Справа №766/2615/26
н/п 1-кс/766/1076/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Херсонської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чулаківка Голопристанського району Херсонської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

в с т а н о в и ла :

04.03.2026 року слідчий СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000314 від 02.03.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України строком на 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 01.5.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні римінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення проти власності, пов`язаного з вчиненням насильства за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, кримінального правопорушення статевої свободи та статевої недоторканості особи, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до п`яти років, а також зважаючи на те, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України покинув місце злочину та вчинив новий злочин, що дає обґрунтовані підстави стверджувати про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може переховуватися від суду з огляду на те, що у разі доведення його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років позбавлення волі.

Також, матеріалами провадження підтверджується наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідків з метою схиляння їх до зміни наданих ними в ході розслідування показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки проживає з ними в безпосередній близькості, знає їх місце проживання, та у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою буде мати можливість спілкування з цими учасниками провадження та впливу на них з метою схилення до зміни показань, у тому числі шляхом застосування насилля, так як вказані злочини ним було вчинено із застосуванням насилля, при цьому нехтуючи всілякими нормами моралі та людяності.

Крім цього, необхідно врахувати, що злочини в яких підозрюється

ОСОБА_5 , пов`язані із застосуванням насильства, що свідчить про схильність підозрюваного до застосування насильства, що у свою чергу свідчіть про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, підозрюваний в подальшому може продовжити свою аналогічну злочинну діяльність відносно потерпілих, крім того ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини, та маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний аналогічний злочин, даний факт говорить про можливість повернутись до протиправних діянь, крім того, він не має стабільного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, і це говорить про те, що йому немає чого втрачати та підозрюваний зможе покинути територію м. Херсон та області.

Серед обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваного (п.4 та п.6 ч.1 ст.178 КПК України).

Так, утриманців у ОСОБА_5 немає, останній ніде не був працевлаштований, що вказує у сукупності саме на відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу, що може спонукати підозрюваного до зміни місця проживання з метою забезпечення свого існування, що призведе до ухилення від правоохоронних органів та суду.

За таких обставин, обґрунтованим є обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 .

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

2.особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 ;

3.застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;

4.домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_5 підлягає постійному візуальному контролю та він проживає неподалік з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні, крім того реєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території не має постійного місця проживання.

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання з підстав відсутності доказів підтвердження заявлених ризиків та не доведення стороною обвинувачення реальності їх настання. Просила застосувати до її підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, у разі визначення застави просила визначити мінімальний розмір.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Слідчим відділенням Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000314 від 02.03.2026, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України.

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, останній раз Указом Президента України №40/2026 від 12.01.2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України № 4757-IX від 14.01.2026, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 3 лютого 2026 року строком на 90 діб.

За версією сторони обвинувачення 02.03.2026 близько 16:30 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи вище вказані обставини щодо дії воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, а саме на перехресті вулиць Студентська та Степана Разіна (нова назва вулиці Івана Мазепи) в м.Херсоні, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повторно, із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні одного удару рукою в область обличчя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинив відповідно до висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді синця губ зліва, садна нижньої губи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого відкрито, незаконно з кишені штанів потерпілого заволодів його мобільним телефоном марки «Sаmsung» моделі «Galaxy A35», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 7962, 70 грн., а також шляхом ривку з шиї потерпілого зірвав срібний ланцюжок з медальйоном, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи становить 2163, 60 грн., після чого покинув місце скоєння злочину з викраденим майном, яким розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 10 123, 30 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також, 02.03.2026 близько 16:30 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, а саме на перехресті вулиць Студентська та Степана Разіна (нова назва вулиці Івана Мазепи) в м.Херсоні, розуміючи, що паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення учасника бойових дій, військовий квиток є важливими особистими документами, втрата яких істотно ускладнює реалізацію особою своїх прав, свобод та законних інтересів, діючи умисно, з особистих мотивів та з метою незаконного заволодіння вказаними документами, відкрито із застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні одного удару рукою в область обличчя ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинив відповідно до висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження у вигляді синця губ зліва, садна нижньої губи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого, відкрито, незаконно з сумки потерпілого заволодів його особистими документами, а саме: паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_3 та військовим квитком на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого місце вчинення злочину залишив, розпорядившись викраденими документами на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами.

Крім того, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.03.2026 близько 17:00 год., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення статевої свободи та статевої недоторканності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисно, протиправно, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, а саме на території непрацюючого кафе «Два капітана» за адресою: м.Херсон, вул. Небесної Сотні, 14, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_7 з використанням геніталій, без її добровільної згоди, застосовуючи психологічне та фізичне насильство по відношенню до неї, яке виражалось у словесних погрозах та нанесенні тілесних ушкоджень, а саме хапанні за волосся та затиканні роту, утриманні потерпілої руками за тулуб, продовжуючи подавляти її волю до супротиву, вчинив дії сексуального характеру, а саме проник в тіло ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вагінальним способом, з використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

02.03.2026 о 20.20 ОСОБА_5 , затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Протокол затримання особи ( ОСОБА_5 ) було підписано підозрюваним та захисником адвокатом ОСОБА_6 (доручення №2-21-2026-000210 від 02.03.2026 року) та понятими без жодних зауважень та застережень щодо його змісту. Підозрюваний копію протоколу отримав та жодних зауважень щодо його змісту також не надав.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.

03.03.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст. 278 КПК України матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

1. Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.03.2026;

2.Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , яка розповіла про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 02.03.2026 року, близько 17:00 години вона перебувала на вулиці Небесної Сотні в м.Херсон, коли до неї підійшов раніше невідомий їй хлопець на вигляд близько 30 років, який перебуваючи неподалік непрацюючого кафе «Два капітана» почав до неї чіплятись та хапати за одяг та казати, що зробить її щасливою. Перебуваючи біля кафе почав стягувати з неї одяг та нижню білизну, на що вона намагалась відбитись від нього та кричала, щоб він її залишив спокої, що годиться йому в матері. Після чого поставив «підножку» від якої вона перечепившись впала на землю та в цей час він остаточно зняв з неї штани та нижню білизну повністю та тримаючи її за волосся примушував зробити оральне проникнення, вириваючи волосся нахиляв голову до його статевого органу, однак через те, що потерпіла пручалась та виривалась в нього не вийшло, при цьому потерпіла сильно подряпала його руки. Розповіла, що після чого він підняв її за волосся на ноги та стоячи за спиною здійснив вагінальне проникнення в її тіло та тримаючи за тулуб та таз здійснював статевий акт, при цьому вона намагалась вирватись, кричала, плакала та відчувала сильний біль в області піхви, однак чоловік закривав їй рот. Під час вчинення згвалтування ще ображав її нецензурною лайкою. Після чого повідомила, що побачила чоловікків в камуфляжній формі, які проходили по вулиці та почала ще більше кричати, щоб останні звернули на неї увагу та після того як вони підійшли ближче, то відразу викликали поліцію та швидку.

3.Протоколом пред`явлення особи по фотознімкам для впізнання потерпілій ОСОБА_7 , в ході якого вона впізнала ОСОБА_5 , як такого, котрий 02.03.2026 року її згвалтував;

4.Протоколом огляду від 02.03.2026 за адресою:

АДРЕСА_3 , в ході якого потерпіла ОСОБА_7 добровільно видала свою нижню білизну (бюстгальтер та труси), які можуть містити на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, які упаковано до паперових конвертів.

5.Протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_9 , який розповів, що 02.03.2026 з 08:00 год. заступив на чергування у складі мобільної вогневої групи. Близько 17:00 год. перебуваючи на вулиці Небесної Сотні в м.Херсон, неподалік непрацюючого кафе «Два капітана», де побачили чоловіка на вигляд близько 30 років, який мав спущені штани та нижню білизну та коли підійшли ближче він вже одягнувся та в цей час почала кричати жінка, яку спочатку не було видно, у неї були зняті штани та нижня білизна, вона плакала та казала, що він її згвалтував, бив, просила про допомогу, при цьому вказувала на чоловіка, який стояв поряд.

6.Протоколом пред`явлення особи по фотознімкам для впізнання свідку ОСОБА_9 , в ході якого він впізнав ОСОБА_5 , як такого, на котрого 02.03.2026 року вказувала жінка, що її згвалтував та якого було виявлено біля неї в оголеному стані;

7.Протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 , який розповів, що 02.03.2026 з 08:00 год. заступив на чергування у складі мобільної вогневої групи. Близько 17:00 год. перебуваючи на вулиці Небесної Сотні в м.Херсон, неподалік непрацюючого кафе «Два капітана», де побачили чоловіка на вигляд близько 30 років, який мав спущені штани та нижню білизну та коли підійшли ближче він вже одягнувся та в цей час почала кричати жінка, яку спочатку не було видно, у неї були зняті штани та нижня білизна, вона плакала та казала, що він її згвалтував, бив, просила про допомогу, при цьому вказувала на чоловіка, який стояв поряд.

8.Протоколом пред`явлення особи по фотознімкам для впізнання свідку ОСОБА_10 , в ході якого він впізнав ОСОБА_5 , як такого, на котрого 02.03.2026 року вказувала жінка, що її згвалтував та якого було виявлено біля неї в оголеному стані;

9.Протоколом затримання ОСОБА_5 від 02.03.2026 в ході якого вилучено - блакитні кросівки, чорні спортивні штани з марки «Nike», чорні труси, футболку синього кольору «Adidas», мобільний телефон Samsung Galaxy з сім-карткою НОМЕР_4 , посвідчення учасника бойових дій на ім?я ОСОБА_8 , паспорт громадянина України та закордонний паспорт на ім?я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ланцюжок з білого металу з жетоном з гравіюванням. Крім того зафіксовані наявні тілесні ушкодження у вигляді подряпин на руках ( алишені нігтями), подряпаного коліна.

10.Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.03.2026;

11.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який розповів про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 02.03.2026 близько 16:00-16:30 перебуваючи на перехресті вул. Студентська та Степана Разіна, почув що за моєю спиною хтось біжить, повернувшись назад побачив знайомого ОСОБА_11 , який коли підбіг то наніс один удар правою рукою в область обличчя, а саме в район нижньої щелепи з лівої сторони, після удару потерпілий втративши рівновагу впав на землю та під час цього як він лежав на землі ОСОБА_11 заліз до нього в сумку через плече, звідки витягнув особисті документи, а саме: паспорт гр. України № НОМЕР_1 , закордонний паспорт на моє ім`я, посвідчення учасника бойових дій на моє ім`я та військовий квиток в якому знаходився відпускний лист. Після чого з правого переднього карману штанів ОСОБА_11 витягнув мобільний телефон марки: «Sаmsung» моделі «Galaxy A35», після чого зірвав з шиї ланцюжок срібного кольору, на якому був медальйон з фото з донькою. Після цього він одразу побіг у невідомому мені напрямку. Оговтавшись після того, що відбулось, потерпілий піднявся з землі та попрямував додому, а потім до поліції.

12.Протоколом пред`явлення особи по фотознімкам для впізнання потерпілому ОСОБА_8 , в ході якого він впізнала ОСОБА_5 , як такого, котрий 02.03.2026 року її відкрито заволодів його речами та документами;

13.Протоколом огляду речей від 03.03.2026 за адресою: м. Херсон,

вул. В.Примаченка, 10, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав вилучені при затриманні ОСОБА_5 мобільний телефон, ланцюжок з жетоном та документи, як такі, що належать йому та якими ОСОБА_5 02.03.2026 відкрито заволодів.

14.Висновком судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_8 .

15.Іншими матеріалами кримінального провадження.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 3 ст. 357 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Згідно ч. 1 ст. 152 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Згідно ч. 4 ст. 186 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, а також враховуючи тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_5 на потерпілих у даному кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на потерпілих, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних п правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, а саме: а саме: 22.09.2015 Комсомольським районним судом Херсонської області за ст.186 ч.1, ст.190 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки; 23.06.2016 Херсонським міським судом Херсонської області за ст.186 ч.2, ст. 70 ч.4, ст. 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 07.08.2017 Херсонським міським судом Херсонської області за ст.186 ч.2, ст.186 ч.2, ст.70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі, звільнений 01.03.2019; 12.06.2020 Херсонським міським судом Херсонської області за ст.186 ч.2 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 27.10.2021 Херсонським міським судом Херсонської області за ст.309 ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.71 КК України приєднано вирок Херсонського міського суду від 12.06.2020 та призначено остаточне покарання у вигляді 3 років 8 місяців позбавлення волі, 27.08.2025 звільнений в зв`язку з відбуттям строку покарання, що, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Щодо твердження захисника про відсутність доказів наявних ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, суд зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи, при цьому КПК не вимагає доказів того, що вона обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів можливості їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки існування ризиків за ч.1 ст.177 КПК у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків, переховування у невизначеному майбутньому із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування. Зазначена обставина може свідчити про можливість особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у поєднанні з тяжкістю можливого покарання.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості наявності ризиків, не спростовують високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, того що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення довела у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують вищезазначені ризики.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винним йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився у 1996 році; на обліку за станом здоров`я не перебуває, інвалідність не встановлювалась, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні. Крім того, слідчим суддею враховується міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_5 має повну загальну середню освіту, неодружений, має дитину 2013 року народження ,утриманців немає,офіційно не працевлаштований , раніше судимий.

Таким чином, у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній офіційно не працевлаштований, не одружений, утриманців не має, неодноразово судимий за ст. 186,190, 309 КК України, не пов`язаний сталими сімейними чи трудовими зобов`язаннями, що могли б утримувати його від зміни місця проживання або ухилення від участі у кримінальному провадженні, а відтак не забезпечують належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати затримання та дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюванго на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту на якій наголошувала сторона захисту та сам підозрюваний, на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення. (ч. 3 ст. 182 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_5 даних про його особу, та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, оскільки застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованого діяння, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У разі внесення застави згідно ч.5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрювану прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309 КПК України,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 30.04.2026 року включно.

Час тримання під вартою відраховувати з моменту фактичного затримання, тобто з 02.03.2026 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 гривень 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000314 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими в даному кримінальному провадженню.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 30.04.2026 року (включно).

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 , що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1