Провадження № 1-кп/127/1253/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 24.07.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2025 року за № 0000507,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Згідно з клопотанням, 19.07.2025 наказом командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 № НОМЕР_2 солдата ОСОБА_4 зараховано курсантом навчального взводу навчальної роти школи базової військової підготовки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу під час мобілізації, на особливий період, є день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

17.03.2014 ОСОБА_7 Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022, строк дії якого продовжено по теперішній час.

Крім того, цього ж дня Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 у зв`язку з військовою агресією проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової й мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на території України оголошено проведення загальної мобілізації.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ та організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, згідно до ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно й чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки й додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому, точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки та поставлені йому завдання, додержуватись військової дисципліни, не допускати негідних учинків, точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників).

Статтями 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, окрім іншого, що військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України рядовий військової служби ОСОБА_4 , курсант навчального взводу навчальної роти школи базової військової підготовки військової частини НОМЕР_1 , учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 17.08.2025 року, точного часу не встановлено, але не пізніше ніж 21 год 00 хв солдат ОСОБА_4 , будучи курсантом навчального взводу навчальної роти школи базової військової підготовки військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного часу самовільно залишив місце несення служби, а саме тимчасове розташування підрозділу поблизу населеного пункту Веселинове Вознесенського району Миколаївської області, проводивши час на власний розсуд за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби тривалістю понад три доби, до 14.10.2025, поки добровільно не з`явився до відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області, де повідомив про намір продовжити проходження військової служби, тим самим припинив вчиняти зазначене триваюче кримінальне правопорушення.

За час відсутності за місцем несення служби у військовій частині НОМЕР_1 поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , рядовий військової служби ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про самовільне залишення місця служби без дозволу командира та без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану, тривалістю понад три доби.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 401 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби та командир військової частини НОМЕР_3 надав згоду на продовження військової служби у військовій частині.

ОСОБА_4 у судовому засіданні просив клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності задовольнити. Підстави для звільнення та наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю.

Так, згідно із ч. 2 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, серед іншого, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п. п. 5-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно ч. 2 ст. 287 КПК України, до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Згідно із Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час.

З вимоги про судимість вбачається, що ОСОБА_4 раніше судимий, 24.07.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки.

З клопотання прокурора слідує, що дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

З поданого прокурором клопотання та позиції ОСОБА_4 в судовому засіданні, судом встановлено, що ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до листа (письмової згоди) від 15.10.2025 року № 68653 командир військової частини НОМЕР_3 надав письмову згоду на проходження солдатом ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_3 .

До клопотання прокурора додана письмова згода ОСОБА_4 на звільнення від кримінальної відповідальності, добровільність якої ОСОБА_4 підтвердив в судовому засіданні.

Таким чином, вказаними доказами підтверджено наявність всіх підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 285 КПК України визначено, що підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 суть підозри, підставу звільнення та право заперечувати щодо закриття кримінального провадження. ОСОБА_4 зазначив, що розуміє підстави звільнення від кримінальної відповідальності та наслідки закриття кримінального провадження. Вказав, що розуміє його право на проведення повного судового розгляду з ухваленням судом рішення щодо обґрунтованості обвинувачення та при цьому надає усвідомлену згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з зазначених у ч. 5 ст. 401 КК України підстав.

На підставі сукупності вказаних фактів та досліджених доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора, наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Вказане є підставою для прийняття судом рішення про зобов`язання до вчинення визначених дій ОСОБА_4 та командиром військової частини.

Керуючись статтями 284-288, 314, 372 КПК України, ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000507, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2025 року, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України- закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_3 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_3 після набрання ухвалою суду законної сили невідкладно поновити на військовій службі ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали, а якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує в той самий строк з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: