Справа № 349/264/26
Провадження № 1-в/349/52/26
У Х В А Л А

іменем України

03 березня 2026 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у закритому судовому засіданні в залі суду заяву лікаря-психіатра віддаленого структурного підрозділу №2 Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

учасники судового провадження:

лікар-психіатр ОСОБА_4

(у режимі відеоконференції)

особа щодо якої розглядається

заява ОСОБА_3

(у режимі відеоконференції)

захисник ОСОБА_5

прокурор ОСОБА_6

встановив:

26 лютого 2026 року до суду надійшла заява представника віддаленого структурного підрозділу №2 Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» лікаря-психіатра ОСОБА_4 про зміну ОСОБА_3 примусового заходу медичного характеру.

В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_3 знаходиться на госпіталізації в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Наданий комісією лікарів-психіатрів висновок №42 від 12 лютого 2026 року ґрунтується на комплексному обстеженні пацієнта та включає психіатричний огляд, проведення лабораторних досліджень, а також аналіз історії хвороби та інформації про стан психічного здоров`я особи. На підставі наданого висновку комісія лікарів-психіатрів рекомендує змінити ОСОБА_3 застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У судовому засіданні лікар-психіатр ОСОБА_4 заяву підтримав з підстав, які наведені у висновку комісії лікарів-психіатрів. Додатково зазначив, що за період перебування у медичному закладі у хворого не було проявів агресії. Він доброзичливий, як до медичного персоналу, так і до пацієнтів. Дотримується режиму, приймає ліки. Має ряд соматичних захворювань. Під час перебування у медичному закладі у хворого діагностовано цукровий діабет. Пацієнта систематично відвідують родичі, а саме дружина і дочка, які турбуються про нього: забезпечують необхідними ліками для соматичного лікування, яких немає у медичному закладі. Просив заяву задовольнити.

ОСОБА_3 просив заяву задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_3 з 16 лютого 2023 року перебував у ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)", у подальшому до нього було застосовано примусові заходи медичного характеру та він був переведений у медичний заклад. Її підзахисний є особою з інвалідністю ІІ групи по психічному захворюванню, неодноразово лікувався у психіатричних медичних закладах після перенесеної черепно-мозкової травми. Висновок лікарів-психіатрів є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення, оскільки на цей час пацієнт не потребує застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання медичної психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Це вже другий висновок лікарів-психіатрів впродовж останніх шести місяців. У ОСОБА_3 міцні соціальні зв`язки, він має постійне місце проживання, проживає разом з дружиною. Крім того, про нього турбується дочка. ОСОБА_3 є особою похилого віку, наявні у нього соматичні захворювання з віком прогресують, потребують постійного лікування. На цей час він не становить небезпеки для суспільства. Просила заяву задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення заяви. Пояснив, що у нього є сумніви щодо достовірності висновку лікарів-психіатрів. Крім того, враховуючи нетривалий термін перебування на примусових заходах медичного у виді госпіталізації у закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, просив у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів та інші документи, які долучені до заяви представником медичного закладу, адвокатом суд дійшов висновку про задоволення заяви, з наступних підстав.

На підставі ухвали Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 10 червня 2025 до ОСОБА_3 було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у зв`язку з вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, в стані неосудності.

Ухвалою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2025 року у задоволенні заяви представника віддаленого структурного підрозділу № 2 Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» ОСОБА_4 про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 з госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку було відмовлено. Продовжено застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом на строк три місяці.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів віддаленого структурного підрозділу №2 Комунального некомерційного підприємства «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради» №42 від 12 лютого 2026 року у хворого діагностовано посттравматичну деменцію. Супутні діагнози: ішемічна хвороба серця, дифузний кардіосклероз, СНІА ФКШ, гіпертонічна хвороба ІІ ступеня 2 ризику, гіпертензивне серце, хронічний необструктивний бронхіт в стадії ремісії,, цукробий діабет 2 тип середньої важкості в стадії субкомпенсації, хронічна хвороба нирок ІІІБ стадії, діабетична нефропатія, остеохондроз хребта у дорослих, множинні ураження хребта середньої тяжкості, ускладнена катаракта лівого ока, міопія слабкого ступеня правого ока, гіперметротропія високого ступеня лівого ока, часткова атрофія здорового нерва правого ока. Код згідно з чинним переглядом МКХ-10* - F 0 2. 8.

У клінічній картині хворого спостерігається значне покращання психічного стану та поведінки хворого. Доступний мовному контакту у повній мірі. Фон настрою рівний. Емоційно стабілізувався. Розладів сприйняття не спостерігається, поведінкою не виявляє. Маячних ідей та переконань не висловлює. Орієнтований у часі, місці перебування та власній особі правильно. Покращилася пам`ять та когнітивні функції. Поведінка впорядкувалася, інструкції та призначення лікаря виконує в повному обсязі. Коло інтересів розширилося По відношенню до пацієнтів та персоналу поводить себе помірковано. Критично відноситься до скоєного суспільно-небезпечного діяння, про що шкодує. Близькі родичі постійно цікавляться станом хворого та готові ним опікуватися.

Похилий вік пацієнта, наявні соматичні захворювання негативно впливають на стан його здоров`я потребують постійного лікування та лікарського супроводу

Комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_3 по психічному стану на цей час може бути змінено примусові заходи медичного характеру з госпіталізації в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

За висновком експертно-психологічної оцінки ризику насильства за опитувальником HCR-20 V3 від 19 лютого 2026 року клінічних психологів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ризик насильства у майбутньому оцінений як низький, ризик серйозної фізичної шкоди - як низький, ризик неминучого насильства - як низький.

За умов сприятливих для психічного стану пацієнта ряду факторів - регулярного прийому підтримуючого лікування, спостереження у лікаря-психіатра, занять корисними соціально-побутовими справами - ризик насильницьких проявів низький.

Як вбачається з письмової заяви дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_10 від 23 лютого 2026 року, вона зобов`язується опікуватися чоловіком, надавати йому необхідну допомогу, виконувати рекомендації лікаря після зміни примусових заходів медичного характеру.

Згідно інформаційного листа філії Державної установи "Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України" у Чернівецькій, Івано-Франківській, Закарпатській та Тернопільській областях №284-ЧН-25 від 09 червня 2025 року, ув`язнений інвалід ІІ групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поступив у державну установу "Івано-Франківська установа виконання покарань (№12) - 16 лютого 2023 року. за час перебування в Установі, ув`язнений ОСОБА_3 неодноразово звертався до персоналу Медичної частини з приводу погіршення стану здоров`я. Емоційних зривів та прояві агресії за час перебування в ув`язненого ОСОБА_3 не було виявлено.

У статті 92 КК України зазначено, що примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

За частинами 2,3 статті 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

За змістом частин 1,2 статті 95 КК України зміна застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність зміни застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

У частині 4 статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» також зазначено, що особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Відповідно до частин 2,3 статті 514 КПК України зміна застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про зміну застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність зміни застосування таких примусових заходів.

Зазначення прокурором, як підставу для відмови у задоволенні заяви, нетривалий період перебування ОСОБА_3 на лікуванні за вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у стані неосудності, не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки відповідно до ст. 51 КК України примусові заходи медичного характеру не входять до системи покарань, тому вони не є видами покарання, а є заходами кримінально-правового характеру. Порядок застосування цих заходів свідчить про відсутність у них карального потенціалу і вони не переслідують мети кари за вчинене, а основне їх призначення вбачається в усуненні умов, що сприяли вчиненню суспільно- небезпечного діяння.

У п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03 червня 2005 року № 7 зазначено, що суд повинен критично оцінювати висновки експертів - психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості, переконливості і вмотивованості, оскільки ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили та не є обов`язковими для суду, але незгода з ними має бути вмотивована у відповідній ухвалі суду.

Враховуючи особу хворого, який перебуває в ізоляції від суспільсва протягом трьох років, висновок комісії лікарів-психіатрів від 12 лютого 2026 року №42, який аналогічний висновку №71 від 19 листопада 2025 року в частині необхідності зміни примусових заходів медичного характеру, з точки зору переконливості щодо достатніх змін у стані психічного здоров`я ОСОБА_3 , вік хворого і наявність супутніх соматичних захворювань, а також міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, дружини, яка зобов`язується опікуватися ним, суд дійшов висновку, що в сукупності всі ці обставини дають суду підстави для задоволення заяви та зміни ОСОБА_3 раніше застосованого примусового заходу медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Керуючись ст.7, 336, 512, 514, 516 КПК України,

постановив:

Заяву лікаря-психіатра задовольнити.

Змінити ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено о 10 год. 38 хв. 04 березня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1