ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
У Х В А Л А

24 березня 2026 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

провівши підготовче судове засідання у кримінальному проваджені № 0000002 від 08.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000002 від 08.01.2026 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду та заявив клопотання про продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на достатність підстав вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слугували підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися та не припинили існувати.

Своє клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, прокурор наголосив, що обвинувачений ОСОБА_4 до моменту взяття під варту не був офіційно працевлаштований, не мав постійного джерела доходів, не мав постійного місця проживання, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків у суспільстві. Указане у своїй сукупності створює ризик переховування обвинуваченого від суду. Прокурор також зазначив, що обвинуваченому ОСОБА_4 відомі анкетні дані потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, матиме можливість безпосередньо впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що в подальшому може негативно відобразиться на об`єктивності надання ними показань у ході судового розгляду. Зазначені особи вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, а відтак саме від них залежить благополуччя обвинуваченого. Бажання уникнути кримінальної відповідальності спонукатиме ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків, зокрема умовлянням, підкупом, переконання, примушуванням з застосуванням фізичної сили або погроз, з метою викривлення фактичних обставин справи та створенням видимості його непричетності до скоєного злочину. До того ж, прокурор зауважив, що обвинувачений ОСОБА_4 матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення. Про наявність даного ризику свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміновані його кримінальні правопорушення, будучи умовно-достроково звільненим після засудження за вчинення аналогічних злочинів та перебуваючи у статусі військовослужбовця, який вчинив самовільне залишення військової частини. Також, враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, а також враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даних кримінальних правопорушень, тому наявний ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, в тому числі стосовно потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, шляхом незаконного впливу на них з метою викривлення події злочинів та реабілітації себе як злочинця. Крім того, ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення. Також повідомив, про направлення ДБР кримінального провадження щодо ОСОБА_4 щодо самовільного залишення військової частини.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, проте просив змінити своєму підзахисному запобіжний захід на більш м`який, а саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації цього обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, а щодо запобіжного заходу підтримав думку свого захисника. Зазначив, що до мобілізації проживав за місцем реєстрації в Житомирській області разом з батьками, залишив військову частину у зв`язку із необхідністю відновлення втрачених документів. Грошове забезпечення військовослужбовця не отримує з листопада 2025 року.

Потерпіла ОСОБА_6 не заперечувала щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду, а з приводу запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Потерпіла ОСОБА_7 будучи належним чином повідомленою про час та місце підготовчого судового засідання, не з`явилась, надіслала до суду заяву в якій просить проводити підготовче судове засідання та судовий розгляд без її участі. Сторони кримінального провадження не заперечували щодо проведення підготовчого судового засідання без участі потерпілої ОСОБА_7 .

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, дійшов наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 складений відповідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає, підстави для закриття провадження відсутні.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Згідно положень ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснювати суддею одноособово.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду, відсутні, відтак суд дійшов висновку про необхідність призначення провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та клопотання сторони захисту, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує, що тримання під вартою є найсуворішим і винятковим запобіжним заходом. При цьому, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене у випадках, на підставі та в порядку, передбаченому законом.

У КПК України встановлені випадки і процедура позбавлення свободи з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього в силу статусу обов`язків, а також з метою вжиття превентивних заходів, про які вказано у статті ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні, зокрема, тяжкого умисного корисливого злочину проти власності, покарання за який передбачено у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи покарання, що загрожує йому в разі визнання судом винуватим та з огляду на відсутність у нього джерел доходу (як зазначив ОСОБА_4 з листопада 2025 року він не отримує грошове забезпечення військовослужбовця), постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків за місцем розгляду справи, може переховуватись від суду.

Крім того, наразі продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому провадженні, що може в подальшому негативно відобразиться на об`єктивності надання ними показань у ході судового розгляду, адже обвинуваченому ОСОБА_4 відомі анкетні дані цих осіб. Бажання уникнути кримінальної відповідальності спонукатиме ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків, зокрема умовлянням, підкупом, переконання, примушуванням з застосуванням фізичної сили або погроз, з метою викривлення фактичних обставин справи та створенням видимості його непричетності до скоєного злочину.

До того ж, наразі існує ризик, що ОСОБА_4 може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та перебуваючи у статусі військовослужбовця, щодо якого, як зазначив прокурор, наявне кримінальне провадженні щодо самовільного залишення військової частини.

Оцінюючи вищенаведені обставини в сукупності, приходжу до висновку, що ризики можливого, ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від суду, впливу на потерпілих та свідків під час судового розгляду даного кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень, є доведеними, а тому клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідним для запобігання ризикам передбаченими ст. 177 КПК України.

Більш м`який запобіжний захід може виявитись недостатнім для запобігання наведеним вище ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, а саме: в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Посилання прокурора на відсутність у обвинуваченого коштів для внесення застави як на підставу не визначати заставу, не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314-316, 177, 182, 183, 194, 197, 336, 369-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту щодо ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 185 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 15 год. 30 хв. 02 квітня 2026 року в приміщенні Фастівського міськрайонного суду Київської області за участю сторін кримінального провадження.

Встановити наступний склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник адвокат ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній Установі «Київський слідчий ізолятор»на 60 днів, тобто до 22 травня 2026 року включно.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_4 обов`язків, визначених КПК України визначити запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на: р/р UA0018661, МФО 820172, , банк отримувача (ГУ ДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ, отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- не відлучатися за межі Брусилівського району Житомирської області без дозволу суду;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави два місяці.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній Установі «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної Установи «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово суд, прокурора.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_8