Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/344/26 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
ЄРДР № Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому, до початку розгляду кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 09 березня 2026 року відносно ОСОБА_6 , клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 ,

інші учасники судового розгляду:

обвинувачений - ОСОБА_6 ,

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник-адвокат ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 09.03.2026 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Прокурор, до початку розгляду кримінального провадження, подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які не зникли та не зменшилися і продовжують існувати.

Під час розслідування встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого ОСОБА_6 , так як даний запобіжний захід є найбільш м`яким, а кримінальне правопорушення, яке вчинив останній є злочином середньої тяжкості за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, таких осіб, слідством не встановлено. Також він офіційно не працює, тому внести кошти у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання покладених на ОСОБА_6 , стягнень, а саме внести грошову одиницю гривню в розмірі від 20 до 80 розмірів мінімальної заробітної плати, не має змоги.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які заперечили стосовно клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думку прокурора, якийпідтримавподане клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження, які стосуються вирішення питання щодо запобіжного заходу, колегія судів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.331 КПК України, суд (в тому числі апеляційної інстанції) під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинуваченого або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, за результатами розгляду якого, суд своєю вмотивованою ухвалою може продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд (в тому числі і апеляційний) зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Положенням ст.199 КПК України прямо передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосується як досудового розслідування, під час якого воно подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого воно здійснюється, так і судового провадження.

Приписами ст.177 КПК України встановлено, що підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; наявність судимостей у обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Як вбачається з матеріалів провадження, строк обраного раніше обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає.

Колегія суддів погоджується з наявними ризиками, а саме передбаченими: п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування або суду через те, що він вчинив кримінальне правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі терміном до десяти років; п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики не перестали існувати з часу вирішення питання про запобіжний захід обвинуваченому, обставини для тримання під вартою продовжують існувати, ризики не зменшилися, апеляційний розгляд призначено на 13 травня 2026 року, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що зазначені ризики зменшились, або ж відпали, на даний час не встановлено, тому підстави для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 на більш м`який - відсутні, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить запобігання вищезазначеним ризикам.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 199, 331, 405, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, до 02.07.2026 включно.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4