Дата документу 13.02.2026Справа № 554/1527/26
Провадження № 1-кс/554/2564/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 02.01.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Шевченківського районного суду міста Полтави з клопотанням про арешт майна у кримінальному №0000006 від 02.01.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 02.01.2026 року до ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення про те, що гр. на прізвище ОСОБА_4 здійснює збут наркотичних засобів на території Решетилівської ТГ, Полтавського району.

02.01.2026 року слідчим відділом відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказаний кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000006 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього 11.02.2026 року слідчим відділом відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000108 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України.

11.02.2026 року Решетилівською окружною прокуратурою Полтавської області зазначені матеріали досудових розслідувань об`єднані під єдиним номером №0000006.

11.02.2026 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в ході обшуку затриманого в приміщенні ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім карткою оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 ; ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 ; два чеки про покупку; грошові кошти монетами в загальній сумі 41 грн.; аркуш паперу з рукописним текстом покупок; грошові кошти: номіналом 500 гривень АЄ9767866, ГМ1634308, номіналом 200 гривень ВЖ8469502, БЛ7811402, БК8424644, БУ4942533, номіналом 100 гривень АМ9257483, АК7194872; сім картка «Life».

11.02.2026 року слідчим СВ ВП № 2 Полтавського РУП винесено постанову про визнаннями речовими доказами вищевказаних предметів.

Оскільки у даному випадку є всі підстави вважати, що вилучені 11.02.2026 року в ході обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України вище вказані речі містити сліди злочину, слідчий вважає за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на вилучене майно. Не застосування арешту майна може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

На підставі викладеного, слідчий просить задовольнити клопотання.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Підозрюваний в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву у якій не заперечував з приводу накладення арешту на майно.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що 02.01.2026 року до ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення про те, що гр. на прізвище ОСОБА_4 здійснює збут наркотичних засобів на території Решетилівської ТГ, Полтавського району.

02.01.2026 слідчим відділом відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про вказаний кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000006 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього 11.02.2026 року слідчим відділом відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000108 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України.

11.02.2026 року Решетилівською окружною прокуратурою Полтавської області зазначені матеріали досудових розслідувань об`єднані під єдиним номером №0000006.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення органом досудового розслідування підозрюється ОСОБА_5 , якому 12.02.2026 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307КК України.

12.02.2026 року відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із аналізу положень пункту першого частини третьої статті 132 КПК України, статті 170 КПК України, слідчий, прокурор в ході розгляду клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні, в якому особі оголошено про підозру, має довести існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення.

Розглядаючи клопотання слідчого по суті, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, зі змісту клопотання та матеріалів, які його обґрунтовують, вбачається, що зазначені обставини підозри, які інкримінуються ОСОБА_5 , мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

11.02.2026 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та в ході обшуку затриманого в приміщенні ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім карткою оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 ; ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 ; два чеки про покупку; грошові кошти монетами в загальній сумі 41 грн.; аркуш паперу з рукописним текстом покупок; грошові кошти: номіналом 500 гривень АЄ9767866, ГМ1634308, номіналом 200 гривень ВЖ8469502, БЛ7811402, БК8424644, БУ4942533, номіналом 100 гривень АМ9257483, АК7194872; сім картка «Life».

11.02.2026 року слідчим СВ ВП № 2 Полтавського РУП винесено постанову про визнаннями речовими доказами вищевказаних предметів.

Слідчим доведено, що майно, що вилучено під час проведення обшуку затриманого від 11.02.2026 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене, відповідно до протоколу обшуку затриманого від 11.02.2026 року майно, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000006 від 02.01.2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України- задовольнити.

Накласти арештна вилучені в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі а саме: мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім карткою оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_3 , ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 , два чеки про покупку, грошові кошти монетами в загальній сумі 41 грн., аркуш паперу з рукописним текстом покупок, грошові кошти: номіналом 500 гривень АЄ9767866, ГМ1634308, номіналом 200 гривень ВЖ8469502, БЛ7811402, БК8424644, БУ4942533, номіналом 100 гривень АМ9257483, АК7194872, сім картка «Life», з позбавленням права користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1