі Житормирська УВП № 8, та з 12.09.2022 року відбуває призначене судом основне покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Кагарлицька виправна колонія (№115)», -

- невідбуту частину строку призначеного судом основного покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 місяців 26 днів (або, - 4 (чотири) роки 118 днів) позбавлення волі, - замінити на більш м`яке покарання, - на 4 (чотири) роки 3 місяці 26 днів (або, - 4 (чотири) роки 118 днів) - пробаційного нагляду.

На період відбування засудженим ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді пробаційного нагляду, - покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п.п. 1 3 ч. 2 ст. 59 1, п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 59 1 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду потягом 7 діб, а засудженим, - протягом 7 днів з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 13.03.2026 року.

Суддя: ОСОБА_1