Справа № 201/3457/26
Провадження № 1-кс/201/951/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000054 від 14.03.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_3 ,

власник майна ОСОБА_4

УСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що 13.03.2026 року до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від експерта сервісного центру 1242 про те, що за адресою: м. Дніпро, проспект Праці, буд.16, було виявлено , що в ТЗ Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного виявлено підробку індефікаційних номерів а саме номер двигуна (ЖЄО 43608).

На момент огляду, присутній ОСОБА_4 пояснив, що 2011 році транспортний засіб марки Metcedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 було придбано в автосалоні «Віктор та сини» та став його першим власником та в подальшому користувався автомобілем і приблизно в 2026 році двигун автомобіля зламався та ОСОБА_4 на сайті «ОЛХ» придбав новий двигун, який на СТО йому встановили та в 2026 році ОСОБА_4 вирішив продати транспортний засіб.

Також прокурор вказує, що вилучені під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16, проведеного в порядку ст. 237 КПК України, було виявлено та вилучено транспортний засіб марки Metcedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 ; ключ від транспортного засобу марки Metcedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 , зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі викладеного, прокурор просить накласти арешт майно з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав наведених у ньому, зазначив, що арешт майна є необхідним задля забезпечення подальшого дослідження обставин, які підлягають встановленню у даному кримінальному провадженні.

Власник майна у судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, у зв`язку із його необґрунтованістю, а також просив залишити вилучене майно у користування.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що 13.03.2026 року до ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від експерта сервісного центру 1242 про те, що за адресою: м. Дніпро, проспект Праці, буд.16, було виявлено, що в ТЗ Мерседес Бенц, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного виявлено підробку індефікаційних номерів а саме номер двигуна (ЖЄО 43608).

14.03.2026 відомості про даний кримінальний проступок, який було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054.

Згідно з протоколом огляду від 13.03.2026 під час огляду за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16 було виявлено та добровільно видано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 ; ключ від транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 .

Постановою дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 14.03.2026 року транспортний засіб марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 ; ключ від транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000054 від 14.03.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 13.06.2026 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000054 від 14.03.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, призначено судово-трасологічну експертизу.

Відповідно до наявного у матеріалах кримінального провадження за №000054 від 14.03.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до абзацу другого частини 1 статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На підставі вимог ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктові 1 частини другої статті 170 цього Кодексу): 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що вказане вище майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суддя слідчий приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню частково в частині накладення арешту на предмети і речі лише в частині заборони права на розпорядження та відчуження, адже вони є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що немає процесуальної доцільності у забороні користуватися вилученим майном. Без шкоди для досудового розслідування майно може бути передано на відповідальне зберігання його власнику і його перебування в органі досудового розслідування порушує його право мирного користування майном.

У даному кримінальному провадженні проведення відповідних слідчих дій з даним майном можливе без позбавлення власника майна користуватися ним, тому немає потреби надалі зберігати це майно під охороною державного органу. Його належне збереження як речового доказу у кримінальному провадженні має забезпечити його власник.

Відповідно до п. 41 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), уведеною в дію спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України від 27.08.2010р. № 51/401/649/471/23/125, майно, на яке накладено арешт, передається згідно з рішенням слідчого, прокурора та суду, виходячи з конкретних обставин та інтересів справи, на зберігання представникові територіальної держадміністрації або житлово-експлуатаційної організації, державної служби охорони органів внутрішніх справ, а також організації, якій завдані збитки, або власникові цього майна чи його родичу, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. Частина 5 ст. 173 КПК України містить положення про необхідність зазначення в ухвалі слідчого судді згідно переліку тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття рішення про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000054 від 14.03.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000054 від 14.03.2026, у вигляді заборони на розпорядження та відчуження на тимчасово вилучене 13.03.2026 під час огляду місця події за адресою: м. Дніпро, пр. Праці, буд. 16, майно: транспортний засіб марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 , ключ від транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 .

У задоволенні клопотання в частині накладення арешту шляхом заборони користування транспортним засобом марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 , ключем від транспортного засобу марки Mercedes-Benz, моделі ML 350, д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, 2011 року випуску, VIN НОМЕР_3 відмовити.

Зобов`язати власника вказаного майна повідомляти письмово слідчого/дізнавача, прокурора про зміну місця зберігання (гаражування) транспортного засобу та надавати доступ до місця його зберігання за першою вимогою слідчого/дізнавача і, за необхідності, за вимогою слідчого/дізнавача доставляти вищевказаний транспортний засіб для проведення слідчих дій.

Уповноваженій особі органу досудового розслідування, прокурору у кримінальному провадженні або іншій уповноваженій особі попередити власника під розпис про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України в разі вчинення будь-яких незаконних дій щодо арештованого транспортного засобу.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений о 10.20 годині 27.03.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1