Номер провадження:1-кп/521/1040/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2026 року м.Одеса

Хаджибейський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання захисника про призначення технічної експертизи документу у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001897 від 28.04.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження на стадії судового розгляду.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_5 заявлено клопотання про призначення технічної експертизи документа. На обґрунтування якого, зазначає, що сторона обвинувачення, як доказ належності мобільного телефону потерпілому ОСОБА_6 , посилається на накладну від 20.03.2024 року, подану під час досудового розслідування 21.01.2025 року. Разом із тим під час допиту в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 не зміг чітко назвати вартість телефону (зазначав орієнтовно 6999-7999 грн); чітко вказати ні номера телефону, ні оператора, ні кольору; не повідомив конкретного місця придбання; стверджував, що телефон був придбаний у м.Одеса; зазначив, що одразу після придбання вставив нову SІМ-карту та одразу активував її.

Водночас згідно з даними трафіків оператора мобільного зв`язку, досліджених у судовому засіданні, телефон з відповідним ІМЕІ вперше був активований 21.03.2024 року в м. Білгород-Дністровський. Потерпілий же заперечує факт перебування в м. Білгород- Дністровський у зазначений період. Таким чином, існують істотні суперечності між показаннями потерпілого та об`єктивними технічними даними, а саме: у вартості телефону по накладній та показами самого потерпілого; заява про вчинення злочину була подана 14.01.2025 р., накладна додана 21.01.2025 р., а потерпілий стверджує, що орієнтовно через місяць після вчинення злочину, тож орієнтовно в червні 2024 р.; заява, як і сама накладна була подана лише після того, як телефон вилучили у батька обвинуваченого під час обшуку 10.01.2025 р. Саме після вилучення телефону потерпілий звернувся до ДБР із заявою про вчинення злочину.

Також зазначила, що з накладною сторона захисту була ознайомлена під ознайомлення із матеріалами кримінального провадження відповідно до вимог ст.290 КПК, клопотань про проведення судової експертизи із зазначених питань не подавала, посилаючись на пояснення потерпілого в судовому засіданні.

За таких обставин у сторони захисту виникають обґрунтовані сумніви щодо часу фактичного виготовлення накладної та її достовірності.

З урахуванням зазначеного, з метою забезпечення об`єктивного та всебічного розгляду кримінального провадження, просить призначити судову технічну експертизу за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 : документа - накладної від 20.03.2024 року № 847, наданої потерпілим ОСОБА_6 та на вирішення експерта поставити такі питання: чи відповідає фактичний час виготовлення накладної даті, зазначеній у ній- 20.03.2024 року; чи виготовлений документ у зазначений період, чи пізніше; чи виконані текстові реквізити документа в один і той самий час; чи містить документ ознаки внесення змін, дописок, додрукування, дописування; чи можливо встановити орієнтовний період нанесення письмового тексту та відбитку печатки. Крім того, просить доручити проведення експертизи відповідній експертній установі, а саме: Київському науково-дослідному інституту судовий експертиз Міністерства юстиції України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити та призначити експертизу.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання захисника, зазначивши, що воно не обґрунтоване.

Заслухавши клопотання захисника, думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам. Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: 1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; 2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; 3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

За змістом ч.1 ст. 242, п. 1 ч. 1 ст. 244 КПК України експертиза проводиться, якщо для з`ясування обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. У ч.2 ст.242 КПК України передбачено перелік обставин, для встановлення яких проведення експертизи є обов`язковим.

Частинами 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченим цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання, подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд не може сприяти ні стороні захисту, ні стороні обвинувачення у зібранні нових доказів під час судового розгляду провадження для обґрунтування або спростування обвинувачення.

Крім того, будь яких клопотань від сторони захисту під час проведення досудового розслідування до органу досудового розслідування щодо призначення та проведення судово-технічної експертизи не надходило.

За загальним правилом, усі дії щодо збирання доказів здійснюються саме під час досудового розслідування. Клопотань про призначення експертизи під час відкриття матеріалів досудового розслідування заявлено не було. У разі відмови органів досудового розслідування у задоволенні клопотань учасників кримінального провадження така відмова може бути оскаржена.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 243 КПК України, сторона захисту під час досудового розслідування мала право самостійно звертатися до слідчого судді з клопотанням про залучення експерта, однак цим правом не скористалася.

Експертиза як доказ по справі не має переваги перед іншими доказами і повинна оцінюватись судом нарівні з іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Доводи, якими захисник обґрунтовує необхідність призначення експертизи не вказують на наявність обставин, передбачених у ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 242 КПК України, які б зобов`язували суд призначити експертизу.

Однак суду таких даних стороною захисту не наведено.

Більше того, згідно з ч.1 ст.242 КПК України не допускається призначення експертизи для з`ясування питань права, до яких належить оцінка доказів щодо їх достовірності та допустимості.

Також, суд зазначає, що згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, вимога справедливого судового розгляду не накладає на суд першої інстанції зобов`язання доручити складання експертного висновку або проведення будь-якого іншого слідчого заходу лише тому, що сторона подала клопотання про це. Якщо захист наполягає на тому, щоб суд заслухав свідка або прийняв інші докази (такі як, наприклад, висновок експерта) національні суди повинні вирішити, чи є необхідним або доцільним прийняти ці докази для розгляду під часу слухання справи ("Хусейн та інші проти Азербайджану" (Huseyn and Others v. Azerbaijan), заяви №№ 35485/05; 35680/05; 36085/05; 45553/05, 26 липня 2011 року, § 196; "Ходорковський та Лєбєдєв проти Росії" (Khodorkovskiy and Lebedev v. Russia), заяви №№ 51111/07, 42757/07, §§ 718, 721; "Полетан та Азіровік проти колишньої Югославської Республіки Македонія" (Poletan and Azirovik v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), заяви №№ 26711/07, 32786/10, 34278/10, 12 травня 2016 року, § 95).

Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не було встановлено підстав, передбачених статтями 242, 332 КПК України для призначення судової технічної експертизи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про призначення експертизи.

Керуючись статтями 371, 372, 375, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання захисника про призначення технічної експертизи документу у кримінальному провадженні відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1