МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2408/24
Провадження № 1-в/945/13/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання начальника Миколаївського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сливине Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 19 березня 2025 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на 1 рік, у відповідності до ст. 76 КК України, зобов`язаного періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінченням іспитового строку,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2026 року через систему «Електронний суд» до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло подання начальника Миколаївського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, посилаючись на те, що за час перебування на обліку останнійзарекомендував себе посередньо, до кримінальної відповідальності не притягувався.

В судове засідання начальник Миколаївського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 не з`явилась; 25 березня 2026 року на електронну адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надіслала заяву, в якій остання просила розглянути подання у відношенні громадянина ОСОБА_3 без її участі, подання підтримала та просила суддю його задовольнити; в додатках до вказаної заяви долучила копію вимоги про судимість засудженого, станом на дату розгляду подання (а. с. 123).

Прокурор Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився; 30 березня 2026 року на адресу суду подав заяву про розгляд подання уповноваженого органу пробації відносно ОСОБА_3 , призначеного на 30.03.2026 року на 11 годину 20 хвилин без його участі; проти задоволення подання не заперечував (а. с. 126).

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи був повідомлений шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною у поданні (а. с. 117); одночасно повідомлявся шляхом направлення судової повістки на номер телефону, вказаного останнім у заяві на отримання електронних повісток (а. с. 97); відповідно до довідки про доставку повідомлення у додаток «Viber», повідомлення доставлено ОСОБА_3 23.03.2026 року о 10:26:38 (а. с. 122); крім того, разом з поданням про звільнення від призначеного покарання, подано заяву ОСОБА_3 , в якій останній просив розглянути подання без його участі, у зв`язку з зайнятістю на роботі, з поданням згоден (а. с. 98).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), неявка в судове засідання осіб, які належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши письмові матеріали подання про звільнення від призначеного покарання, суд дійшов такого.

Відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

З матеріалів подання вбачається, що вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначено останньому покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України, засудженого звільнено від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язано: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Згідно ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

В судовому засіданні суддею встановлено, що 02 травня 2025 року засуджений ОСОБА_3 поставлений на облік Миколаївського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

08 травня 2025 року ОСОБА_3 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений про відповідальність за ухилення від виконання обов`язків покладених на нього вироком суду та систематичне притягнення до адміністративної відповідальності. Відносно останнього винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію один раз на місяць: кожен 2-й вівторок з 8-00 до 17-00 години.

Крім того, з документів, долучених органом пробації до матеріалів подання, вбачається що за період перебування на обліку засуджений ОСОБА_3 не з`явився на реєстрацію 12 серпня 2025 року без поважної причини, а 19 серпня 2025 року від нього відібрано пояснення та винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Під час перебування на обліку у відношенні ОСОБА_3 двічі складались індивідуальні плани роботи із засудженою особою. Заходи соціально-виховного впливу, в рамках виконання плану індивідуально-виховної роботи, були виконанні та були направленні на задоволення таких криміногенних потреб як: готовність до змін, вживання алкоголю, контроль над поведінкою та мисленням та ставлення до правопорушення.

Суддею також встановлено, що за час перебування на обліку у Миколаївському районному відділі № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях відносно засудженого ОСОБА_3 13 вересня 2025 року працівниками УПП ГУНП в Миколаївській області складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

За період звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо. До кримінальної відповідальності не притягувався.

Встановлений судовим рішенням випробувальний термін закінчився 19 березня 2026 року.

З вимоги про судимість (довідка № 36-19032026/48018 від 19.03.2026 року), долученої начальником Миколаївського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 до заяви про розгляд подання за її відсутності слідує, що засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався (а. с. 125).

Згідно з ч. 2 ст. 165 Кримінально виконавчого кодексу (далі - КВК України), після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Положеннями ч. 1 ст. 75 КК України встановлено, що правовою підставою для звільнення судом від призначеного покарання після закінчення іспитового строку є факт виконання засудженим покладених на нього обов`язків та не вчинення протягом іспитового строку нового злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання начальника Миколаївського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях підлягає задоволенню, а засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід звільнити від призначеного покарання.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 165 КВК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Миколаївського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від призначеного покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 19 березня 2025 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

30.03.2026