Справа № 562/838/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 року Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунів кримінальне провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уїздці, Здолбунівського району Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 10 лютого 2025 року, у обідню пору доби (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи у лісовому масиві, що у постійному користуванні ТОВ «Мізоцький лісовик», а саме у кварталі 46 виділу 26, який знаходиться поблизу с. Нова Мощаниця, Рівненського району, Рівненської області, діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст.4, 24, 67, 69, 70 Лісового кодексу України, ст.5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №555 від 27.07.1995 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1224 від 09.12.2020), Правил поліпшення якісного складу лісів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №724 від 12.05.2007 (в редакції постанови №1239 від 25.10.2024) та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №761 від 23.05.2007 (в редакції постанови №1239 від 25.10.2024), порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, тобто не маючи спеціального дозволу, а саме ліміту на підставі дозволу на спеціальне використання природних ресурсів у межах територій або будь - якого іншого дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером) виданим уповноваженим органом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за допомогою бензопили «Sturm GL 9912S» та сокири здійснив незаконну порубку 4 (чотирьох) дерев, серед яких два дерева породи «ясен» діаметрами 42 см. та 32 см., а також два дерева породи граб, діаметрами 20 см. та 23 см., загальною вартістю 3 1 526 грн. 05 коп.

У подальшому, ОСОБА_4 , 10 лютого 2025 року, у період часу з 17:00 год. по 21:00 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи свої протиправні дії, пов`язані єдиним злочинним умислом, з корисливих мотивів, використовуючи транспортний засіб - трактор колісний р.н. НОМЕР_1 , марки Т-25А2 та причіп до нього, перевозив по дорозі між селами Ступно та Півче, Рівненського району Рівненської області у напрямку села Півче, Рівненського району Рівненської області попередньо незаконно зрубану ним у кварталі 46 виділу 26 лісового масиву ТОВ «Мізоцький лісовик» деревину породи «ясен» та «граб», доки його протиправна діяльність не була припинена майстром лісу ТОВ «Мізоцький лісовик» ОСОБА_6 .

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 державі заподіяно істотну шкоду на загальну суму 31 526 грн. 05 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та в своїх показах повідомив, що 10 лютого 2025 року в обідню пору доби у лісі зрізав декілька дерев для власних потреб. Трактор колісний належить йому та дружині на праві спільної сумісної власності. Причіп належав ОСОБА_7 , який помер та з яким була домовленість про безоплатне користування.

Представник потерпілого ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, якою просила розглянути кримінальне провадження без її участі, претензій не має, збитки відшкодовано в повному обсязі.

Представник потерпілого ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою просив розглянути кримінальне провадження без його участі, претензій не має.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , надала показання, що з чоловіком ОСОБА_4 придбали разом колісний трактор, який є спільною сумісною власністю. Їй не було відомо, що вказаним трактором чоловік мав перевозити деревену.

Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України.

Аналізуючи наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 246 КК України, які виразились у незаконній порубці дерев та перевезенні незаконно зрубаної деревини, що заподіяло істотну шкоду.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 246 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що за місцем проживання компрометуючі матеріали відсутні, раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра, нарколога не перебуває. Є опікуном малолітнього ОСОБА_11 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше не судимий, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 246 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Виходячи з аналізу положень вказаних статей, спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Конвенцією, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено й у національному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинено інкримінований йому злочин за допомогою трактора колісного Т-25А2, р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить останньому, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 16.09.2015.

Разом з цим, судом установлено те, що ОСОБА_4 з 03 червня 2006 року по теперішній час перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Таким чином, вказаний трактор є спільною сумісною власністю зазначеного вище подружжя, яке набуте під час шлюбу.

Водночас, згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Відповідно до пункту 1 вказаної норми гроші цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Згідно свідоцтва про реєстрацію машини від 14.10.1999 року, причіп трактора, р.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_7 .

Проте, матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту того, що дружина обвинуваченого та власник причіпу знали чи могли б знати про незаконне використання вказаного трактора та причіпу, що було б підставою для його конфіскації.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм права зробив Верховний Суд у постанові від 01.12.2020 у справі 520/16693/15-к.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 8 481 грн. 60 коп.

Скасувати арешт на майно, а саме на трактор колісний Т-25А2 р.н. НОМЕР_1 , червоного кольору, тракторний причіп, зеленого кольору, р.н. НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11.02.2025 - повернувши за належністю ОСОБА_4 .

Скасувати арешт на: деревину породи «ясен» та «граб», яку передано на відповідальне зберігання лісничому ОСОБА_12 , та зберігається за адресою: АДРЕСА_2 ; бензопилу марки Sturm GC 9912S, металеву сокиру з дерев`яною ручкою, які обмотані білою ниткою та до яких прикріплено паперову бирку, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 6 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11.02.2025- конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешт на 4 (чотири) контрольні зрізи з нумерацією нанесеною маркером чорного кольору №1, №2, №3, №4, які обмотані білою ниткою та до яких прикріплено паперову бирку та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції № 6 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, накладений ухвалою слідчого судді Здолбунівського районного суду Рівненської області від 11.02.2025- знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення а обвинуваченому в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1