Провадження №: 1-кп/752/1327/26
У Х В А Л А

11.03.2026 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду судове засідання кримінального провадження №0001363 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обвинуваченого у вчиненні злочинів ч. 2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , на ВКЗ,

встановила:

прокурор ОСОБА_16 в судовому засіданні просив задовольнити три клопотання про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та два клопотання про продовження ОСОБА_8 та ОСОБА_5 строку дії процесуальних обов`язків, які подав в письмовому вигляді з наведенням мотивів та підстав.

Захисник ОСОБА_9 - ОСОБА_17 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 . Вказав, що ризики жодним чином не доведені, зі сплином часу вони зменшились, а тому вважав за можливе змінити ОСОБА_9 запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника. Вказав, що дізнався у лютому, що його дружина померла, повнолітній син навчається в коледжі та наразі проживає з бабусею 80 років. Підтримує позицію свого захисника та просить змінити йому запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_15 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 . Вказав, що клопотання прокурора ідентичні. Зазначив, що у ОСОБА_7 погіршився стан здоров`я, він має постійне місце проживання та роботу, також він має на утриманні бабусю похилого віку, яка має ряд хронічних захворювань та потребує догляду. Також вказав, що у ОСОБА_7 судимість погашена, а тому, на його думку є всі підстави для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт чи заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму. Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та підтримав думку свого захисника. Вказав, що його стан здоров`я погіршився, він відповідальна людина та має гарну репутацію.

Захисники ОСОБА_8 - ОСОБА_11 та ОСОБА_14 в судовому засіданні не заперечували щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку дії процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку своїх захисників.

Захисники ОСОБА_5 - ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у судовому засіданні просили задовольнити клопотання прокурора частково. Просили виключити ОСОБА_5 обов`язок, зокрема, не відлучатись з м. Києва, оскільки у Вінницькій області проживає його малолітня дитина з бабусею, яку він постійно навідує.

Захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_14 заперечував щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотань прокурора та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши думку сторін, вивчивши клопотання прокурора, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Колегія суддів враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Слід також зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про наявність ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки обвинуваченого (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Під час розгляду клопотання сторін, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України», де зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

На переконання колегії суддів, прокурором було доведено, що ризики, які були встановлені раніше, а саме: можливість незаконного впливу на свідків, оскільки останні ще не допитані, а обвинувачені знають свідків та проживають з ними в одному місті та області; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що може бути виражено у створенні обвинуваченими штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень; ризик вчинення нових злочинів з огляду на суть обвинувачення та кількість інкримінованих епізодів; переховування обвинувачених від суду, оскільки останні обвинувачуються у вчиненні, зокрема, особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки та у сфері обігу наркотичних засобів, за які передбачено покарання до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути призначено судом у випадку визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів, обвинувачені можуть вживати заходи, спрямовані на переховування від суду.

Також, при визначенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою, колегія суддів бере до уваги характер інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 злочинів, які згідно пред`явленого обвинувачення, вчинені у складі злочинної організації, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї організації зухвало порушували нормальну життєдіяльність громадського суспільства, розповсюджуючи небезпечні речовини в умовах воєнного стану, коли Україна опинилась в найбільш складних умовах через вторгнення країни-агресора.

Крім того, на даний час триває судовий розгляд, а тому обвинувачені, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході, можуть вчиняти дії направлені на затягування судового розгляду справи, з метою уникнення відповідальності за інкриміновані злочини, а отже інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, із врахуванням наведених вище обставин, на даному етапі, на переконання колегії суддів, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать їх належну поведінку.

Окрім того, колегія суддів відповідно до вимог закону враховує вік обвинувачених, стан здоров`я та сімейний стан, наявність джерела доходів, інші дані щодо позитивної діяльності та характеристики, а також те, що ОСОБА_6 раніше засуджений за ч. 3 ст. 307 КК України, а відносно ОСОБА_7 триває судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню за ч. 2 ст. 189 КК України.

Твердження сторони захисту про те, що ризики наведені прокурором не доведені та зменшились, повністю спростовуються вказаними вище доводами колегії суддів, крім того, на переконання колегії суддів, запобігання вказаним ризикам досягнуто саме завдяки обраним та неодноразово продовженим запобіжним заходам у виді тримання під вартою одразу після затримання обвинувачених.

Отже, зважаючи на характеризуючі дані обвинувачених, на існуючі ризики, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченим злочинів, а також беручи до уваги стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, колегія суддів вважає, що раніше обраний та продовжений запобіжний захід ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у виді тримання під вартою є обґрунтованим та співмірним пред`явленому обвинуваченню, продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та необхідним.

Стороною захисту не надано будь-яких достатніх доказів, які не були б враховані під час попереднього судового засідання та які б беззаперечно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а отже, за таких обставин підстав для зміни обвинуваченим запобіжних заходів на більш м`які на даній стадії судового провадження колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, колегія суддів, на підставі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, беручи до уваги наявність у обвинувачених постійних місць проживання, соціальних зв`язків, позитивної характеристики, а також враховуючи строк перебування обвинувачених під вартою та стадію судового розгляду, вважає за необхідне зменшити кожному з обвинувачених, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заставу та визначити кожному з обвинувачених, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На переконання колегії суддів, на даній стадії застава саме у таких розмірах в разі її внесення, буде достатнім стимулюючим засобом кожному з обвинувачених для запобігання ризикам, наведеним прокурором.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 у виді триманні під вартою підлягають частковому задоволенню.

Окрім того, колегія суддів, вирішуючи питання щодо доцільності продовження строку дії процесуальних обов`язків обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , враховує тяжкість інкримінованих їм злочинів, дані про осіб обвинувачених, зокрема стан здоров`я, наявність міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, а тому з метою забезпечення належного виконання ними процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора, колегія суддів дійшла висновку про доцільність продовження строку дії процесуальних обов`язків.

Так, оцінюючи поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 під час дії покладених на нього обов`язків, колегія суддів враховує, що останній неодноразово відлучався з м. Києва до Вінницької області, де проживає його дитина з дозволу суду та жодного разу не допустив порушення покладених на нього обов`язків. У зв`язку з цим, колегія суддів приходить до висновку про відсутність необхідності у подальшому застосуванні до нього такого обов`язку як не відлучатися з м. Києва.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк дії процесуальних обов`язків обвинуваченому ОСОБА_8 , про які просить прокурор, а ОСОБА_5 продовжити їх частково, без обов`язку не відлучатися з м. Києва. У зв`язку з цим клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_12 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, колегія суддів

постановила:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - задовольнити частково.

Клопотання сторони захисту ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на 60 (шістдесят) діб до 08.05.2026 року включно.

Строк продовження існуючої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 обчислювати з 11.03.2026 року.

Визначити кожному з обвинувачених, а саме: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 заставу у вигляді 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 332 800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як кожним з обвинувачених, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Голосіївського районного суду м. Києва згідно порядку визначеного ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.07.2025 року у справі 752/15289/25.

Клопотання прокурора про продовження строку дії процесуальних обов`язків ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Продовжити строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 процесуальних обов`язків до 08.05.2026 року включно, а саме:

прибувати до суду за викликом;

не відлучатися із м. Києва,

повідомляти суд про зміну місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальних обов`язків до 08.05.2026 року включно, а саме:

прибувати до суду за викликом;

повідомляти суд про зміну місця проживання та місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та направити в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Повний текст ухвали буде проголошено 12.03.2026 року о 15 год. 45 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3