Справа № 304/721/26 Провадження № 1-кп/304/208/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

Головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Перечин кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Порошково, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с.Порошково, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Перечинського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 03.03.2026.

17.04.2026 року судом винесено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

24.04.2026 року в підготовчому судовому засіданні прокурором подано письмове клопотання про продовження строку дії обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , мотивуючи клопотання тим, що ризики, якими обґрунтовувалося застосування раніше до ОСОБА_7 слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на теперішній час не зникли та не зменшились, розгляд обвинувального акту судом не завершено, тому прокурор вважає, що існує необхідність у продовженні строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 05.03.2026 року. Прокурор просить задовольнити подане клопотання за наведеними у ньому підставами та обгрунутваннями та продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії обов`язків, покладених на нього вказаною ухвалою, на строк 2 місяці. Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та встановлених вищевказаною ухвалою слідчого судді, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків. Також в підготовчому засіданні прокурор доповнив раніше подане ним клопотання та просить, окрім зазначених у клопотанні обов`язків, також продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язок здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт для виїзду за кордон, оскільки як зазначено обвинуваченим, до теперішнього часу вказаний документ до міграційної служби він не здав, тобто визначений ухвалою слідчого судді такий обов`язок обвинувачений ОСОБА_7 наразі не виконано.

Потерпілий ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 проти поданого та в подальшому уточнено прокурором клопотання про продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , не заперечує за наведеними у клопотанні підставами та зазначає, що її підзахисним ОСОБА_7 не було здано у відповідний відділ міграційної служби паспорт для виїзду за кордон, з об`єктивних причин та у найближчий час вони зобов`язуються виконати вказаний обов`язок, покладений на ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді.

Обинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 просять вирішити клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на розсуд суду.

Вислухавши в підготовчому судовому засіданні думку учасників кримінального провадження стосовно заявленого прокурором клопотання, оглянувши матеріали кримінального провадження, вивчивши письмове клопотання прокурора про продовження заходів забезпечення кримінального провадження та яким обґрунтовується доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії покладених на нього ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 05 березня 2026 року обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, заслухавши позицію прокурора за поданим ним клопотанням, яке в підготовчому судовому засіданні було ним уточнено, думку потерпілого ОСОБА_4 , думку обвинуваченого ОСОБА_7 та позицію його захисника адвоката ОСОБА_8 , думку обвинуваченого ОСОБА_5 та позицію його захисника адвоката ОСОБА_6 , суд приходить до наступних висновків.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05.03.2026 року відносно застосовано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 01.05.2026 (включно) із визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає суму 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень. У разі внесення застави, у порядку ч.5 ст.194 КПК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки, а саме: 1) прибувати до старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_11 , прокурора чи суду за їх першою вимогою; 2) повідомляти старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_11 , прокурора чи суд про зміну місця проживання; 3) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому підозрюваний проживає без дозволу слідчого, прокурора; 4) здати на зберігання до відповідного органу міграційної служби за місцем реєстрації свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

06.03.2026 року ОСОБА_7 звільнений з ДУ «Закарпатська УВП №9» під заставу 66560,00 грн.

Тому, в силу ч.4 ст.202 КПК України, з 06.03.2026 року обвинувачений ОСОБА_7 вважався таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Та, враховуючи ті обставини, що у найближчий час спливає строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 05 березня 2026 року , тому суд, діючи відповідно до вимог ст.315 КПК України, зобов`язаний вирішити питання доцільності продовження на даний час строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, покладених на ОСОБА_7 вищевказаною ухвалою.

Відповідно до положень ст.ст.131,132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 дії обов`язків суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують дію такого запобіжного заходу, а також враховуючи характер та ступінь тяжкості обвинувачення кримінального правопорушення (злочину), інкримінованого ОСОБА_7 , суд вважає, що існують достатні підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії покладених на нього ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 05 березня 2026 року обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на два місяці.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: обвинувачений може переховуватись від суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину), яке відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких та, перебуваючи на волі, буде намагатись переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, та з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому обвинувачується, ОСОБА_7 може вчинити на учасників психологічний вплив з метою примусити їх змінити або відмовитися від своїх показів, а також схиляти свідків до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що у сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розгляді даного кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

У пункті 51 справи «Летелье проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.

Однак цей фактор можна рахувати виправданим тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок знаходиться під загрозою.

Таким чином, на підставі ст.ст.177,178,194 КПК України, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи мету застосування запобіжних заходів, враховуючи доведеність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, тяжкість покарання яке йому загрожує у разі визнання винним, даних про його особу, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, і розцінюючи зазначений ризик як реальний та такий, що виправдовує обмеження свободи фізичної особи, а також те, що для запобігання ризиків, які встановлені судом застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду даного кримінального провадження, та враховуючи інтереси правосуддя, суд вважає можливим продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії, покладених на нього ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2026 року обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на два місяці.

Суд вважає, що обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід відповідає не лише особі обвинуваченого, а й характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого ОСОБА_7 від суду, ризик чого є реальним та дійсним.

Оцінивши вищезазначені обставини у їх сукупності, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, обвинуваченому ОСОБА_7 належить продовжити строк дії покладених на нього ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 05 березня 2026 року обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, підстави для продовження такого запобіжного заходу, з цього приводу встановлені відповідною ухвалою слідчого судді, на теперішній час не відпали, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_7 на переконання суду, на даний час не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, та приймаючи до уваги тяжкість та конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у вчиненні якого він наразі обвинувачується та покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим, а також репутацію обвинуваченого та дані про особу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є громадянином України, уродженцем с.Порошково, на теперішній час досяг 37-ти річного віку, має стійкі соціальні зв`язки: обвинувачений ОСОБА_7 одружений, має на утиманні трьох малолітніх дітей.

Оцінивши негативні наслідки переховування як менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з продовженням строку дії обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 05 березня 2026 року, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, як запобіжним заходом у виді тримання під вартою, та унеможлививши проведення за його участю подальший судовий розгляд з метою повного і всебічного з`ясування обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а також виконання у відношенні вказаного обвинуваченого процесуальних рішень.

На думку суду, зазначеним ризикам на даній стадії кримінального процесу неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_7 будь-який більш м`який запобіжний захід, оскільки не відпали підстави для цього. На даний час не встановлено жодних нових обставин, які виключають можливість продовження строку дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, для запобігання вищенаведених ризиків та застосування більш м`якого запобіжного заходу, як зазначалося, не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду по суті кримінального провадження.

Отже, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішення питання зміни запобіжного заходу на більш м`який, який необхідно застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_7 не може оцінюватися виключно на підставі тверджень сторони захисту про відсутність ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України. Це слід робити з урахуванням низки відповідних нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею раніше та можуть підтверджувати відсутність таких ризиків, або свідчити про незначний їх ступінь, та можуть слугувати підставою для зміни запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного, обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177,178,183,194 КПК України, ст.ст.5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 під час судового розгляду даного кримінального провадження. Та враховуючи ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та наявність і дійсність перерахованих ризиків, вважаю, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, оскільки вони не зможуть забезпечити дієвість даного кримінального провадження з вказаних вище підстав. Та продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України вважаю, що буде достатньо для забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та не буде суттєво порушувати звичайний уклад життя обвинуваченого.

При цьому, суд вважає можливим, враховуючи пропорційність ступеня небезпеки тим ризикам, які існують у даному кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти суд в ході судового розгляду кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити строк дії, покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України строком на два місяці, тобто до 24.06.2026 року, включно, оскільки, на думку суду, вищезазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого ОСОБА_7 будь-який більш м`який запобіжний захід, так як не відпали підстави для цього.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає за необхідне, за клопотанням прокурора, уточненим та доповненим в підготовчому судовому засіданні 24.04.2026 року, продовжити строк дії покладених на ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду від 05.03.2026 наступних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до Перечинського районного суду на визначений судом день та час; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_7 , без дозволу суду та прокурора; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196-198, 315 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії обов`язків на два місяці, визначених ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 05 березня 2026 року, а саме:

- прибувати до Перечинського районного суду Закарпатської області на визначений судом день та час;

- повідомляти Перечинський районний суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_7 , без дозволу Перечинського районного суду Закарпатської області або прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії даної ухвали визначити до 24 червня 2026 року (включно).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що в разі невиконання ним перелічених вище обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя

Перечинського районного суду

Закарпатської області: ОСОБА_13