СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1935/26
ун. № 759/5706/26
У Х В А Л А

про тимчасовий доступ до речей і документів

16 березня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві, погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000375 від 10.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло вказане клопотання слідчого, погоджене прокурором, про тимчасовий доступ до документів, які перебувають у оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: до інформації щодо абонентських номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 .

Клопотання обґрунтовується тим, що 09.02.2026 до Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві із заявою звернулася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 , користується абонентським номером НОМЕР_9 , у змісті якої повідомила про те, що в період часу із грудня 2025 року їй телефонували невстановлені особи у месенджері «Вайбер» із абонентських номерів телефону НОМЕР_1 (підписаний як ОСОБА_5 ) та НОМЕР_2 (підписаний як ОСОБА_6 ), представившись співробітниками Служби Безпеки України, та погрожували, що звернуться до суду про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів за замовлений нею товар, який насправді їй не присилали з жовтня 2025 року.

Починаючи з січня 2026 року на номер телефону заявниці НОМЕР_10 надходили телефонні дзвінки з абонентських номерів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 (найбільшу кількість разів телефонували ОСОБА_4 ), НОМЕР_8 - представляючись фармацевтами Харківської фармацевтичної компанії, казали, що заявниця не забирає посилки із замовленим нею товаром на ІНФОРМАЦІЯ_5 , і що вони будуть звертатися до суду, аби ОСОБА_4 компенсувала їм затрати на замовлені ліки і на послуги з доставки.

02.02.2026, приблизно о 14 год. 49 хв., коли потерпіла перебувала за місцем проживання, до неї через месенджер «Вайбер» зателефонувала невстановлена особа із абонентського номеру НОМЕР_1 , підписаний як ОСОБА_5 , представилася представником ІНФОРМАЦІЯ_6 та під приводом оплати коштів за замовлені нею ліки, після купівлі попередньо лікарських засобів, зловживаючи довірою, заволоділа шахрайським шляхом грошовими коштами в загальній сумі 39 215 гривень, а саме, 02.02.2026, перебуваючи у відділенні АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », що за адресою: АДРЕСА_5 , заявниця за реквізитами, наданими вказаною особою, перевела грошові кошти в загальній сумі 39 245 грн, з яких 784 грн 31 коп. комісія банку.

Грошові кошти заявниця попередньо взяла за адресою: АДРЕСА_4 , де фактично проживає. Переказ грошових коштів здійснювався 1 (однією) транзакцією за реквізитами:

Банк: АТ « ІНФОРМАЦІЯ_8 »

Отримувач: ОСОБА_7

IBAN: НОМЕР_11 - 39 245 грн

ІПН: НОМЕР_12

Призначення платежу: Для поповнення рахунку.

Після цього ОСОБА_5 у месенджері «Вайбер» надіслав заявниці квитанцію до декларації №16792638/25 від 03 лютого 2026 року, від імені полковника Служби безпеки України та пообіцяли приїхати до заявниці, забрати ліки і повернути кошти. 03 лютого 2026 року, приблизно о 13 год. 30 хв. до ОСОБА_4 мав приїхати ОСОБА_8 , але до заявниці ніхто не приїхав.

Таким чином, у ході досудового розслідування виникла необхідність в отриманні інформації та документів в електронному вигляді за абонентськими номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , з використанням яких відбулось заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4 .

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи, які будуть отримані від операторів мобільного зв`язку, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та ПРАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: електронної інформації, щодо абонентських номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , що належать особі, яка можливо причетна до скоєння кримінального правопорушення, тобто дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, а також адресу місце перебування абоненту «А» та «Б», зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI) та вхідних і вихідних SMS-повідомлень без розкриття їх змісту, і інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків за період із грудня 2025 року по дату безпосереднього виконання Ухвали суду в межах строку її дії з подальшим виготовленням та наданням у електронному вигляді вказаної інформації.

Посилаючись на ці обставини, слідчий вважає, що виникла необхідність у доступі до документації, які становлять таємницю, та проведенні її вилучення (виїмки) для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, які знаходяться у безпосередньому володінні службових осіб.

До клопотання слідчим подані матеріали на підтвердження його обґрунтованості.

Слідчий просив розглянути клопотання за його відсутності, надав заяву, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 163 КПК України слідчий суддя визнав за можливе проводити розгляд клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі і документи.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, проаналізувавши доводи поданого клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходиться таку речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з якими подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; включають документи, які містять охоронювану законом таємницю, проте вони містять відомості, які можуть бути використані як докази, за відсутності яких обставини руху коштів довести не можливо.

Слідчий суддя вважає, що цих вимог закону у даному випадку дотримано; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням. Іншим способом, ніж отримати тимчасовий доступ до вищевказаних речей та документів, що мають суттєве значення у кримінальному провадженні та можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, неможливо. Відтак клопотання підлягає задоволенню.

Відтак клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 163 - 164, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні№ 000375 від 10.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Надати старшому слідчому слідчого відділення Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_9 ; старшому слідчому слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_10 ; слідчому слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_11 ; слідчому слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_12 ; слідчому слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_13 ; слідчому слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_14 ; слідчому слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_15 ; слідчому слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, ОСОБА_16 та іншим слідчим з групи слідчих у кримінальному провадженні №0000375 від 10.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - тимчасовий доступ до речей і документів:

- операторів мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: електронної інформації, щодо абонентських номерів НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , що належать особі, яка можливо причетна до скоєння кримінального правопорушення, тобто дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та його адресу, а також адресу місцеперебування абоненту «А» та «Б», зазначеного телефонного номеру в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання із зазначенням типу з`єднання, ідентифікатора (IMEI та IMSI) та вхідних і вихідних SMS-повідомлень без розкриття їх змісту, і інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків за період із грудня 2025 року по дату безпосереднього виконання Ухвали суду в межах строку її дії з подальшим виготовленням та наданням у електронному вигляді вказаної інформації.

Строк дії ухвали - один місяць з дня постановлення ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі не виконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів оскарженню не підлягають, крім ухвал про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Слідчий суддя ОСОБА_17