ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2026 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,потерпілої ОСОБА_8 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2025 року у кримінальному провадженні №0003038 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого,не судимого, який не працює,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє: вироком Чернівецького апеляційного суду від 22.09.2020 року за ч.2 ст. 186, ч.2,3 ст. 185, ч.2 ст. 357, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2025 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та призначене йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 ухвалено обчислювати з 02 вересня 2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання за цим вироком зараховано ОСОБА_9 , строк його попереднього ув`язнення з 02 вересня 2025 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Провадження№11-кп/822/109/26 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11

Категорія: ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 ККУ Суддя-доповідач: ОСОБА_1

ОСОБА_10 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України та призначене покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_10 ухвалено рахувати з 02 вересня 2025 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, у строк відбування покарання за цим вироком зараховано ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення з 02 вересня 2025 року до дня набрання вироком законної сили з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено кожному обвинуваченому у виді тримання під вартою.

Задоволено цивільний позов ОСОБА_8 ,стягнуто із обвинувачених солідарно на відшкодування матеріальної кшоди 249914грн47 коп.

Вирішена доля речових доказів,стягнуто процесуальні витрати.Скасовано арешти майна.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 із проханням змінити вирок суду в частині призначення покарання.

На думку апелянта, суд не у достатній мірі врахував, що ОСОБА_9 повністю визнав свою провину, не перешкоджав встановленню істини по кримінальному провадженню, сприяв своєю поведінкою та діями під час досудового розслідування та не ухилявся він процесуальних дій.

Вказує, що ОСОБА_9 виховувався тільки матір`ю, яка повністю несе відповідальність за сина, що у свою чергу тільки збільшує фактор відповідальності за скоєне ним протиправне діяння та може психологічно негативно вплинути на його страждання із врахуванням ознак психічного розладу у формі легкого когнітивного розладу органічно обумовленого.

Твердить, що позовних вимог та претензій морального характеру з боку потерпілої ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_9 не заявлено, окрім того, ОСОБА_9 взяв на себе обов`язок якнайшвидше відшкодувати потерпілій завдану шкоду, при умові відбування покарання з випробуванням.

Вважає, що ОСОБА_9 як особа молодого віку, має бажання та мету довести собі, матері та суспільству, що може стати корисним суспільству без ізоляції.

У зв`язку із наявністю кількох пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, із врахуванням особи винного просить призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням вимог ст.75 КК України.

Згідно вироку, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, виник умисел на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме легкового пасажирського автомобіля марки «MERSEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 312D» білого кольору, VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 .

Здійснюючи підготовку до пошкодження автомобіля шляхом підпалу, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою між собою, підшукали засоби для вчинення кримінального правопорушення, зокрема, паливно-мастильну суміш.

Надалі, 02.09.2025 приблизно о 05:30, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 направилися до вул. Заводської, 9 у м. Чернівцях, Чернівецької області, де знаходився припаркований автомобіль марки ««MERSEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 312D» білого кольору, VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Доводячи свій злочинний умисел, направлений на незаконне пошкодження чужого майна, знаходячись біля вказаного автомобіля, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді пошкодження автомобіля, переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи заздалегідь підготовлену паливно-мастильну суміш, облили нею центральну частину капоту автомобіля, після чого підпалили речовиною, яка відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-25/11245-ФХД являється бензином.

Впевнившись, що в результаті їх умисних дій відбулось загорання автомобіля, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Причиною пожежі автомобіль марки ««MERSEDES-BENZ» моделі «SPRINTER 312D» білого кольору, VIN-код НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 є занесення стороннього джерела запалювання (підпал), що підтверджується висновком експерта №?CE-19/109-25/13660-ПТ від 27.11.2025.

Займання кузова автомобіля призвело до його непоправного ушкодження, що унеможливлює подальше використання транспортного засобу за призначенням, в результаті чого потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди, яка відповідно до висновку експерта №?CE-19/126-25/11160-АВ від 17.09.2025 становить 264 914,47 гривень.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу,такі ж позицію захисника ОСОБА_7 та потерпілої, доводи прокурора про відсутність підстав для зміни вироку, перевіривши доводи апелянта, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У цьому провадженні суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України ухвалив рішення про визнання недоцільним досліджувати докази на підтвердження обставин,у тому числі тих,що пом`якшують та обтяжують покарання,а тому захисник не оспорює такі обставини в апеляційній скарзі.

Отже,апеляційний суд позбавлений можливості встановлювати інші обставини,аніж встановлені судом першої інстанції.

Вирок суду щодо обвинуваченого ОСОБА_10 не оскаржувався.

Оцінюючи доводи захисника щодо покарання,призначеного обвинуваченому ОСОБА_9 ,судова колегія виходить із того,що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання з тим,щоб винному було призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таких вимог районний суд дотримався.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог закону, врахував дані про особу обвинуваченого,який молодого віку,раніше не судимий,звертався за спеціалізованою психіатричною допомогою,має легкий когнітивний розлад психіки,однак міг віддавати звіт своїм діям та керувати ними.

Обставинами,які пом`якшують покарання,суд врахував щире каяття,визнання вини,активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення,часткове відшкодування завданого збитку.

Потерпіла просила не позбавляти волі обвинувачених.

Зазначені обставини суд правильно оцінив такими,що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного та застосував вимоги ст.69 КК України при призначенні покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі.

Отже, обставини, на які посилається захисник, уже були враховані судом та слугували підставою для призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 2 ст. 194 КК України.

Разом із тим,суд правильно зважив,що ОСОБА_9 вчинений умисний тяжкий злочин.

За фактичними обставинами,обвинувачені умисно шляхом підпалу повністю знищили майно потерпілої-її транспортний засіб, який не підлягає відновленню та заподіяли їй матеріальну шкоду на суму більш як 264 тис грн.

Така шкода,спричинена злочином,потерпілій відшкодована лише частково,а на суму 249 914 грн суд задовольнив цивільний позов та стягнув кошти солідарно із обвинувачених.

За викладених обставин твердження захисника у апеляційній скарзі про те,що потерпіла не мала претензій до ОСОБА_9 є необгрунтовним.

Під час апеляційного розгляду потерпіла підтримала апеляційну скаргу лише через те,щоб їй була відшкодована матеріальна шкода.

Підпал транспортного засобу,який був розташований у дворі безпосередньо біля інших авто та житлових будинків у той час (05-30 год.), коли мешканці переважно перебувають вдома та відпочивають,свідчить про фактичну тяжкість скоєного.

Отже,призначене обвинуваченому покарання у виді реального позбавлення волі не є надто суворим чи явно несправедливим,а буде необхідним і достатнім для його виправлення.

Підстав для застосування вимог ст.75 КК України і звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням апеляційний суд не вбачає і таких достатніх підстав не наведено захисником.

Ухвалений відносно ОСОБА_9 вирок є законним і обґрунтованим, а тому подану апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 30 грудня 2025 року щодо ОСОБА_9 за ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 194 КК України без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя доповідач: Судді:

_________________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2