Справа № 464/1636/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/775/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 13 березня 2026 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого Відділу поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідування та підтримання публічного обвинувачення Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 10 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя мотивувала тим, що такий є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленій йому підозрі, зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що слідчий подав клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою з визначенням розміру застави, проте, слідчий суддя, перевищив повноваження надані КПК України та обрав підозрюваному запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави. Акцентує увагу на те, що в клопотанні слідчого та в межах судового засідання не встановлено, що підозрюваний своїми діями застосував насильство чи ставив в небезпеку здоров`я інших осіб. Вважає, що стороною обвинувачення не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Апелянт також звертає увагу на особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме те, що останній має вищу освіту, військовослужбовець, одружений, на його утриманні двоє малолітніх дітей, має постійне місце проживання, раніше не судимий та зазначає, що застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави, суд може надати можливість останньому продовжувати нести військову службу у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону, на посаді молодшого медичного брата та надавати кваліфіковану допомогу пораненим захисникам, які перебувають на лікуванні.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, прийняти нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, обговоривши наведені доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно зі змістом вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», у рішенні від 12 січня 2012 року у справі «Тодоров проти України» та рішеннях від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» «для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою». Тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Так, як вбачається з матеріалів провадження, Відділом поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 12 березня 2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000280, в якому ОСОБА_6 12 березня 2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.296 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99840 гривень.

Приймаючи рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, яка повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя встановила обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, зокрема й наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Разом з тим, на переконання колегії суддів, обираючи підозрюваному ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишила поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції, визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на "розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження", а й передбачає, що "звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання")

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Вренчев проти Сербії" п. 76).

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею в достатній мірі не враховані встановлені в судовому засіданні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: особу підозрюваного ОСОБА_6 , а саме те, що останній має вищу освіту, військовослужбовець, одружений, на його утриманні двоє малолітніх дітей, має постійне місце проживання, раніше не судимий, які в сукупності вказують на наявність підстав вважати, що у разі визначення застави підозрюваному, вона може бути достатньою для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку колегії суддів, сама по собі тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, без врахування їх у сукупності з іншими наявними обставинами, зокрема даними про особу підозрюваного, не може бути безумовною підставою для не визначення йому розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, обставини вчинення такого, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у межах, визначених п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, вказаних у ст. 194 КПК України, у зв`язку із чим, колегія суддів вважає за необхідне визначити заставу - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як обґрунтовану та достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 - задоволити.

Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 13 березня 2026 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Відділу поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 10 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Відділу поліції № 2 Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 - задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 10 травня 2026 року включно.

На підставі ч.3 ст. 183 КПК України визначити підозрюваному ОСОБА_6 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 99 840 грн

Роз`яснити право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на рахунок: IBAN: UA0085066, банк отримувача: ДКС України, м. Київ, , код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження;

- не відлучатися з м.Львова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених обов`язків внесена застава звертається в дохід держави.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4