Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/617/26
Номер провадження1-кс/173/43/2026
УХВАЛА

іменем України

10 березня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Слідчий суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в залі Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 01.03.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Середнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, військовослужбовця за мобілізацією, перебуваючого на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , на посаді стрілець 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 батальйону, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого

- 26.06.2014 Пушкінським місцевим судом Московської області за ч. 1 ст.105 КК Росії до 6 років позбавленні волі,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2026 до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ відділу відділення поліції № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи військову службу на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», був зобов`язаний неухильно додержуватися вимог статей 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Військової присяги, Конституції та законів України, сумлінно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим і не допускати негідних вчинків.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.01.2026 № 14 солдат ОСОБА_4 перебував у відрядженні до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується на території АДРЕСА_3 .

28.02.2026 близько 09 год. 30 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем розташування військової частини НОМЕР_2 , а саме поблизу підземного бліндажа, розташованого в лісосмузі біля АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті тривалих неприязних відносин вступив у конфлікт із солдатом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 .

Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_4 виник прямий умисел на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тяжкого тілесного ушкодження та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 дістав ніж, який мав при собі та носив на поясному ремені в ножнах, після чого, тримаючи ніж у правій руці та перебуваючи у безпосередній близькості до ОСОБА_7 , цілеспрямовано наніс один удар лезом ножа в ділянку правої половини грудної клітки потерпілого.

Унаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення правої половини грудної клітки, які, згідно з висновком судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

06 березня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор підтримав клопотання, при цьому зазначив, що матеріали провадження містять достатньо доказів, які свідчать про вчинення підозрюваним даного кримінального правопорушення, окрім того, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та вчиняти нові злочини.

Підозрюваний ОСОБА_4 слідчому судді повідомив, що йому пред`являлася підозра у вчиненні кримінального правопорушення, він причетний до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не заперечує проти застосування цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши всіх учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, доходжу до наступного.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, та/або незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

В частині 5 статті 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу (рішення у справі Летельє проти Франції).

При цьому згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Слідчий суддя доходить висновку, що матеріали кримінального провадження дозволяють обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, яке є тяжким, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчим надані матеріали досудового розслідування, які містять копії повідомлення ОСОБА_4 про підозру, протоколи допиту потерпілого та свідків, висновок експерта № 244-Е від 04.03.2026, протокол огляду місця події від 28.02.2026, постанови про визнання речового доказу від 01.03.2026, протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.03.2026, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 06.03.2026.

У зв`язку з цим, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 проходить службу на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», відповідно до медичної характеристики придатний до в/с, не одружений, дітей на утриманні не має, раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

При встановленні наявності ризиків слідчий суддя бере до уваги, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме відповідні незаконні дії, проте вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та покарання, що може бути призначене підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він підозрюється, відсутності стійких соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає, що існують достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, оскільки суворість покарання, наслідки та ризики втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані як менш небезпечні ніж покарання і процедура виконання покарання у разі визнання його винним.

Також слідчим суддею встановлено, що підозрюваному достеменно відома особа потерпілого у цьому кримінальному провадженні. За таких обставин існує обґрунтований ризик незаконного впливу на потерпілого з метою зміни або спотворення його показань під час судового розгляду. Цей ризик посилюється тяжкістю інкримінованого злочину та суворістю передбаченого покарання, що безумовно може вплинути на поведінку підозрюваного та спонукати його до вчинення дій з метою ухилення від кримінальної відповідальності шляхом незаконного впливу на потерпілого.

Крім цього, зважаючи на характер та обставини кримінальних правопорушень, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , враховуючи наявність судимості, існує ризик вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, слідчий суддя вважає, що пропорційним ризикам, що існують у кримінальному провадженні, а також завданням кримінального провадження наразі є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

При цьому слідчий суддя вважає, що співмірним з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, запобігати ризикам, зазначеним в п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В той же час, застосування більш м`яких запобіжних заходів, аніж цілодобовий домашній арешт не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам і не зможе забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати місце фактичного перебування - територію військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується на території АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатися за межі Верхньодніпровської територіальної громади Кам`янського району Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді діє протягом двох місяців з моменту її оголошення, тобто до 10.05.2026.

Виконання ухвали доручити ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1