Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
497/561/26 1-кс/497/89/26: Кримінальні справи (з 01.01.2019); Провадження за поданням правоохоронних органів, за клопотанням слідчого, прокурора та інших осіб про; арешт майна.
Надіслано судом: 10.04.2026. Зареєстровано: 11.04.2026. Забезпечено надання загального доступу: 13.04.2026.
Дата набрання законної сили: 09.04.2026
Номер судового провадження: 11-сс/813/891/26
Номер провадження: 11-сс/813/891/26
Справа № 497/561/26 1-кс/497/89/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.03.2026 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000144 від 01.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.2 ст.332 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого СВ Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_6 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме:

- автомобіль марки «CHEVROLET Captiva» державний номер НОМЕР_1 (власником якого є ОСОБА_10 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), вилучено у користувача - підозрюваної ОСОБА_11 ;

- паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , - яким користувалися ОСОБА_11 та свідок ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11» IMEI - НОМЕР_3 , що був вилучений 01.03.2026 при затриманні підозрюваної ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і належить належить підозрюваній ОСОБА_11 ;

- жіночий одяг, що був у використанні і який був вилучений 01.03.2026 в ході добровільної видачі його свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме, на наступне: куртку зеленого кольору, жилет чорного кольору на ґудзиках, хустинку зеленого кольору, хустинку чорного кольору, передник (фартух) червоного кольору, сукню чорного кольору; палицю-трость;

- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15plus», з ІМЕІ-1: НОМЕР_4 та ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , з встановленою sim-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна»; що був вилучений в ході добровільної видачі його свідком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і який йому належить;

- готівку - кошти у сумі 15000доларів США - 150 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, що були добровільно видані ОСОБА_8 та належать йому, - з серійними номерами, зазначеними у клопотанні слідчого, шляхом позбавлення власників і володільців прав на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном, на яке накладено арешт і заборони цією ухвалою.

Відмовлено у задоволенні вимог клопотання слідчого про повернення коштів - готівки в іноземній валюті - у доларах США у сумі 15000 доларів США, а саме - у передачі на відповідальне зберігання свідку ОСОБА_8 до ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що слідчим в клопотанні доведено, що речі, на які він просить накласти арешт, є доказами кримінального провадження, а тому є необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження. Вимога клопотання про накладення арешту на готівкові кошти у виді 15000 дол.США та вимога клопотання про передачу їх на зберігання особі, в якої вони були вилучені - свідку - протирічать одна одній.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що:

-майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вилучено 01.03.2026 року, а зареєстроване пізніше, що відповідно до приписів КПК є підставою для його повернення;

-мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15plus», з ІМЕІ-1: НОМЕР_4 та ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , з встановленою sim-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» є особистою власністю ОСОБА_8 та не стосується кримінального провадження;

-грошові кошти у сумі 15000 доларів США фактично належать батькам ОСОБА_8 , який має статус свідка у вказаному кримінальному провадженні, таким чином до них не може бути застосовано конфіскацію;

-слідчим суддею було проігноровано клопотання слідчого про повернення коштів у сумі 15000 доларів США, а саме - у передачі на відповідальне зберігання свідку ОСОБА_8 .

На підставі викладеного адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати в частині задоволення клопотання слідчого про арешт майна, яке належить ОСОБА_8 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15plus», з ІМЕІ-1: НОМЕР_4 та ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , з встановленою sim-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна»; готівку - кошти у сумі 15000 доларів США - 150 купюр номіналом по 100 доларів США кожна, з серійними номерами, зазначеними у протоколі добровільної видачі майна від 01.03.2026 року, та постановити нову в цій частині, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в цій частині.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги і повідомив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні вже завершено і обвинувальний акт скерований до суду для розгляду по суті.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до приписів ст.404 КПК, рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, а саме: захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень; охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження; забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Наведені норми процесуального закону узгоджуються з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Вказані положення також знайшли своє відображення в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Приписами ч.10 ст.170 КПК визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку зокрема на рухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З матеріалів судової справи убачається, що СВ Болградського РВП ГУНП України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000144 від 01.03.2026р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.2 ст.332 КК України.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що 28.02.2026 року до чергової частини Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення працівника прикордонної служби України про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи спільно з невстановленою особою, організувала незаконне переправлення через державний кордон України через ПП біля с.Нові Трояни Болградського району Одеської області гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця м.Харків.

01.03.2026 р. слідчим СВ Болградського РВП ГУГП в Одеській області у міжнародному автомобільному пункту пропуску «Нові Трояни» на кордоні з Республікою Молдова був здійснений огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «CHEVROLET Captiva» з номерним знаком НОМЕР_1 , - власником якого є гр. ОСОБА_10 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; та паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 01.03.2026 року після затримання підозрюваної ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в неї були виявлено та вилучено її мобільний телефон мари «Iphone» моделі «11» IMEI - НОМЕР_3 .

Крім того, 01.03.2026 року свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , добровільно видав наступне майно: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15plus» з ІМЕІ-1: НОМЕР_4 та ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , з встановленою sim-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна»; жіночий одяг, що був у використанні, а саме: куртку зеленого кольору, жилет чорного кольору на ґудзиках, хустинку зеленого кольору, хустинку чорного кольору, передник (фартух) червоного кольору, сукню чорного кольору; палицю-трость, що була у використанні, - стосовно чого ОСОБА_8 пояснив, що вказаний одяг та палицю-трость йому у с.Нові Трояни Болградського району передала та наділа на нього раніше невідома жінка, яка мала незаконно переправити його через державний кордон України, та яка вирішила видати його, свідка, за допомогою цього одягу за жінку похилого віку, крім того свідок видав гроші готівкою у сумі 15000 доларів США номіналом по 100 доларів США кожна, що належать йому, свідку ОСОБА_8

01.03.2026 р., вилучене в ході огляду місця події, майно постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (т. 1 а.с. 56-59).

В подальшому, слідчий СВ Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді, з погодженим прокурором ОСОБА_6 , клопотанням про накладення арешту на майно вилучене 01.03.2026 року в ході огляду місця події.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та має суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення, доведення вини особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим просить накласти арешт на це майно з метою його збереження.

Колегія суддів вважає, що клопотання слідчого та обставини, на які посилається останній, як на обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, відповідає вимогам ст.171 КПК та узгоджується з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Частиною 5 ст. 171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Апеляційним судом встановлено, що огляд місця події, в ході якого було тимчасово вилучене майно у вказаному кримінальному провадженні, відбувся 01.03.2026 року, клопотання про арешт майна слідчим подане до суду засобами поштового зв`язку 02.03.2026 року, відповідно до накладної (т. 1 а.с. 61).

Відтак, колегія суддів констатує, що клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слідчим було подане у встановлений ч. 5 ст. 171 КПК України строк, а доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 в цій частині є необгрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

За ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України,тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Оскільки ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.03.2026 року оскаржено лише в частині накладення арешту на майно, яке належить свідку ОСОБА_8 , то колегія суддів, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Як вже було зазначено, вилучене в ході огляду місця події майно було визнано речовими доказами постановою слідчого.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.64-2 КПК третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, посилання апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 на те, що ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні має статус свідка, як на підставу для відмови у задоволенні клопотання слідчого, є необгрунтованими.

З матеріалів провадження вбачається, що грошові кошти у сумі 15 000 доларів США та мобільний телефон марки «Iphone» моделі «15plus», з ІМЕІ-1: НОМЕР_4 та ІМЕІ-2: НОМЕР_5 , з встановленою sim-карткою оператора мобільного зв`язку «ВФ Україна» були добровільно видані ОСОБА_8 01.03.2026 року під час огляду місця події ( т.1 а.с. 15-19, 24-28).

Також 01.03.2026 року ОСОБА_11 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, зі змісту якої убачається, що вона мала переправити ОСОБА_8 через державний кордон України за обставин викладених у повідомленні про підозру (т. 1 а.с. 45-51).

Крім того, 01.03.2026 року ОСОБА_8 було допитано у вказаному кримінальному провадженні у якості свідка та останній пояснив, що грошові кошти у сумі 15 000 доларів США ним були підготовлені з метою сплати послуг за незаконне його переправлення через державний кордон України (т. 1 а.с. 29-40).

При цьому, слідчий суддя правильно врахував, що санкція ч.3 ст.332 КК України, за якою ОСОБА_11 повідомлено про підозру, передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Статтею 100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності/володіння на вилучене майно завданням кримінального провадження апеляційний суд на даній стадії досудового розслідування не вбачає.

Також апеляційний суд звертає увагу на усталену практику Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, згідно з якою, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що під час розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна слідчим суддею дотримано усіх вимог статей 132, 170, 172-173 КПК, належним чином перевірено та встановлено наявність обставин для арешту майна.

Отже наведені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді доводи, за яких він дійшов до переконання про необхідність задоволення клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна, є змістовними та відповідають вимогам ч.5 ст.173 КПК України. Тому наведені в апеляційній скарзі в цій частині аргументи представника власника майна, як підстави для скасування рішення слідчого судді, є неспроможними.

За таких обставин зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, за яких представник власника майна адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що досудове розслідування, відповідно до приписів ч. 5 ст. 3 КПК України є стадією кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей до ЄРДР та закінчується в тому числі і направленням обвинувального акту до суду.

Слід звернути увагу, що до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, саме на стаді досудового розслідування.

А тому, враховуючи те, що на час апеляційного розгляду у кримінальному провадженні № 0000144 була закінчена стадія досудового розслідування та скеровано обвинувальний акт до суду, подальша доцільність застосування заходу забезпечення у виді арешту може буде предметом розгляду в суді першої інстанції на стадії підготовчого розгляду в порядку вимог ст. 314 КПК України.

Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.407 КПК, згідно з якими апеляційний суд, за наслідками апеляційного розгляду має право залишити ухвалу слідчого судді без змін, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 09.03.2026 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000144 від 01.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.2 ст.332 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...