Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/164/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 389/1/26 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2026, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Губівка Компаніївського району Кіровоградської області, громадянки України, яка одружена, на утриманні осіб не має, не працює, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування

інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисник-адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2026 відносно підозрюваної ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 01.04.2026.

Слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у скоєнні вбивства, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин з прямим умислом, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років.

Заявлені ризики, передбачені п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України не зменшились.

В апеляційній скарзі:

адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого суду скасувати, змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного стеження.

Вказує, що на підозрювану було вчинено психологічний тиск, що слугувала надати покази у протоколі допиту

У клопотанні про обрання запобіжного заходу не було зазначено жодного доводу щодо підтвердження наміру обвинуваченої вчинити злочинні дії, що призведи до смерті ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , який просив подану апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, апеляційну скаргу сторони захисту без задоволення, перевіривши матеріали клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (ст. 55 Конституції України).

Постанова судді про застосування запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Матеріалами клопотання встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.396 КК України.

31.12.2025 о 23:00 год ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та 01.01.2026 о 12:10 год повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду від 02.01.2026 стосовно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 28.02.2026.

Постановою керівника Знам`янської окружної прокуратури від 24.02.2026 у кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, а саме до 01.04.2026.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчинені нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею місцевого суду враховано обставини провадження, характер обвинувачення, особу підозрюваної. Оцінено суворість можливого покарання ОСОБА_7 . Стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваної під вартою.

Слідчим суддею вірно враховано, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме у скоєнні вбивства, яке закон класифікує як особливо тяжкий злочин з прямим умислом, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, раніше не судима, має постійне місце проживання, не працює, одружена, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має. Зазначені обставини в сукупності, а також обставини скоєння кримінального правопорушення не дають підстав стверджувати про наявність у ОСОБА_7 достатньо міцних соціальних зв`язків. Відтак, зазначене свідчить на користь високої ймовірністі переховування її від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

За наслідками дослідження матеріалів клопотання, характеризуючих даних підозрюваної, колегією суддів не виявлено доказів того, що на даний час зменшились або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені раніше, що могло б свідчити, що застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не вийшов за межі строку досудового розслідування та враховував вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, продовжив строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, оскільки обставини, за яких вони були встановлені, не змінились. Запобігти вказаним ризикам, які встановлені та продовжують існувати в разі непродовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу, неможливо.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що меш суворий запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної.

Колегія суддів наголошує, що на даній стадії, не можуть оцінюватись докази в їх сукупності для встановлення наявності або відсутності в діях особи складу злочину та належність, допустимість доказів цього, обставини на які посилається захисник, будуть встановлюватись і досліджуватись під час судового розгляду в сукупності з усіма зібраними на досудовому слідстві доказами.

Додані до клопотання матеріали дають змогу встановити наявність обґрунтованих підстав про можливість вчинення злочину ОСОБА_7 . Межі розгляду клопотання про застосування, продовження запобіжного заходу визначені в ст. ст. 196, 199 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Доказів про неможливість утримання ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Враховуючи те, що рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, апеляційна скарга захисника з викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2026, якою стосовно ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , в межах строку досудового розслідування до 01.04.2026 без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4