Справа № 297/2619/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 09.10.2021 року відносно оголошеного у міжнародний розшук обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Саудівської Аравії, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,громадянина Пакестану,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Берегівського районного суду Закарпатської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000385 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

25 січня 2024 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області зупинено дане кримінальне провадження №0000385 та оголошено обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук.

18.02.2026 року прокурор Берегівської окружної прокуратури подав до суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000385 від 09.10.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно оголошеного у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх карність, діючи з прямим умислом направленим на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, 04.10.2021 в невстановлений точний час підібрав, на заздалегідь обумовленому місці у м. Харків, на власному автомобілі марки «CHEVROLET AVEO», сірого кольору, реєстраційний номер України НОМЕР_1 , який належить останньому, чотирьох громадян Пакистану, а саме ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яких з метою незаконного переправлення через державний кордон перевіз на територію Берегівського району, в безпосередню близькість до державного кордону, звідки, з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, мав перевести вказану групу до державного кордону України з Угорщиною, однак був викритий прикордонним нарядом ІНФОРМАЦІЯ_6 та затриманий разом з останніми.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені щодо декількох осіб, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.10.2021 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням застави в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 118 950 грн.

Відносно підозрюваного ОСОБА_4 покладено на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою в залежності від стадії кримінального провадження; 2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання в залежності від стадії кримінального провадження; 3) не відлучатися за межі м. Харків без дозволу слідчого, прокурора або суду; 4) утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

01.11.2021 року ОСОБА_4 було внесено заставу та останній був звільнений з-під варти.

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо якого на даний час існує запобіжнй захід у виді застави без поважних причин не з`являвся на судові засідання, а саме на судове засідання 26.11.2021 року, 13.12.2021 року, 17.01.2021 року, про причини неявок суд не повідомляв, що свідчить про переховування обвинуваченого від суду та уникнення від відповідальності.

На даний час точне місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_10 оперативними працівниками поліції не встановлено.

З моменту звільнення ОСОБА_10 з-під варти внаслідок внесення застави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки: пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави: зокрема 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не виїжджати за межі м. Харкова без дозволу прокурора та суду, 3) повідомляти прокурора та суд про зміну місця проживання.

Вжитими оперативно-розшуковими заходами ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території України не виявлено. За інформацією прикордонної служби ОСОБА_4 26.01.2022 року здійснив перетин здійснив перетин державного кордону України в напрямку «виїзд» через міжнародний пункт пропуску авіаційного сполучення «Харків» рейсом №427 «Харків-Стамбул» та по теперішній час перебуває за кордоном.

На даний час оперативним підрозділом вичерпано заходи щодо можливого встановлення місцезнаходження обвинуваченого на території України.

У зв`язку з чим, прокурор просить обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, останній переховується від суду, крім того він був оголошений в міжнародний розшук. У зв`язку з цим, просив обрати відносно обвинувачений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку прокурора та перевіривши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.), зазначив: «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

В той же час згідно із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчинені щодо декількох осіб, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно витягу про перетин державного кордону від 06.02.2026 року встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.01.2022 року здійснив перетин здійснив перетин державного кордону України в напрямку «виїзд» через міжнародний пункт пропуску авіаційного сполучення «Харків» рейсом №427 «Харків-Стамбул» та по теперішній час перебуває за кордоном.

З огляду на викладене, знаходячись на волі ОСОБА_4 усвідомлюючи про неминучість покарання, може повторно вчиняти кримінальні правопорушення та здійснювати тиск на свідків сторони обвинувачення.

Таким чином, враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , дані про його особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, суд дійшов до висновку, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання є обґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 183,193-194, 196-197 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Саудівської Аравії, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,громадянина Пакестану - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_11