Справа № 445/651/26
Провадження № 1-кс/445/134/26
УХВАЛА

13 березня 2026 року слідчий суддя Золочівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , дослідивши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 на дії та бездіяльність працівників відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні № 0000045,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся із скаргою до слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області із скаргою на дії та бездіяльність працівників відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні № 0000045.

В скарзі ОСОБА_3 просить: визнати бездіяльність працівників відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області незаконними; зобов`язати уповноважених осіб органу дізнання виконати ухвалу Буського районного суду від 05.12.2025 р. за №943/2304/25; зобов`язати огран досудового розслідування провести необхідні слідчі (розшукові) дії у кримінальному провадженні № 0000045, а також допитати його, як потепілого у вказаній справі; зобов`язати надати ОСОБА_3 витяг з ЄРДР.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора.

Статтею 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Отже, виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 02 березня 2020 року у справі №263/19/20 (провадження №51-420впс20).

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Так, у згаданому висновку суду касаційної інстанції зазначено, що зі змісту ч. 1 ст. 306 КПК України вбачається, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначена підсудність скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Однак, ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи з положень ст. 306 КПК України та загальних засад кримінального процесуального законодавства, судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадження під час досудового розслідування покладено на слідчого суддю суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Отже, з наведеного вбачається, що визначальним критерієм підсудності скарг в порядку ст. 303 КПК України, є саме орган досудового розслідування (його місце знаходження).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом (Частина 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Із змісту скарги вбачається що кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № № 0000045 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

А тому, із скарги та долучених до неї матеріалів встановлено, що вона стосується оскарження дій та бездіяльності дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області.

Вищевказане відділення поліції № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області зареєстроване за адресою: розташованого у місті м. Буськ, вул. Київська 3, Золочівського району Львівської області., тобто поза межами територіальної юрисдикції слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області щодо розгляду скарг на дії чи бездіяльність сектору дізнання.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Слідчий суддя враховує, що у своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Розділу 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що скаргу на дію чи бездіяльність дізнавача сектору дізнання відділення № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, розташованого у розташованого у місті м. Буськ, вул. Київська 3, Золочівського району Львівської області слід повернути скаржнику, що не позбавляє останню права звернення до відповідного слідчого судді, в межах територіальної підсудності якого знаходиться орган досудового розслідування, адже саме у такій спосіб заявник може за встановленою законом процедурою реалізувати свої права.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306 КПК України,

постановив:

скаргу ОСОБА_2 на дії та бездіяльність працівників відділення поліції № 2 Золочівського РВП ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні № 0000045 - повернути скаржнику.

Копію ухвали разом зі скаргою та доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1