Справа №209/5846/24
Провадження №1-кп/209/97/26
У Х В А Л А

Іменем України

20 квітня 2026 року Дніпровський районний суд м. Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янськематеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001418 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Кам`янського перебуває кримінальне провадження № 0001418 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

Після дослідження у судовому засіданні письмових доказів захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 подав до суду заперечення на клопотання прокурора про оголошення та долучення до матеріалів судової справи доказів, в якому повідомляє, що досудове розслідування та збирання доказів проводилось неуповноваженою особою та просить визнати очевидно недопустимими доказами:

- протокол огляду місця ДТП зі схемою та фототаблицею;

- протокол зняття показів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису; протокол огляду відеозапису;

- протокол огляду предмету від 08.12.2023 року;

- постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання щодо транспортного засобу «Фолькваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 ;

- висновок експерта № СЕ-19/104-24/14177-ІТ від 08.04.2024 року.

В обґрунтування поданої заяви захисник вказує, що на момент внесення відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення керівником органу досудового розслідування був начальник СВ КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 .. Проте, постанова про в матеріалах кримінального правопорушення міститься постанова про створення слідчої групи від 07.10.2023 року за підписом начальника відділення СВ КРУП ОСОБА_9 , у зв`язку з чим вважає, що досудове розслідування проводилось не уповноваженою особою та просить визнати зібрані старшою слідчою ОСОБА_10 докази недопустимими. Зазначає, що прокурором не долучені письмові докази, які мають істотне значення по даному кримінальному провадженню, а саме доручення про проведення досудового розслідування від 06.10.2026 року, підписане начальником відділення ОСОБА_9 , який доручив проведення досудового розслідування № 0001418 від 07.10.2026 року ОСОБА_11 .. Звертає увагу на те, що доручення від 06.10.2026 року, проте відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 07.10.2026 року, що і зазначено в самому дорученні.

Щодо визнання очевидно недопустимим доказу - протоколу огляду місця ДТП зі схемою та фототаблицею посилається на розбіжності у часі його проведення: вказаному у рапорті та зазначеному у самому протоколі, в тому числі, припустивши, що слідча взагалі не виїжджала на місце ДТП. Щодо протоколу зняття показів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису; протокол огляду відеозапису вважає, що приміщення лікарні не є загальнодоступним місцем, а тому вважає, що доступ до даного відеозапису повинен був здійснений на підставі положень ст.ст. 159-166 КПК України через наявність відомостей, що можуть становити лікарську таємницю. Щодо протоколу огляду предмету від 08.12.2023 року автомобілю марки «Фолькваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , вказує, що огляд чи обшук транспортного засобу у кримінальному провадженні можуть бути проведені не лише на підставі ухвали слідчого судді, але й на підставі дозволу його власника. В матеріалах кримінально провадження відсутній дозвіл на проведення огляду та вилучення даного автомобіля від його власниці, також після його проведення та вилучення слідча не звернулась до слідчого судді з метою отримання дозволю на проведення огляду транспортного засобу в порушення вимог КПК України. Звертає увагу на те, що на автомобілі не виявлено жодних ушкоджень або слідів ремонту. Посилається на те, що ДТП була здійснена 06.10.2023 року, а транспортний засіб оглянуто лише 08.12.2023 року. Крім того, у графі «Поняті» відсутній підпис понятого ОСОБА_12 .. Щодо постанови про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання щодо транспортного засобу «Фолькваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , звертає увагу на розбіжності у ствердженнях про наявність та відсутність слідів ДТП на вказаному автомобілі. Вказує на відсутність квитанції або іншого документу в матеріалах кримінального провадження щодо отримання транспортного засобу на зберігання. Щодо висновку експерта № СЕ-19/104-24/14177-ІТ від 08.04.2024 року зауважує, що прокурором в якості письмового доказу не долучено постанову про призначення даної експертизи. Вказує, що в постанові про призначення автотехнічної експертизи від 26.03.2024 року міститься питання, відповідь на яке відсутнє у проведеній експертизі.

Прокурор подав письмові заперечення на клопотання адвоката ОСОБА_7 про визнання доказів очевидно недопустимими, в яких вказує, що доводи захисника є необґрунтованими, викладені у ньому відомості не відповідають дійсності, не містять підстав для визнання отриманих доказів у ході досудового розслідування недопустимими, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні захисник та обвинувачений кожен окремо та разом підтримали заявлене адвокатом клопотання, просили задовольнити його вимоги.

Прокурор, потерпіла та її представник кожен окремо заперечували проти заявленого клопотання, просили відмовити в його задоволенні.

Заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 89 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала (ст. 350 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Тобто, виходячи з аналізу приписів ч. 1 ст. 84 КПК України можна зробити висновок, що доказами в кримінальному провадженні є не будь-які фактичні дані, а лише ті, які отримані у передбаченому КПК України порядку.

Згідно з ч. 1ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Детально ознайомившись з аргументами, викладеними в клопотанні захисника, суд приходить до висновку, що на даній стадії судового розгляду у суду відсутній критерій очевидності недопустимості доказів протоколу огляду місця ДТП зі схемою та фототаблицею; протоколу зняття показів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису; протокол огляду відеозапису; протоколу огляду предмету від 08.12.2023 року; постанови про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання щодо транспортного засобу «Фолькваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 ; висновку експерта № СЕ-19/104-24/14177-ІТ від 08.04.2024 року.

На час розгляду даного клопотання триває судовий розгляд кримінального провадження, докази, які просить адвокат визнати очевидно недопустимими, вже досліджені безпосередньо судом 24.02.2026 року. Під час їх дослідження захисник тільки повідомляв, що надасть в наступне судове засідання письмові заперечення. Під час дослідження вищевказаних доказів ознак очевидної недопустимості суду не зазначено, а тому суд вважає передчасним вирішувати питання про їх недопустимість.

Дослідивши ствердження захисника про те, що досудове розслідування проводилось не уповноваженою особою, суд, керуючись загальними засадами кримінального процесуального закону, визнає такі мотиви необґрунтованими та неспроможними, оскільки відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України керівником органу досудового розслідування є, в тому числі, начальник відділення органу Національної поліції, а тому, призначивши ОСОБА_11 старшою групи відповідно до постанови начальника відділення СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про створення слідчої групи від 07.10.2023 року порушення норм чинного законодавства, яке б тягло за собою визнання всіх зібраних доказів саме цією слідчою очевидно недопустимими, відсутнє.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України у невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду або отримання довідки, висновку спеціаліста). А тому в цій частині з огляду на вищевикладені приписи, доводи захисника щодо внесення відомостей до ЄРДР 07.10.2023 року, в той час, як огляд місця події, доручення про проведення досудового розслідування датовано 06.10.2023 року не суперечить вищевказаній нормі КПК України.

Щодо часових розбіжностей, на які звертає увагу захисник, зазначених у протоколі огляду місця ДТП зі схемою та фототаблицею та рапорті від 06.10.2023 року, то вказані недоліки не є істотними та такими, що беззаперечно мають наслідком визнання протоколу огляду місця ДТП очевидно недопустимим доказом.

Посилання захисника на те, що протокол зняття показів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото, кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису; протокол огляду відеозапису є очевидно недопустимими доказами внаслідок порушення порядку їх отримання суд визнає безпідставним, оскільки стороною захисту не надані докази в обґрунтування свого ствердження про те, що приміщення лікарні (в даному випадку це рецепція лікарні) не є загальнодоступним місцем та охороняється лікарською таємницею.

Слід також звернути увагу на те, що відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.12.2023 року на автомобіль марки «Фолькваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , який згідно технічного паспорту НОМЕР_2 належить ОСОБА_13 , та який вилучений в ході огляду в межах кримінального провадження № 0001418, накладений арешт шляхом заборони володіння, користування, відчуження, розпорядження та використання. Вказана ухвала набрала законної сили 18.12.2023 року. Матеріали справи не містять, а захисником не надані докази оскарження її в апеляційному порядку власником майна чи іншою особою. Відповідно до мотивувальної частини вищевказаного процесуального рішення слідчий суддя дійшов висновку, в тому числі, про те, що цей транспортний засіб можливо використати як доказ у кримінальному провадженні, а також з метою збереження речового доказу клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню. Посилання захисника на те, що ДТП відбулась 06.10.2023 року, а транспортний засіб оглянуто лише 08.12.2023 року є обґрунтованим, проте з протоколу огляду предмету від 08.12.2023 року судом встановлено, що на паркувальному майданчику за адмінбудівлею АЗС «ОККО» був виявлений транспортний засіб «Фолькваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , сріблястого кольору, на який подано орієнтування на встановлення місцезнаходження після вчинення ДТП 06.10.2023 року. Дійсно оглядом встановлено, що зовні пошкоджень на автомобілі не виявлено. Тобто посилання захисника на те, що слідчим був проведений обшук транспортного засобу не відповідає наявним у матеріалах провадження доказам. Ствердження захисника про те, що в цьому протоколі відсутній підпис одного з понятих, в тому числі, у зв`язку з чим просив визнати цей доказ очевидно недопустимим, спростовується оригіналом цього доказу, долученого до матеріалів провадження, дослідженого безпосередньо судом під час судового розгляду, в якому в одній графі місця для підпису понятого ОСОБА_14 містяться два підписи понятих: ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .. Наявність чи відсутність розбіжностей у постанові про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання щодо транспортного засобу «Фолькваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , у ствердженнях про наявність та відсутність слідів ДТП на вказаному автомобілі має бути оцінена судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

Доводи про те, що прокурором не долучена у якості письмового доказу постанова про призначення автотехнічної експертизи, є необґрунтованими, оскільки прокурор на власний розсуд визначає обсяг доказів, які на його думку підтверджують винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слід звернути увагу на те, що сторона захисту не скористалась своїм беззаперечним правом подання клопотання про дослідження письмових доказів у кримінальному провадженню щодо ОСОБА_6 ..

Разом з тим, на переконання суду, оскільки прокурор долучив до матеріалів справи іншу постанову про призначення автотехнічної експертизи від 02.04.2024 року, відмінною від тієї, яка долучена захисником від 26.03.2024 року, судом досліджений висновок експерта від 08.04.2024 року № СЕ-19/104-24/14177-ІТв розрізі порушеного питання про визнання очевидно недопустимим доказу вищевказаного висновку експерта. З описової частини цього висновку встановлено, що підставою для проведення судової автотехнічної експертизи за експертною діяльністю 10.1 була постанова про призначення судової автотехнічної експертизи від 02.04.2024 року, а тому відсутні підстави для висновку про необхідність визнати цей доказ очевидно недопустимим за мотивами, викладеними у клопотанні захисника.

У той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що всі доводи, викладені захисником, підлягають вивченню та оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Визнання доказів недопустимими та припинення їх дослідження на стадії судового розгляду можливе виключно в разі наявності критерію очевидності, а враховуючи загальне визначення допустимості доказів, то очевидність повинна полягати саме в порушенні порядку, встановленого КПК України, або у невідповідності його нормам. Процесуальний закон не визначає чіткого переліку підстав для визнання доказу очевидно недопустимим, і клопотання про очевидну недопустимість може бути заявлено з будь-яких підстав порушення порядку отримання доказів, у тому числі, у зв`язку з істотним порушенням прав і свобод людини.

В свою чергу єдиним критерієм, яким суд повинен керуватися при визнанні чи невизнанні доказу недопустимим на стадії судового розгляду, є критерій очевидності недопустимості, який полягає у відсутності сумніву в тому, що було порушено КПК України, і таке порушення може бути встановлено судом відразу під час дослідження доказу та не потребує проведення додаткових дій, зокрема дослідження всіх доказів.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, суд вважає, що клопотання сторони захисту на даному етапі кримінального провадження є передчасним, питання допустимості вказаних доказів, вже досліджених безпосередньо в судовому засіданні, слід вирішити за наслідками розгляду кримінального провадження вцілому, тобто з дотриманням вимог ч. 1 ст. 89 КПК України, надавши оцінку наведеним у клопотанні мотивам в сукупності з усіма обставинами, які будуть встановлені в процесі судового розгляду.

З огляду на наведене, у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 84-90, 93 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про визнання очевидно недопустимими доказами та припинення їх дослідження у судовому засіданні, за переліком, вказаним у письмових запереченнях на клопотання прокурора про оголошення та долучення до матеріалів судової справи доказів без дати, зареєстрованих судом 02.04.2026 року, - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1