Справа № 638/7647/26
Провадження № 1-кс/638/911/26
УХВАЛА

10 квітня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, у кримінальному провадженні №0000345 від 14.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, у кримінальному провадженні №0000345 від 14.02.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення -злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали вказаного кримінального провадження.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

В ході досудового розслідування, 10.04.2026 о 15 год. 19 хв. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України на відкритій ділянці місцевості, яка знаходиться поблизу кільцевої дороги у м. Харкові, у районі лісосмуги, за координатами: 50°07?70.367? N 36°21?15.946? E.

10.04.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за фактом вчинення ним кримінальних правопорушень злочинів передбачених:

- ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, носінні та незаконному збуті вибухової речовини та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст. 68 Конституції України ОСОБА_4 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов`язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом. Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1,4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_4 був зобов`язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою ставитися до інших військовослужбовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, дотримуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.06.2025 ОСОБА_4 призначено на посаду навідника 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

ОСОБА_4 , всупереч вимогам вказаних вище нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 25.02.2026, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із вибуховою речовиною та бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав пластичну сумішеву вибухову речовину системи «окисник-відновник» на основі нітрату амонію, алюмінію та вазеліну, реактивну протитанкову гранату РПГ-18, яка є бойовим припасом, 1850 патронів калібру 5,45х39 АК, які є боєприпасами, та почав зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці з метою подальшого збуту, не маючи на те передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут вибухової речовини та бойових припасів, запропонував ОСОБА_7 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього пластичну сумішеву вибухову речовину системи «окисник-відновник» на основі нітрату амонію, алюмінію та вазеліну, реактивну протитанкову гранату РПГ-18 та 1850 патронів калібру 5,45х39 АК за ціною 100 000 гривень.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_4 , в ході проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 25.02.2026, близько 14 год 00 хв з метою придбання вибухової речовини та бойових припасів у ОСОБА_4 , прибув на обумовлене заздалегідь місце, а саме: на відкриту ділянку місцевості, яка знаходиться поблизу кільцевої дороги у м. Харкові, у районі лісосмуги, за координатами: 50°04?37.02? N 36°12?44.01? E. У вказаному місці ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 , де під час особистої зустрічі, останній передав ОСОБА_7 пластичну сумішеву вибухову речовину системи «окисник-відновник» на основі нітрату амонію, алюмінію та вазеліну, реактивну протитанкову гранату РПГ-18 та 1850 патронів калібру 5,45х39 АК. За придбання зазначеної вибухової речовини, бойових припасів, ОСОБА_7 передав у руки ОСОБА_4 , заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 100 000 грн, якими останній розпорядився на власний розсуд.

Придбана ОСОБА_7 у ОСОБА_4 пластична вибухова речовина, згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи є пластичною сумішевою вибуховою речовиною системи «окисник-відновник» на основі нітрату амонію, алюмінію та вазеліну, яка здатна до вибухового перетворення.

Придбана ОСОБА_7 у ОСОБА_4 реактивна протитанкова граната РПГ-18 згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи відноситься до категорії вибухових пристроїв військового призначення- бойових припасів, яка придатна до вибуху.

Придбані ОСОБА_7 у ОСОБА_4 патрони у кількості 1080 штук згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи відносяться до категорії боєприпасів, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК, які придатні для здійснення пострілу.

Придбані ОСОБА_7 у ОСОБА_4 патрони у кількості 770 штук згідно з висновком судової вибухово-технічної експертизи відносяться до категорії боєприпасів, є бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 АК, які придатні для здійснення пострілу.

Отже, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, носінні та незаконному збуті вибухової речовини, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_4 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 10.04.2026, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням із вибуховою речовиною та бойовими припасами, без передбаченого законом дозволу, з корисливих мотивів з метою власного збагачення, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав 13 одиниць запалів до ручних гранат типу УЗРГМ; 1 запал до гранати іноземного виробництва ДВМ; 12 одиниць корпусів ручних гранат Ф1; одна одиниця корпусу ручної гранати РГД-5; корпус ручної гранати іноземного виробництва RGD-5 та почав зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці, з метою подальшого збуту, не маючи на те передбаченого законом дозволу.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут вибухової речовини та бойових припасів, запропонував гр. ОСОБА_7 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього 13 одиниць запалів до ручних гранат типу УЗРГМ; 1 запал до гранати іноземного виробництва ДВМ; 12 одниниць корпусів ручних гранат Ф1; одна одиниця корпусу ручної гранати РГД-5; корпус ручної гранати іноземного виробництва RGD-5 за ціною 20 000 гривень.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, ОСОБА_7 (анкетні дані якого змінено на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»), з метою викриття протиправної діяльності гр. ОСОБА_4 , в ході проведення комплексу негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема, контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 10.04.2026, близько 15 год. 15 хв. з метою придбання бойових припасів у ОСОБА_4 , прибув на обумовлене заздалегідь місце, а саме: на відкриту ділянку місцевості, яка знаходиться поблизу кільцевої дороги у м. Харкові, у районі лісосмуги, за координатами: 50°07?70.367? N 36°21?15.946? E. У вказаному місці ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_4 , де під час особистої зустрічі, останній передав ОСОБА_7 13 одиниць запалів до ручних гранат типу УЗРГМ; 1 запал до гранати іноземного виробництва ДВМ; 12 одиниць корпусів ручних гранат Ф1; одну одиницю корпусу ручної гранати РГД-5; корпус ручної гранати іноземного виробництва RGD-5. За придбання зазначених бойових припасів, ОСОБА_7 передав у руки ОСОБА_4 , заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 20 000 грн., після отримання яких ОСОБА_4 було одразу затримано співробітниками поліції, в порядку ст. 208 КПК України.

Придбані ОСОБА_7 у ОСОБА_4 , згідно з довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 10.04.2026, 13 одиниць запалів до ручних гранат типу УЗРГМ; 1 запал до гранати іноземного виробництва ДВМ; 12 одиниць корпусів ручних гранат Ф1; одна одиниця корпусу ручної гранати РГД-5; корпус ручної гранати іноземного виробництва RGD-5, відносяться до наступних категорій: небезпечні, обмежено небезпечні.

Отже, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, носінні та незаконному збуті бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Водночас, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , на утриманні має малолітню дитину (02.07.2024 р.н.), з середньою освітою, раніше неодноразово судимий, востаннє: 03.04.2025 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна; 19.06.2025 звільнений на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Харкова від 11.06.2025 відповідно до ст. 81-1 КК України умовно-достроково від відбування покарання (у зв`язку з мобілізацією до ВЧ НОМЕР_1 ), осіб похилого віку на утриманні не має, на обліку лікарів психіатра або нарколога не перебуває, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який інкримінується, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_4 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати вплив на свідків в тому числі осіб, які були задіяні у якості понятих, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Отже, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Така потреба обумовлена наявністю в ході досудового розслідування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, що передбачає зміну місця дислокації підрозділу, у якому проходить службу підозрюваний ОСОБА_4 , а тому в будь-який час може змінити місце перебування та поїхати в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваної до органу досудового розслідування та суду, а відсутність міцних соціальних зв`язків лише це посилить.

2. п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити предмети, що стосуються обставин кримінального провадження, незважаючи на вже проведені обшуки, досудове розслідування перебуває на активному етапі, що зумовлено нещодавнім повідомленням про підозру ОСОБА_4 , а тому на даний час не встановлено повного об`єму предметів та документів, які б підтвердили або спростували причетність ОСОБА_4 до вказаного злочину.

3. п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати, свідків, понятих, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , відомі показання свідків із зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону, анкетних даних, які підтверджують його вину у вчиненні інкримінованого злочину, особисті данні яких відкриті підозрюваному, також розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на заявника, свідків, понятих, благаючи, умовляючи, погрожуючи чиздійснювати на них незаконний фізичний або психологічний вплив з метою, щоб останні не надавали свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину, або змінили раніше надані показання, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин.

4. п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, й надалі вчиняти аналогічні злочини, що свідчить про соціальну небезпеку особи, та унеможливлює його перебування в даний час у суспільстві, тому у органу досудового розслідування є наявні підстави вважати існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те, що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем та може змінювати місце тимчасового перебування у зв`язку із зміною обстановки у місці ведення бойових дій, у вказаному випадку ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту та домашнього арешту в нічний час пов`язана з тим, що органом досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у той час в зв`язку з тим, що є військовослужбовцем, останній постійного фактичного місця мешкання не має, а тому обрання відносно нього вказаного запобіжного заходу створить передумови вчинення тиску на заявника, свідків, понятих у вказаному кримінальному провадженні. Крім цього підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту, немає, оскільки ОСОБА_4 , у зв`язку із участю у бойових діях, не має постійного місця проживання, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти громадської безпеки. Тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , обставини, за яких він був скоєний, вказують на існування цілком реальних ризиків, що застосування до підозрюваного іншого, окрім як тримання під вартою, запобіжного заходу, надасть йому можливість впливати на свідків, понятих, спеціалістів.

За таких обставин, на думку сторони обвинувачення, застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам, також суворість покарання за кримінальне правопорушення та особистість підозрюваного свідчить про те, що наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. В якості альтернативного запобіжного заходу просив застосувати

Підозрюваний проти клопотання прокурора не заперечував.

Захисник підозрюваного підтримав свого підзахисного, поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За п. 2 ч. 3 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Згідно зі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

10.04.2026 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , на утриманні має малолітню дитину (02.07.2024 р.н.), з середньою освітою, раніше неодноразово судимий, востаннє: 03.04.2025 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією майна; 19.06.2026 звільнений на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Харкова від 11.06.2025 відповідно до ст. 81-1 КК України умовно-достроково від відбуванням покарання ( у зв`язку з мобілізацією до ВЧ НОМЕР_1 ), осіб похилого віку на утриманні не має, на обліку лікарів психіатра або нарколога не перебуває.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя також вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризики переховуватися від органів досудового розслідування або суду, тиснути та впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, понятих, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання, а також беручи до уваги вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_4 , для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування вищезазначених ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого підозрюється; враховуючи особу підозрюваного, суд вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає для нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я підозрюваного слідчому судді не надано.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, слідчий суддя з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками, а також з розміром коштів, отриманих під час незаконного поводження зі зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 182 КПК України у виключених випадках застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи викладене, розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків має бути призначений у розмірі, що становить 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 549 120,00 грн.

Суд вважає, що вказаний розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, у кримінальному провадженні №0000345 від 14.02.2026 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів з можливістю застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 165 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 549 120 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із Харківської області без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утримуватись від спілкування зі свідками, понятими, спеціалістами.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установі «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_4 та повідомити усно і письмово прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, та Шевченківський районний суд м. Харкова.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 08 червня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 13.04.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1