Справа № 191/6593/25
Провадження № 1-кс/191/919/25
У Х В А Л А

09 лютого 2026 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія №94» про конфіскацію в доход держави заборонених предметів, вилучених у обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

09.12.2025 року до суду надійшло клопотання начальника ДУ «Синельниківська виправна колонія № 94», з посиланням на ст. 114 Кримінально-виконавчого кодексу України, про конфіскацію в доход держави мобільного телефону «В25» (з акумулятором не в робочому стані), imei1: ( НОМЕР_1 ), imei2: ( НОМЕР_2 ), з сім-картою мобільного оператора «Лайф-Сел» НОМЕР_3 , «Водафон» НОМЕР_4 , вилучених 24.10.2025 року під час проведення загального обшуку засуджених та камер, а саме дільниці СІЗО в камері №1, де утримується обвинувачений ОСОБА_4 , а саме під час проведення обшуку обвинуваченого ОСОБА_4 , та обшуку камери (під дошками підлоги), що зафіксовано відповідними документами.

Представник Синельниківської ВК-94 в судове засідання не з`явився, але надав суду клопотання про розгляд матеріалу без його присутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання начальника ДУ «Синельниківська виправна колонія № 94».

Обвинувачений в судове засідання не був доставлений, однак згідно поданої ним письмової заяви просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.

Частиною 6 статті 41 Конституції України передбачено, що конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Статтею 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування - перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення.

Вилучені у них при доставлені в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в доход держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності у підозрюваного, обвинуваченого може бути накладено арешт з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 7 ст. 107 КВК України виявлені в засуджених заборонені до використання гроші, цінності та інші речі за рішенням суду можуть бути передані в дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КВК України, кримінально-виконавче законодавство України регламентує порядок і умови виконання та відбування кримінальних покарань з метою захисту інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

За ст. 4 КВК України, підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Статтею 188 КУпАП (незаконна передача заборонених предметів особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань) передбачена конфіскація заборонених предметів як додаткове покарання.

Оскільки ув`язнений ОСОБА_4 перебуває в статусі обвинуваченого, а не засудженого, відносно вилученого у нього майна законом передбачено інший порядок конфіскації, і вилучення мобільного телефону та сім-карт у ОСОБА_4 не пов`язано з вчиненням ним чи іншими особами адміністративного чи кримінального правопорушення, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ч.7 ст. 102, п.3 ч.4 ст. 107 КВК України, ст. ст. 369, 537, 539 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія № 94», відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1