Справа № 283/491/26
Провадження №1-кс/283/116/2026
У Х В А Л А

05 березня 2026 року м. Малин

Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000002, -

встановив:

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 подав до слідчого судді клопотання, погоджене з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів у зв?язку з його підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

14.12.2025 року близько 20 години у ОСОБА_5 , який перебував в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, із знайомою ОСОБА_8 , виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілій та свідомо бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх діянь та будучи байдужим до їх наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс 1 удари кулаком правої руки в область голови.

В результаті вказаних умисних дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синцю обличчя, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, 14.12.2025 року близько 20 години у ОСОБА_5 , який перебував в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, із знайомою ОСОБА_9 , виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень останній.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілій та свідомо бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх діянь та будучи байдужим до їх наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс 2 удари кулаком правої руки в область голови.

В результаті вказаних умисних дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, перелому нижньої щелепи зліва, які по своїй категорії відносяться до середнього ступеню тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таких, що спричинили тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Також, 30.01.2026 року ОСОБА_5 , який перебував за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнаті вказаного будинку на дивані виявив банківську картку. Після цього у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме офіційного документу (банківської картки) належного ОСОБА_10 з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, перебуваючи в цьому ж місці та в цей час, ОСОБА_5 , враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно викрав належний ОСОБА_10 офіційний документ - пластикову картку АТ КБ «ПриватБанк» з доступом до рахунку НОМЕР_2 з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме з метою викрадення грошових коштів з банківського рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_10 ..

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у викраденні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Після цього 30.01.2026 року о 16 год. 43 хв. у ОСОБА_5 , який будучи раніше судимим та маючи не зняту та непогашену судимість за корисливі злочини проти власності, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 повторно, діючи в умовах воєнного стану, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що його злочинні дії ніким не помічені та за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, заздалегідь знаючи цифровий пароль (пін-код) до банківської картки ОСОБА_10 , прийшов до магазину «Mobile Trend», який розташований за адресою: вул. Степана Бандери, 2, м. Малин, Житомирської області, де придбав мобільний телефон за який розрахувався попередньо викраденим офіційним документом - пластиковою карткою АТ КБ «ПриватБанк» з доступом до рахунку НОМЕР_2 , належним ОСОБА_10 , тим самим таємно викрав належні ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 9549 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 03.02.2026 року близько 17 години у ОСОБА_5 , який перебував в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , під час конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин зі знайомим ОСОБА_11 , виник прямий умисел на спричинення тілесних ушкоджень останньому.

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків щодо спричинення шкоди здоров`ю потерпілого та свідомо бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх діянь та будучи байдужим до їх наслідків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс 1 удар кулаком правої руки в область голови, від якого потерпілий упав на землю. Після цього ОСОБА_5 наніс потерпілому близько 3-4 ударів кулаками обох рук в область голови. В подальшому підозрюваний взяв частину зламаного стільця та наніс нею ОСОБА_11 ще близько 5-6 ударів в область голови.

В результаті вказаних умисних дій, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді 4 ран в центрально-тім`яній, лобно-тім`яній та правій тім`яній ділянці, рані на верхній повіці правого ока, синцю на обох повіках правого ока, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Також слідчий зазначив, що враховуючи тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, його попередні судимості, самовільне залишення ним військової частини, є достатні підозри вважати, що ОСОБА_5 може:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на потерпілого та свідків;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор і слідчий клопотання підтримали та просять задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили по суті клопотання. Вважають за доцільне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Поряд з цим, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області розслідується кримінальне провадження № 0000002 від 02.01.2026 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

28.02.2026 року у відповідності до вимог ст. ст. 276-279 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 21.01.2026 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.01.2026 року;

- висновком експерта № 25 від 29.01.2026 року відповідно до якого потерпілій ОСОБА_8 нанесені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості;

- протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_8 від 27.01.2026 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 05.01.2026 року;

-слідчим експериментом з потерпілою ОСОБА_9 від 15.01.2026 року,

-висновком експерта № 21 від 27.01.2026 року відповідно до якого потерпілій ОСОБА_9 нанесені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я;

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_10 від 06.02.2026 року;

-протокол огляду місця події від 16.02.2026 року;

-протоколом огляду документа від 11.02.2026 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 10.02.2026 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.02.2026 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.02.2026 року;

-заявою потерпілого ОСОБА_11 від 05.02.2026 року;

-протоколом огляду місця події від 05.02.2026 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 05.02.2026 року;

-висновком експерта № 43 від 06.02.2026 року відповідно до якого потерпілому ОСОБА_11 нанесені тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості;

-протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_11 від 05.02.2026 року;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Подальше встановлення всіх обставин кримінальних правопорушень буде здійснюватися в ході досудового розслідування та можливого судового розгляду.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із зазначенням, що жодний з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти ризикам, що визначені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Крім того, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Частина 2, 3, 4 статті 194 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З наданих доказів вбачається, що ОСОБА_5 засуджений:

-вироком Київського районного суду м. Одеси від 05.10.2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

-вироком приморського районного суду м. Одеси за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Крім того відносно нього в провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України, яке на даний час зупинене.

До того ж ОСОБА_5 знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.ч. 1, 2 ст. 125, ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, які вчинені ним за короткий проміжок часу. Дані правопорушення вчинені під час самовільного залишення підозрюваним військової частини.

Це свідчить про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Таким чином тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 , може змусити його переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не забезпечать належної поведінки підозрюваного, оскільки він вже засуджувався за вчинення злочинів до покарання у виді позбавлення волі і після відбування покарання знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, в тому числі і тяжкого.

За таких обставин слідчий суддя застосовує до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначає ОСОБА_5 розмір застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали обчислювати з 05.03.2026 року по 03.05.2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого слідчого відділення відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п?яти днів з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1