Справа № 308/6688/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000158, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01.04.2025 року, про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що на сесії Хустської міської ради від 21.02.2025 прийнято рішення № 2360 щодо передачі в користування на правах оренди 2 земельних ділянок з цільовим призначенням «для сінокосіння і випасання худоби», загальною площею 16,7150 га, без проведення аукціону.

Так, громадянкою ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ), подано заяву (вх.. № Р-113/02-18 від 05.02.2025) щодо надання їй в оренду земельної ділянки, яка розташована в м. Хуст, урочище «Багрик», орієнтовною площею 5,8300 га, з кадастровим номером :06:001:0010, цільовим призначенням «для сінокосіння і випасання худоби». Рішенням сесії гр. ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0010 передано в оренду терміном на 7 років із встановленим розміром орендної плати у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки.

Окрім цього, громадянином ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ) подано заяву (вх. № В-114/02-18 від 05.02.2025) щодо надання йому в оренду земельної ділянки, яка розташована в м. Хуст, урочище «Багрик», орієнтовною площею 10,8850 га, з кадастровим номером :06:001:0011, цільовим призначенням «для сінокосіння і випасання худоби». Рішенням сесії гр. ОСОБА_5 земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0011 передано в оренду терміном на 7 років із встановленим розміром орендної плати у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки.

При цьому, встановлено відсутність ведення господарської діяльності у сфері сільського господарства з боку ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в якості фізичної особи-підприємця чи засновників/посадовців юридичних осіб приватного права, а вказані особи діяли виключно з метою подальшої незаконної приватизації 16,7150 га землі, без проведення аукціону.

26.02.2026 прокурором скеровано запит до Хустської міської ради надати належним чином завірені копії документів: рішень сесії від 21.02.2025 щодо передачі в користування на правах оренди 2 земельних ділянок: з кадастровим номером :06:001:0010, площею 5,8300 га, та з кадастровим номером :06:001:0011, площею 10,8850 га, документів, які стали підставою для таких рішень, звітів про оцінку таких земельних ділянок, рішень сесій Хустської міської ради про затвердження їх вартості та протоколів засідань постійної комісії з питань регулювання земельних відносин, містобудування та архітектури міської ради щодо розгляду проектів рішень про продаж чи передачу в оренду вказаних земельних ділянок, укладених договорів оренди з даного приводу, квитанцій про сплату орендної плати тощо.

З відповіді Хустської міської ради від 05.03.2026, згідно Договору оренди земельної ділянки від 01.04.2025 між Хустською міською радою та ОСОБА_4 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0010, площею 5,8300 га становить 32 264,47 грн.

Також згідно Договору оренди земельної ділянки від 01.04.2025 між Хустською міською радою та ОСОБА_5 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0011, площею 10,8850 га становить 62 379, 77 грн.

Однак, під час візуального огляду та у порівнянні з вартістю суміжних земельних ділянок на території м. Хуст, виявлено, що така вартість у Договорах оренди є значно заниженою, а відповідно сплата орендної плати вказаними суб`єктами є формальною, завдає шкоду державним інтересам, а вказане відбувається виключно з метою права орендаря на переважне придбання у власність орендованої земельної ділянки, як це передбачено п. 8.3. Договорів.

З огляду на це, з`ясування питань, пов`язаних з відповідністю розробленої земельно-технічної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі землевпорядкування, процедури виділення земельної ділянки, а також проведення раніше призначеної земельно-оціночної експертизи у вказаному кримінальному провадженні, проведення якої доручено експертам Закарпатського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, займає основне місце у ході розслідування.

З урахуванням наведеного, а також для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, з метою забезпечення збереження речового доказу у незмінному правовому статусі, а також не обтяжену заборонами та іпотеками у власності однієї особи, прокурор у клопотанні просить накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та/або користування, проведення будь-яких нотаріальних дій з земельними з кадастровим номером :06:001:0010, площею 5,8300 га, та з кадастровим номером :06:001:0011, площею 10,8850 га, які розташовані в м. Хуст, урочище «Багрик», належать Хустській міській раді та є у користуванні на правах оренди ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власники земельних ділянок у судове засідання також не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялися. Про причини неявки суд не повідомляли.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 01.04.2025 року, в ході якого досліджуються обставини службового підроблення та передання в оренду за заниженими цінами земельних ділянок з кадастровими номерами :06:001:0010, :06:001:0011.

Зокрема, з матеріалів клопотання встановлено, що згідно рішення №2360 Хустської міської ради Х сесії VIII скликання від 21.02.2025 року вирішено передати ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 в оренду земельну ділянку, яка розташована в м. Хуст, урочище «Багрик», площею 5,8300 га, з кадастровим номером :06:001:0010, цільовим призначенням «для сінокосіння і випасання худоби», терміном на 7 років із встановленим розміром орендної плати у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки.

Згідно п. 2.4. Договору оренди земельної ділянки від 01.04.2025 року слідує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 32264,47 грн.

Відповідно до п. 8.3. Договору слідує, що орендар має переважне право придбання у власність орендованої земельної ділянки відповідно до закону та переважного права за різних та інших умов на поновлення договору оренди; за погодженням орендодавця передавати у володіння та користування орендовану земельну ділянку або її частини іншій особі (суборенда) у випадках та на умовах передбачених законом.

Окрім цього, згідно рішення №2361 Хустської міської ради Х сесії VIII скликання від 21.02.2025 року вирішено передати ОСОБА_5 РНОКПП НОМЕР_2 в оренду земельну ділянку, яка розташована в м. Хуст, урочище «Багрик», орієнтовною площею 10,8850 га, з кадастровим номером :06:001:0011, цільовим призначенням «для сінокосіння і випасання худоби», терміном на 7 років із встановленим розміром орендної плати у розмірі 3 % від її нормативної грошової оцінки.

Згідно п. 2.4. Договору оренди земельної ділянки від 01.04.2025 року слідує, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 62379,77 грн.

Відповідно до п. 8.3. Договору слідує, що орендар має переважне право придбання у власність орендованої земельної ділянки відповідно до закону та переважного права за різних та інших умов на поновлення договору оренди; за погодженням орендодавця передавати у володіння та користування орендовану земельну ділянку або її частини іншій особі (суборенда) у випадках та на умовах передбачених законом.

Разом з тим, згідно протоколу огляду місця події від 06.03.2026 року - земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0010, така знаходиться у стані підготовки до сінокосіння, будь-яких робіт, окрім випалювання сухостою восени 2025 року не здійснювалося. Наразі ділянку здано в суборенду від ОСОБА_4 до ОСОБА_7 на 7 років у 2025 році.

Окрім цього, згідно протоколу огляду місця події від 06.03.2026 року - земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:0011, така знаходиться у стані підготовки до сінокосіння, будь-яких робіт, окрім випалювання сухостою восени 2025 року не здійснювалося. Наразі ділянку здано в суборенду від ОСОБА_5 до ОСОБА_7 на 7 років у 2025 році, що також підтверджується відповідним договором суборенди.

Згідно протоколів допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 09.03.2026 року, останні пояснили, що письмову згоду від орендодавця (Хустської міської ради) про укладення таких договорів суборенди вони не отримували.

У свою чергу 10.03.2026 року прокурором ОСОБА_3 винесено постанову про призначення судової земельно-оціночної експертизи земельних ділянок з кадастровими номерами :06:001:0010, :06:001:0011.

З урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора щодо безпідставності та незаконності передання земельних ділянок орендарями в суборенду, а також що вказані земельні ділянки мають значення речового доказу у кримінальному проваджені та відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки такі можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є об`єктом кримінально протиправних дій.

Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, встановленню істини у справі.

Разом з тим, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Згідно постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу №1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КПК України слідчий під час кримінального провадження та інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, вимог інших актів законодавства.

При визначенні способу арешту майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна, вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, згідно з якими, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а також вимогу, згідно з якою слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, а тому дійшов висновку про накладення арешту на земельні ділянки в частині заборони на відчуження, розпорядження та проведення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій на земельні ділянки.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту вказаного майна, з метою його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково .

Накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, розпорядження та проведення будь-яких нотаріальних та реєстраційних дій на земельні ділянки з кадастровим номером :06:001:0010, площею 5,8300 га, та з кадастровим номером :06:001:0011, площею 10,8850 га, які розташовані в м. Хуст, урочище «Багрик» та належать на праві власності Хустській міській раді і знаходяться у тимчачовому користуванні ОСОБА_4 код РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_5 . код РНОКПП НОМЕР_2 .

У решті вимог клопотання - відмовити.

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 31.03.2026 року об 11 год. 35 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1