ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/712/24
Провадження №1-кп/477/5/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 , із секретарем судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження (об`єднане кримінальних проваджень, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за №0000657 від 21.10.2023 року), відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грицини, Лебединського району Сумської області, громадянина України, одруженого, освіта середня, військовослужбовець Збройних Сил України, який займав посаду навідника 3-го десантно-штурмового відділення 3-го десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти НОМЕР_1 батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 у військовому званні матрос, не судимий

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), його захисника ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції),

потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого- адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.01.2023 року за №14 прийнятий на службу у військову частину в зв`язку з мобілізацією, введеною Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» і зарахований до списків особового складу цієї військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника 3-го десантно-штурмового відділення 3-го десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти 1-го батальйону морської піхоти військової частини.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу, вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Перебуваючи на військовій службі, в тимчасовому розташуванні військової частини в АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_3 19 жовтня 2023 року у нічний час, більш точний час під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим, та ОСОБА_9 (вирок у відношенні якого набрав законної сили), виник злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння транспортним засобом автомобілем марки BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився на території за цією адресою і належав на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_7 .

У той же час ОСОБА_9 ( вирок що до якого набрав чинності), діючи спільно та за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим транспортним засобом, з метою його використання в особистих цілях, достовірно знаючи, що власник вказаного транспортного засобу ОСОБА_7 тимчасово відсутній, відшукав в його особистих речах ключі від автомобіля, та на продовження реалізації свого злочинного умислу, направленого на протиправне заволодіння чужим транспортним засобом, з метою його використання в особистих цілях, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_3 , користуючись тимчасовою відсутністю власника автомобіля марки BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а ОСОБА_9 , достовірно знаючи, що власник автомобіля не надавав право користуватися своїм транспортним засобом іншим особам, за допомогою віднайдених ключів від автомобіля, які мали функцію дистанційного запуску двигуна, розблокував центральний замок автомобіля та сів на переднє пасажирське сидіння, а ОСОБА_3 сів на місце водія і привів у дію двигун, а потім разом з ОСОБА_9 поїхали в напрямку с. Мар`ївка Баштанського району Миколаївської області, тим самим зникли з місця події, розпорядившись транспортним засобом на власний розсуд, пошкодивши його потім при зіткненні з перешкодою, чим заподіяли власнику ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 579610 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 289 КК України- незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, визнав повністю та пояснив про обставини скоєного так, як зазначено в обвинувальному акті. Повідомив, що був призваний за мобілізацією до лав Збройних Сил України і проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 . 19 жовтня 2023 року у вечірній час, перебуваючи за місцем тимчасової дислокації в АДРЕСА_1 , вирішили разом з іншим військовослужбовцем ОСОБА_9 з`їздити до магазину в сусіднє село. Для цього ОСОБА_9 запропонував взяти автомобіль їх командира ОСОБА_7 марки BMW 320і, який знаходився в місці їх дислокації. Він знайшов на шафці ОСОБА_7 серед його особистих речей ключ від автомобіля з пультом керування і за допомогою дистанційного керування розблокував в ньому центральний замок. Далі ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля та запустив двигун автомобіля, а ОСОБА_9 сів на пасажирське сидіння автомобіля, залишивши ключ від автомобіля при собі. Під час поїздки ОСОБА_3 не впорався з керуванням і вони на автомобілі зіткнулися з перешкодою. Автомобіль отримав значні механічні пошкодження правої сторони. Після скоєного вони разом повернулися до місця тимчасової дислокації, де злякавшись відповідальності вирішили поїхати до м. Миколаєва. Однак він передумав та на наступний день повернувся до місця розташування частини та розбитого ним автомобіля. Винуватим себе визнає, щиро розкаюється. Зазначив, що частково відшкодував спричинений ним збиток, так як оплатив послуги евакуатора та надавав кошти на ремонт автомобіля.

Допитаний у суді потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що мав у своєму володінні BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився в місці їх тимчасової дислокації в АДРЕСА_1 . 19 жовтня 2023 року він як командир взводу військової частини НОМЕР_2 перебував в зоні бойових дій, а ключі від автомобіля залишив в своїх особистих речах на шафці. Коли наступного дня повернувся, то дізнався, що відсутні троє військовослужбовців, які залишилися в місці дислокації, в тому числі і ОСОБА_3 , який знаходився в його підпорядкуванні. Потім йому зателефонували знайомі та повідомили, що його автомобіль знаходиться на дорозі, потрапивши в ДТП. Він прибув на місце, де вже були поліцейські. В подальшому під час з`ясування обставин він телефонував і Пікулю і Федірку, які залишили місце служби, але не відразу вдалося з ними зв`язатися, так як вони ухилялися від контакту. Все ж таки потім було встановлено, що вони самовільно, оскільки він дозволу не надавав, знайшли його ключі від автомобіля і їздили на ньому, потрапивши в ДТП, а потім втекли з місця служби. Потерпілий також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 застосовував міри по відшкодуванню збитку, оплатив евакуатор та надавав кошти за які він проходив лікування, так як мав проблеми зі здоров1ям після контузії, однак зазначених коштів на ремонт автомобіля не вистачило.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 , крім його власних показів та показів потерпілого підтверджується змістом наданих стороною обвинувачення письмових доказів а саме:

Як вбачається з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000657, зареєстрованого 21.10.2023 року о 10:18:22, від заявника ОСОБА_7 20.10.2023 року надійшла заява про кримінальне правопорушення, яке скоєно 20.10.2023 року невстановленою особою, яка 19.10.2023 року в нічний час незаконно заволоділа транспортним засобом заявника, а саме легковим автомобілем заявника BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходився в місці їх тимчасової дислокації в с.Михайло - Ларине по вул. Шосейна. Відомості про підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с.105 Т.1).

Інформація, зазначена у витягу, підтверджується змістом рапорту чергового на ім`я начальника ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області про отримання заяви, зареєстрованої в ЄО №6077 від 20.10.2023 року про заволодіння транспортним засобом. У результаті опрацювання якої встановлено, що зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 21.10.2023 року о 15:35 за адресою АДРЕСА_1 ,19.10.2023 року вночі невідомі особи заволоділи автомобілем заявника BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , чорного кольору, який стоїть на трасі пошкодженим. ( а.с.107,Т1).

Вказане підтверджується також змістом протоколу про прийняття заяви від потерпілого про вчинене кримінальне правопорушення, яка надана безпосередньо потерпілим ОСОБА_7 (а.с.108,Т.1).

Відповідно до змісту протоколу огляду місця події та фото таблиці до нього від 20.10.2023 року, який розпочато о 17 год та закінчено о 17:50, проведеного за участю понятих та потерпілого ОСОБА_7 , оглянута відкрита земельна ділянка автомобільної дороги А-14 с. Михайло- Ларино вул. Шосейна, де з лівої сторони від напрямку до м. Миколаєва на відстані приблизно 60 метрів розміщений будинок 79, де поряд розташований автомобіль чорного кольору BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який має пошкодження передньої частини у вигляді вм`ятин правої сторони з боку пасажира. З під автомобіля в області правого колеса стирчить металева труба, на якій прикріплений металевий квадратний лист сірого кольору. Пошкоджене лобове скло. Відсутні вікна з правої пасажирської сторони. Ліві вікна опущені. Автомобіль замкнений та перебуває у неробочому стані (а.с.110-117,Т.1).

Як вбачається з протоколу огляду предмету від 21.10.2023 року, слідчим було оглянуто вилучене в ході огляду місця події майно, а саме : фрагмент фари, фрагмент пластику чорного кольору, які відповідно до постанови слідчого від 21.10.2023 року визнано речовими доказами та передано на зберігання (а.с.118-121,Т.1).

Разом з тим, слідчим оглянуто та визнано речовим доказом добровільно видане потерпілим свідоцтво пре реєстрацію транспортного засобу на автомобіль BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з якого вбачається, що власником його є саме потерпілий ОСОБА_7 (а.с.128-133,Т.1).

Відповідно до відомостей з військового квитка Серії АВ №811237, обвинувачений ОСОБА_3 є військовослужбовцем з 22.06.2022 року.

Протоколом огляду від 26.10.2023 року в присутності понятих та потерпілого слідчим оглянуто автомобіль BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який розташований на території майданчика ВП №4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області та зафіксовано наявність пошкоджень, вилучено відео реєстратор ( а.с.147-154,Т.1).

Відповідно до протоколу огляду від 03.11.2023 року та заяви ОСОБА_9 (вирок відносно якого набрав чинності) видано ним та оглянуто ключ від автомобіля BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який визнаний речовим доказом та вилучено ( 156-161,Т.).

За протоколами пред`явлення для упізнання від 06.12.2023 року, у приміщенні магазину-кафе «Влад» у с.Мар`ївка Баштанського району Миколаївської області свідок ОСОБА_10 та ОСОБА_11 упізнали за фотознімками осіб, які відвідували магазин у вечірній час доби 19.10.2023 року та приїхали на автомобілі БМВ чорного кольору, одягнені у військову форму. Відповідно до змісту слідчої довідки упізнані особи на фото були зазначені як Пікуль та Федірко ( а.с.162-173,Т.1).

Відповідно до висновків експерта від 19.01.2024 року №СЕ-19/115-23/17894-АВ визначено середню ринкову ціну автомобіля BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який було викрадено та пошкоджено, вона становить 579610,00 грн. ( а.с.202-206,Т .1).

За висновком експерта №ВС-57 судової транспортно-товарознавчої експертизи від 27.12.2023 року та фото таблиці до неї, вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зазнав пошкоджень внаслідок ДТП 20.10.2023 року становить 229975,41 грн. ( а.с.202-248,Т.1).

Відповідно до вироку Вітовського районного суду Миколаївської області від 31.07.2024 року, ОСОБА_9 засуджено за ч.3 ст.289, ч.5 ст.407 КК України за події, які мали місце 19.10.2023 року та йому призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України при призначенні покарання за ч.3 ст.289 КК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчинене за попередньою змовою групою осіб повністю доведено, а його дії вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч.3 ст.289 КК України.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом будь яких обтяжуючих обставин скоєння ним кримінального правопорушення не встановлено.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_3 обставинами суд вважає його щире каяття, з`явлення зі зізнанням, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також часткове відшкодування спричиненого збитку до постановлення вироку, про що зазначив обвинувачений у ході судового розгляду та підтвердив потерпілий, зазначаючи про те, що від ОСОБА_3 надходили кошти під час його перебування на службі на відшкодування евакуатора та на лікування наслідків контузії.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, продовжив проходити службу у війську, отримав поранення внаслідок участі у бойових діях по захисту Батьківщини та як наслідок інвалідність 2 групи, стан його здоров`я, який не дозволяє вести активний спосіб життя, можливість самообслуговування. Обставини за яких він скоїв кримінальне правопорушення, перебуваючи тривалий час на службі, його роль у скоєнні кримінального правопорушення, яка не є ключовою, призначене покарання ОСОБА_9 із застосуванням ст.69 КК України за той самий злочин, який був фактично підбурювачем та організатором зазначеного кримінального правопорушення. Поведінку ОСОБА_3 після вчинення ним правопорушення, який практично відразу повернувся до служби та визнав свою вину відшкодовуючи збиток потерпілому.

Також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, суд дійшов до висновку про необхідність призначення йому покарання, яке буде достатнім для виправлення і недопущення в майбутньому вчинення нових злочинів у розмірі, визначеному санкцією ч. 3 ст. 289 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі.

Так, згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення: з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування спричиненої шкоди, наявність інвалідності 2 групи, пов`язаної з отриманням поранення в ході бойових дій по захисту Батьківщини.

Цивільний позов за даним кримінальним провадженням потерпілим в суді не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому в ході судового розгляду не обирався.

Речовий доказ по справі, а саме автомобіль BMW 320і, реєстраційний номер НОМЕР_3 , згідно з положеннями ст. 100 КПК України повернуто власнику відповідно до вироку Вітовського суду від 31.07.2024 року.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 373 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання їх застосуванням ст.69 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання у випадку, якщо він протягом іспитового строку два роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1