Справа № 185/714/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 05 січня 2026 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, працюючого ТОВ «АТБ-МАРКЕТ № 553» на посаді адміністратора залу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

законного представника малолітнього потерпілого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

04.01.2026 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з дітьми своєї співмешканки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цього ж дня, приблизно о 12 годині 40 хвилин, ОСОБА_5 лежав на дивані в приміщенні кімнати зали квартири АДРЕСА_3 , де біля нього знаходився на дивані в положенні сидячи малолітній ОСОБА_9 , який голосно кричав.

В цей момент у ОСОБА_5 виник протиправний намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , та достовірно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, останній, діючи умисно, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, 04.01.2026 року, приблизно о 12 годині 40 хвилин (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено), знаходячись на дивані в положенні лежачи в приміщенні кімнати зали квартири АДРЕСА_3 , використовуючи свою фізичну перевагу над сидячим поряд з ним на дивані малолітнім потерпілим ОСОБА_9 , схватив останнього руками за одяг в районі грудей та силою перекинув малолітнього через себе, в результаті чого малолітній потерпілий ОСОБА_9 впав на підлогу поряд з диваном та ударився правою частиною обличчя об шафу, яка знаходилась навпроти дивану, тим самим отримав тілесні ушкодження.

Своїми протиправними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тілесні ушкодження у вигляді синця та садна правого ока, які утворились від дії тупого твердого предмету (предметів), що діяв за ударним механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищезазначену область, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що жив з ОСОБА_7 , спільних дітей немає. У ОСОБА_7 є 2 сини - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Молодший сидів поруч на дивані, кричав, він прокинувся від його крику, не міг заснути після роботи. Він не хотів, щоб хлопчик ударився, хотів просто його перекинути через себе, щоб він не кричав під вухом, але розуміє, що він винуватий. Трохи не розрахував силу, тому він ударився. З ОСОБА_7 разом проживав близько 1 року, після цієї події разом не проживають. Визнав свою вину, щиро кається.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що в цей день знаходився в іншій кімнаті по тій же адресі. Чув, що діти сміялися, гралися, потім почув крик, зайшовши в кімнату, побачив що дитина сидить на полу, кричить, спочатку не знав, що сталося, але старший син розповів як це відбулося та показав відео. Поруч з диваном стоїть шафа, він вдарився правою стороною обличчя об нього. Він викликав швидку допомогу та поліцію.

Також досліджено письмові докази, які надала сторона обвинувачення.

Досліджено витяг з ЄРДР, з якого слідує законність початку досудового розслідування на підставі заяви потерпілої.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04 січня 2026 року, згідно якого встановлений факт звернення законного представника потерпілого ОСОБА_6 до Відділення поліції №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою про кримінальний проступок, який було вчинено стосовно його сина, а саме 04.01.2025 року приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 кинув ОСОБА_9 об шафу, чим спричинив тілесні ушкодження.

Довідку № 27 від 09.01.2026 року видану КНП «Павлоградська міська лікарня № 1» ПМР, відповідно до якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 під динамічним наглядом у лікарів-психіатрів КНП «Павлоградська міська лікарня № 1» ПМР не перебуває.

Довідку № 134 від 07.01.2026 року, видану КНТ «Дніпровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР, відповідно до якої ОСОБА_5 знаходився на лікуванні у вказаному медичному закладі у період з 16.06.2021 року по 09.07.2024 року.

Постанову дізнавача сектору дізнавання Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області про визнання в якості речового доказу у кримінальному провадженні № 0000004 від 05.01.2026 року DVD диск наданий ОСОБА_7 .

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки саме ним за викладених обставин спричинено легкі тілесні ушкодження потерпілому. Обговорюючи питання наявності умислу, суд вважає, що має місце умисне спричинення легкого тілесного ушкодження дитині з таких підстав:

1.Захоплення за одяг - це встановлення фізичного контролю над потерпілою особою, що свідчить про цілеспрямованість акту агресії.

2.Перекидання -це застосування значної фізичної сили з метою різкої зміни положення тіла дитини у просторі. Така дія за своєю природою є травматичною.

Обвинувачений, перекидаючи дитину, не може не усвідомлювати, що такі дії вийдуть за межі простого фізичного контакту. Дитина має значно меншу масу тіла та нестійку координацію, тому її падіння внаслідок перекидання неминуче призведе до удару об поверхню, що об`єктивно тягне за собою фізичний біль та тілесні ушкодження.

Хоча обвинувачений не розраховував на конкретний ступінь тяжкості (чи це буде синець, чи легке ушкодження з короткочасним розладом здоров`я), він свідомо допускав будь-який із цих наслідків, тому несе відповідальність за наслідки, які фактично були заподіяні.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив кримінальне правопорушення, яке відносяться до кримінального проступку.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У якості пом`якшувальних обставин суд враховує визнання вини у вчиненому правопорушенні, активне сприяння встановленню істини.

Обтяжуючою обставиною є вчинення правопорушення щодо малолітньої дитини і щодо особи, з якою перебуває в сімейних відносинах.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення та представника потерпілого, обоє прохали про штраф, пом`якшуючу та обтяжуючі обставини, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу. Саме таке покарання відповідатиме суспільній небезпечності діяння та особі обвинуваченого.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирається.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 н.м.г., що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази:

-диск з відеозаписом зберігати в матеріалах провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1