Справа № 308/9018/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/141/26, за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2026 року задоволено частково клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави.

Застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Покладено на ОСОБА_5 у відповідності до частини п`ятої статті 194 КПК України певні обов`язки.

Слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000108, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2024, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 369, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України.

В ухвалі слідчим суддею встановлено, що слідчим слідчого управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 369-2 КК України.

04.02.2026 у рамках даного кримінального провадження повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2,3 ст. 27 ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: організація в прийнятті пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2,3 ст. 27, ч.2 ст. 28, ч.2 ст. 369-2 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, слідчий суддя вважав, що розмір застави слід визначити у межах двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що визначено ч. 5 ст. 182 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді застави не менше, 902 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 3 001 856 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечили доводам апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, приходить до наступного висновку.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000108, відомості про яке 27.04.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

04.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 10.02.2026 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу - застави відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Як встановила слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, при розгляді клопотання підтверджено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 369-2 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Як вбачається зі змісту ухвали, приймаючи таке рішення, слідчий суддя, належним чином врахувала наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, застосування щодо ОСОБА_5 зазначеного запобіжного заходу забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Колегія суддів уважає правильними висновки слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави, оскільки тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує його в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваній саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваної та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора на предмет законності та вмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_5 в частині визначення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

За змістом ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого злочину, визначається у межах від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

На переконання колегії суддів, визначаючи розмір застави щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя в повній мірі врахувала як вимоги КПК України, так і практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також з врахуванням обставин кримінального провадження, даних щодо особи, яка підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Поряд з тим, викладені прокурором в апеляційній скарзі посилання щодо необхідності визначення підозрюваному ОСОБА_5 розміру застави не менше 902 прожиткового мінімуму для працездатних осіб задоволенню не підлягають.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якого розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частина 5 статті 132 КПК).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 185 КПК України, якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

Відтак, при прийнятті рішення колегія суддів враховує те, що передбачених ч. 2 ст. 185 КПК України доповнень, змін до клопотання, або заміну його новим клопотанням, матеріали судового провадження щодо ОСОБА_5 не містять.

Поряд з тим слідчий у клопотанні не навів будь-яких обґрунтованих даних про наявність у ОСОБА_5 великих прибутків внаслідок діяльності, яка поставлена йому в провину, грошових заощаджень, наявності у його власності або членів сім`ї цінного майна, таким чином, слідчий та прокурор не надали суду доказів того, що майновий стан ОСОБА_5 станом на день застосування запобіжного заходу дозволяє застосувати до підозрюваної розмір застави, який значно перевищує встановлені законом розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України, відповідно до яких, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів уважає, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Із статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, в цілому, та її 3 пункту, зокрема, випливає, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007, заява №. 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Матеріалами судового провадження встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні діянь, які відносяться до нетяжкого злочину.

При оцінці майнового стану підозрюваного ОСОБА_5 , колегія суддів враховує вказані вище дані, з яких не вбачається доказів того, що від злочинної діяльності останній отримував значний дохід, так і відсутність в матеріалах судового провадження будь-яких інших даних про наявність у власності підозрюваного цінного майна чи інших активів.

При цьому, як під час розгляду клопотання слідчим суддею, так і при апеляційному розгляді, прокурором інших належних доказів, заперечень чи нових відомостей щодо зазначеної вище інформації не надано. У тому числі прокурор не посилався на наявність доказів, які б з певною вірогідністю свідчили про розмір саме незаконно отриманих ОСОБА_5 коштів або іншого майна від злочинної діяльності (розмір прибутку).

Тому, на думку колегії суддів, визначений слідчим суддею до підозрюваного ОСОБА_5 розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн, є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_5 , обставинами кримінального правопорушення, його тяжкістю, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України, згідно яких розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав вважати його необґрунтованим або недостатнім, колегія суддів не вбачає, тому наведені в апеляційній скарзі прокурором доводи, в тому числі тяжкість та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею.

При цьому, колегія суддів також враховує рішення Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України» від 13.01.2022 (заява № 23312/15), відповідно до якого застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. ЄСПЛ наголосив на тому, що суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та інше.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 лютого 2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді