Справа № 301/3288/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2026 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, відомості про яке 17 жовтня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000207 по обвинуваченню,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого, з інвалідністю ІІІ групи, учасника бойових дій,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В середині серпня 2025 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час, обвинувачений ОСОБА_4 спільно з невстановленою особою, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 980 від 06.12.1993, № 1919 від 18.10.1999, № 623 від 12.05.2004, № 511 від 20.05.2009, № 1371 від 23.12.2009, № 271 від 28.02.2011 № 922 від 31.08.2011 № 284 від 28.03.2012), реалізовуючи єдиний умисел на підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи, підробив посвідчення водія категорії В серії НОМЕР_1 шляхом надання своїх анкетних даних та інформації про начебто видачу йому 30.05.2023 Територіальним сервісним центром МВС № 8042 невстановленій особі через мережу «Інтернет», після чого отримав вищезазначене посвідчення водія, виготовлене з використанням друкуючого пристрою із струминним способом друку, достовірно знаючи, що Територіальним сервісним центром МВС № 1242 таке посвідчення на його ім`я не видавалось та не посвідчувалось та те що ані він, ані невстановлена особа не мають на це законних повноважень, чим вчинив підроблення зазначеного документа.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, тобто в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

У подальшому, ОСОБА_4 , близько 15 години 00 хвилин 16 жовтня 2025 року, перебуваючи в приміщенні Територіального сервісного центру МВС № 2146 за адресою: с. Кам`янське Берегівського району Закарпатської області, вул. Українська, 1, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , начебто видане ТСЦ МВС № 8042 на його ім`я, є підробленим, використав зазначене посвідчення шляхом пред`явлення працівнику сервісного центру.

Згідно висновку експерта № 5023-Е від 29 жовтня 2025 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на прізвище ОСОБА_4 , виготовлене з використанням друкуючого пристрою із струминним способом друку та не відповідає встановленому взірцю документів, які видаються органами МВС України.

Враховуючи наведене, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, у вигляді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши ОСОБА_4 , на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 (один рік) та з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Окрім того просила вирішити питання речових доказів та стягнути з обвинуваченого витрати пов`язані з проведенням експертиз у даному кримінальному провадженні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та фактичні обставини викладені в обвинувальному акті визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, проти обрання міри покарання запропонованої прокуром не заперечив.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд з врахуванням того, що обвинувачений щиро кається у вчиненому, є особою з інвалідністю ІІІ групи та учасником бойових дій, обрати такому найнижчу міру покарання, що передбачена санкціями інкримінованих обвинуваченому статтей кримінального кодексу України.

Сторонам та іншим учасникам кримінального провадження роз`яснено, що відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованих діяннях, щиро розкаявся у вчиненому, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, вірно розуміє зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне проводити дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого, а саме в судовому засіданні було досліджено наступні докази:

-Рапорт від 30.07.2024 (матеріали кримінального провадження арк. 3);

-Копія паспорту ОСОБА_4 (матеріали кримінального провадження арк.56);

-Копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 виданого на ім`я обвинуваченого ОСОБА_4 (матеріали кримінального провадження арк. 57);

-Довідку до акта огляду МСЕК №828286 про присвоєння обвинуваченому ОСОБА_4 ІІІ-групи інвалідності, безстроково (матеріали кримінального провадження арк.58-59);

-Копію посвідчення учасника бойових дій, виданого на ім`я обвинуваченого ОСОБА_4 (матеріали кримінального провадження арк. 60-61);

-Вимогу про наявність судимості та довідку про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_4 судимості (матеріали кримінального провадження арк. 65-66);

-Довідку КНП «Іршавська МЛ» (матеріали кримінального провадження арк. 68);

-Характеристику видану на обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно (матеріали кримінального провадження арк. 71);

-Довідку про склад сім`ї обвинуваченого ОСОБА_4 (матеріали кримінального провадження арк. 72);

-Досудову доповідь, згідно якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків: відповідно до ст.76 КК України. (а.с. 23-30).

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його вини у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, у суду не має.

Суд, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , його щирим визнанням вини у вчиненому, дослідженням характеризуючих даних відносно нього та досудової доповіді органу пробації, приходить до висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та за ч.4 ст. 358 КК України - як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене - ч. 3 ст. 358 є нетяжким злочином; кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого та дані про особу винного, який судиться вперше, є учасником бойових дій та особою з інвалідністю ІІІ-групи, пожиттєво, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, за місцем проживання характеризується позитивно.

Пом`якшуючими покарання ОСОБА_4 обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття обвинуваченого у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин, що передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вбачає за належне визначити ОСОБА_4 , покарання за ч. 3 ст. 358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік та за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Звільнивши ОСОБА_4 , на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Зазначене покарання суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 373 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України- у виді позбавлення волі строком на один рік.

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень (злочинів) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Речові докази у вказаному кримінальному провадженні:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 30.09.2025 на ім`я ОСОБА_4 та свідоцтво про закінчення закладу з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Львівського НДІСЕ Міністерства юстиції України (Код ) витрати по справі в розмірі 10 602 гривень 00 копійок (десять тисяч шістсот дві гривні) за проведену по справі експертизу №5023-Е від 29.10.2025 року.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1