ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/782/26 Справа № 203/1476/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 23 березня 2026 року про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження № 0000837 за ч.2 ст. 367 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді від 23 березня 2026 року відмовлено задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_7 від 25.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0000837.

Слідчий суддя зазначив, що слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження за відсутності складу правопорушення після збирання та дослідження доказів. При цьому, встановлено, що відсутній прямий зв`язок між діяннями та наслідками у вигляді виплати грошової компенсація. Також заявник не подавав клопотання у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 просить скасувати постанову суду і призначити новий розгляд, оскільки слідчий не повно провів досудове розслідування, не врахувавши теж факт спричинення державі істотної шкоди. Не враховано висновок ЄСПЛ.

До початку судового засідання від апелянта надійшло заява про проведення судового засідання за його відсутності.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги повинен перевірити як дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, так і підстави його закриття.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно положень глави 24 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Для виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Метою досудового розслідування є діяльність слідчого, дізнавача, прокурора спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття кримінальних правопорушень, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 223 КПК України, слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Як видно з матеріалів скарги та рішення слідчого судді, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000837, відомості про яке внесено до ЄРДР 25.11.2022 року з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.367 КК України, за заявою заступника Міністра з питань Європейської інтеграції, в якій останні посилався на можливе вчинення кримінальних правопорушень невстановленими особами державної влади, в результаті яких Державному бюджету України спричинено збитки внаслідок виплати ОСОБА_8 відшкодування матеріальної та моральної шкоди в розмірі 9800 Євро, завданої внаслідок неналежних умов його тримання під вартою, а також компенсації судових витрат в сумі 250 Євро, на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кононов та інші проти України».

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 25.01.2023 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.

Апеляційний суд вважає, що як слідчий так і слідчий суддя прийняли правильні рішення з огляду на наступне.

Частиною 1 статі 367 КК України передбачено кримінальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом права, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Як вірно встановив слідчий суддя, що в постанові слідчим проведено правовий аналіз рішення рішення ЄСПЛ Кононов та інші проти України факту виплати грошової компенсації та об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 167 КК України та слушно у постанові про закриття кримінального провадження зауважено, що між порушеннями встановленими у рішенні Європейського суду з прав людини та визначеної ним компенсації відсутній прямий причинний зв`язок між діяннями на наслідками у вигляді суми компенсації, а тому така компенсація не може визначатися, як шкода завдана кримінальним правопорушенням, оскільки єдиним доказом настання шкоди саме у такому розмірі є рішення суду, яке ґрунтується на висновках аналогічних справ та внутрішньому переконанні.

Тому, апеляційний суд приходить до переконання, що слідчий обґрунтовуючи постанову від 25.01.2023 року про закриття кримінального провадження виконав усі необхідні для встановлення фактичних обставин кримінального провадження дії, надав оцінку письмовим доказам. При цьому, за матеріалами кримінального провадження відсутні невирішені клопотання учасників кримінального провадження.

Враховуючи вище викладене, у даному кримінальному провадженні встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, а тому керуючись ст.ст. 40, 110 та п.2 ч. 1 ст.284 КПК України, прийнято рішення про закриття кримінального провадженні.

При цьому, за результатами апеляційної перевірки, апеляційний суд вважає, що в даному провадженні у повній мірі досліджено та проаналізовано зібрані у встановленому законом процесуальному порядку докази, за результатами чого винесено обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.

Посилання апелянта на не проведення слідчим всіх необхідних слідчих дій, не знайшли свого підтвердження як слідчим суддею під час розгляду скарги, так і в ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді та постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення досудового розслідування.

При цьому, відповідно до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

При цьому, слід зауважити, що слідчий, дізнавач та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи представника МЮ України не свідчать про неповноту та неправильність висновків слідчого за результатами проведеного досудового розслідування та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 23 березня 2026 року якою відмовлено задоволенні скарги представника Міністерства юстиції України на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_7 від 25.01.2023 року про закриття кримінального провадження №0000837 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4