Справа № 526/737/26
Провадження № 1-кс/526/94/2026
У Х В А Л А

іменем України

18 березня 2026 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

встановив:

Слідчий СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, в якому зазначає, що під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які вказують на наступні обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Своє клопотання мотивує тим, що в умовах дії в Україні правового режиму воєнного стану, запровадженого з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого неодноразово продовжувався на підставі відповідних Указів Президента України, (останнє продовження станом на 10.03.2026 - 12.01.2026 указом №793/2025), що затверджений Законом України від 14.01.2026 №4757-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" з 05 години 30 хвилин 03.02.2026 терміном на 90 діб, до 05 години 29 хвилин 04.05.2026, 10.03.2026, в обідній час (точного часу під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , знаходячись в альтанці двору багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 спільно з потерпілим ОСОБА_6 , після спільного вживання алкогольних напоїв з останнім, помітив на столі гаманець потерпілого в я кому знаходилися грошові кошти в загальній сумі 4100 грн.

Після цього, ОСОБА_5 , в момент коли потерпілий ОСОБА_7 відійшов у підвальне приміщення, скориставшись відсутністю власника грошових коштів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи прямим умислом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, взяв вищевказаний гаманець з грошовими коштами в сумі 4100 (чотири тисячі сто) гривень та поклав їх до кишені своєї куртки, таким чином їх викрав та покинув місце події.

В подальшому, ОСОБА_5 , після викрадення чужого майна, прибувши за місцем свого проживання ( АДРЕСА_2 ) відкрив гаманець потерпілого ОСОБА_6 де окрім викрадених грошових коштів виявив банківську картку емітовану в банку АТ КБ «Приват банк» № НОМЕР_1 , строк дії «03/28», з CRV-кодом на звороті «767». Вказана банківська картка в силу вимог ст. 1 Закону України "Про інформацію" № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи коштів в Україні" № 2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність" № 2121-Ш від 7 грудня 2000 року, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційним документом. Після виявлення банківської картки потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність вирішив залишити її в себе та наступного дня (11.03.2026), з метою розрахунку за товари викраденою ним карткою, прибув до магазину «Оптовичок», що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, село Сари, вулиця Центральна, 12, де здійснив спробу такого розрахунку за товари, але зважаючи на відсутність достатньої суми грошових коштів на банківському рахунку, який обслуговується викраденою банківською карткою, здійснив розрахунок частиною грошових коштів, які попередньо викрав у потерпілого ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми умисними корисливими протиправними діями, що виразилися у викраденні офіційного документа належного ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 357 КК України.

Своїми умисними корисливими протиправними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, належного ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (тяжкий злочин), відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень підтверджується зокрема такими доказами: показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 11.03.2026; протоколом відібрання заяви про кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_6 від 11.03.2026; протоколом огляду речей від 11.03.2026; показаннями свідка ОСОБА_8 від 13.03.2026; протоколом огляду відеозаписів від 13.03.2026; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 від 17.03.2026 тощо.

17.03.2026 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Під час досудового розслідування встановлено ризики, що вказують на необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам незаконного впливу на неповнолітню потерпілу, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підставою застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які вказують на можливість здійснення підозрюваним дій, що передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) Може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На цей ризик вказує та обставина, що підозрюваний раніше вже вчинював крадіжки чужого майна, згідно встановлених обставин, що характеризують його особу, він є схильним до вчинення таких кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого тяжкого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується тощо .

Сторона обвинувачення звертає увагу на наступні обставини:

- наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України: від 5 до 8 років позбавлення волі;

- вік та стан здоров`я ОСОБА_5 : підозрюваний є працездатним, має стан здоров`я, яке достатнє для вчинення ним активних дій;

- відсутність постійного місця роботи, законних джерел для життя.

Вказані обставини прямо вказують на необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він потребує контролю з боку працівників Національної поліції. Такий контроль за поведінкою підозрюваного у разі не застосування до нього вказаного запобіжного заходу забезпечити неможливо.

При цьому на підозрюваного згідно ч.5 ст.194 КПК України є потреба покласти такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; повідомляти слідчого та прокурора, суд про зміну місця свого проживання з метою забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні; утримуватися від спілкування з неповнолітньою потерпілою.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Частиною 4 ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою статті 177 КПК України також передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З даних, повідомлених в судовому засіданні підозрюваною, а також з матеріалів доданих до клопотання вбачається, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, яка вручена йому 17.03.2026 року.

При обранні міри запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не має постійного місця проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має 3 групу інвалідності.

З огляду на вищевикладене, приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме до 17.05.2026 року включно.

Керуючись176-179, 193- 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання - задовольнити .

Застосувати у кримінальному провадженні №0000161 до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357 та ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, освіта середня, не працюючого, інваліда третьої групи, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, тобто до 17 травня 2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1