печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001178 від 01.10.2025,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0001178 від 01.10.2025.

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001178 від 01.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок надзвичайної ситуації природного та техногенного характеру в м. Одесі - потужної зливи, яка сталася 30 вересня 2025 року та під час якої за добу випала двомісячна норма опадів, було завдано значних збитків територіальній громаді міста: підтоплено дороги та будинки, відсутнє електропостачання в деяких районах, не працював електротранспорт, пошкоджено майно, повалено дерева.

Проведеним досудовим розслідування встановлено, що загибель 9 осіб 30.09.2025 в результаті стихійного лиха у м. Одесі перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з службовою недбалістю головного інженера структурного підрозділу № 9 КП «Міські дороги» Одеської міської ради - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

28.10.2025 в період часу з 21:04 год. до 22:05 год в ході проведеного санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «РОСО» серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору із влаштованою сім-картою оператора стільникового зв`язку з абонентським номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 .

Вилучене 28.10.2025 в ході проведеного санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , майно постановою слідчого від 29.10.2025 визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження №0001178 від 01.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України, оскільки вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним, слідчий вказує, що є необхідність накладення арешту на майно, вилучене в ході проведеного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки даний арешт належним чином забезпечить встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, та для збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Крім цього, сторона обвинувачення стверджує, що накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку 28.10.2025 мобільний телефон є необхідним у зв`язку з тим, що даний носій інформації потребує проведення детального огляду та подальшого направлення для проведення експертних досліджень.

Таким чином, сторона обвинувачення просить слідчого суддю накласти у кримінальному провадженні № 0001178 від 01.10.2025 арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке було виявлено та вилучено в період часу з 21:04 год. по 22:05 год. 28.10.2025 в ході проведеного обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «РОСО» серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору із влаштованою сім-картою оператора стільникового зв`язку з абонентським номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 , з метою збереження речових доказів.

У судове засідання прокурор не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_13 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений у відповідності до вимог ст. 135 КПК України.

З урахуванням скорочених строків розгляду клопотання про накладення арешту, належного повідомлення сторін про розгляд вказаного клопотання, положень ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе здійснити розгляд справи у відсутність осіб, що не з`явилися.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001178 від 01.10.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 367 КК України.

В рамках даного провадження 27.10.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси надано дозвіл на обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення, зокрема, мобільних телефонів, що містять відомості про спілкування причетних до вчинення злочину осіб, тощо. /а. м. 74-77/.

28.10.2025 на підставі ухвали слідчого судді за місцем проживання ОСОБА_10 , проведено обшук, в ході якого виявлено і вилучено мобільний телефон марки «РОСО» серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору із влаштованою сім-картою оператора стільникового зв`язку з абонентським номером НОМЕР_4 /а.м.78-82/.

29.10.2025 постановою слідчого у кримінальному провадженні вилучене майно в ході обшуку було визнано речовим доказом /а.м.83-84/.

Таким чином, сторона обвинувачення вказує, що є необхідність у накладенні арешту на вилучене майно, з метою збереження речових доказів та необхідності детального огляду мобільного телефону та подальшого направлення для проведення експертних досліджень.

Так, абзацем 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно протоколу обшуку, обшук було проведено 28.10.2025 з 21:04 по 22:05 год.

З клопотанням про арешт майна слідчий звернувся до суду 30.10.2025, клопотання зареєстровано судом о 09:56 год.

Вказане свідчить про дотримання слідчим строку на звернення до суду з даним клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Підстави для накладення арешту на майно з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч. 2 ст. 170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Аналіз вище зазначених норм закону вказує, що у разі розгляду клопотання слідчого або прокурора про арешт майна, слідчий суддя повинен перевірити доводи поданого клопотання щодо наявності підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до мети, яку зазначає слідчий чи прокурор у своєму клопотанні.

При цьому, визначення мети арешту, яка передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, та обґрунтування її наявності, є обов`язковою.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З врахуванням зазначеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає за доцільне, для ефективного розслідування з метою збереження речових доказів накласти арешт на вказане майно.

Окрім цього, слідчим суддею враховується доводи слідчого, з приводу необхідності проведення детального огляду мобільного телефону та подальшого його направлення для проведення експертних досліджень. Дозвіл на вилучення телефонів, що мають відомості про спілкування причетних до кримінального правопорушення осіб, надавався і ухвалою слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку.

Таким чином, з врахуванням обґрунтувань сторони обвинувачення та враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке розслідуються органом досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку, що є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Рішення ЄСПЛ від 05.01.2000 у справі «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (Рішення ЄСПЛ у справі Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, заява № 8793/79, параграф 50).

На думку слідчого судді, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, враховуючи високий ступінь суспільної небезпеки розслідуваного кримінального правопорушення, його специфіку і тяжкість.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що пов`язані із накладенням арешту обмеження є виправданими, співмірними із завданнями кримінального провадження та пропорційними меті, з якою такі обмеження застосовуються.

Також слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

Враховуючи вище викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення вимог клопотання, оскільки даний арешт є забезпеченням досягнення завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0001178 від 01.10.2025 арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, яке було виявлено та вилучено в період часу з 21:04 год. по 22:05 год. 28.10.2025 в ході проведеного обшуку за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон марки «РОСО» серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 в корпусі чорного кольору із влаштованою сім-картою оператора стільникового зв`язку з абонентським номером НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1