Справа № 296/2792/26
УХВАЛА

Іменем України

13 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир Житомирської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 126 КК України, у кримінальному провадженні № 0000086 від 26.02.2026 року,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулась до суду з клопотанням, в якому просила застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

В обґрунтування поданого клопотання слідча вказала, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000086 від 26.02.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 126 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи з 01.10.2025 на посаді сестри медичної палатної, другої категорії дитячого центру психічного здоров`я стаціонару для обслуговування дитячого населення Комунального підприємства «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради (далі - дитячого центру психічного здоров`я), 22.12.2025 року о 08 год. 30 хв. заступила на добове чергування у вказаному медичному закладі разом із раніше знайомою їй ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала на посаді сестри медичної палатної цього ж медичного закладу.

Так, о 16 год. 36 хв., ОСОБА_6 разом зі ОСОБА_4 , перебували за місцем роботи в третій палаті дитячого центру психічного здоров`я, за адресою: м. Житомир, вул. Шевченка, 2, де виконували свої службові обов`язки з надання медичної допомоги неповнолітній пацієнтці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час, у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виник конфлікт з неповнолітньою ОСОБА_7 , яка в силу свого психофізіологічного стану кричала, висловлювалася словами нецензурної лайки в бік медичного персоналу та опиралася наданню їй медичної допомоги.

У подальшому, о 16 год. 47 хв. у ОСОБА_4 , на ґрунті вказаного конфлікту, виник раптовий протиправний умисел спрямований на вчинення насильницьких дій стосовно неповнолітньої ОСОБА_7 .

На реалізацію даного умислу, ОСОБА_4 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання болю та шкоди здоров`ю потерпілої, перебуваючи з правого боку від ліжка на якому лежала обмежена у русі медичними ременями ОСОБА_7 , тримаючи праву руку неповнолітньої своєю правою рукою, лівою рукою взяла подушку, яку поклала та утримувала протягом 41 секунди на обличчі пацієнтки, таким чином перекривши їй доступ повітря до органів дихання та спричинила фізичний біль.

В цей час, у ОСОБА_6 , яка спостерігала за протиправними діями ОСОБА_4 , виник протиправній намір підтримати насильницькі дії щодо ОСОБА_7 , завдати неповнолітній ОСОБА_7 фізичного болю, таким чином приєднатись до реалізації протиправного умислу ОСОБА_4 .

Так, реалізуючи спільний протиправний умисел, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , ОСОБА_6 о 16 год. 50 хв., нанесла удар кулаком правої руки в область правого колінного суглобу неповнолітньої ОСОБА_7 яка продовжувала лежати на ліжку та була обмеженою у своїх рухах.

У подальшому, ОСОБА_6 , о 16 год. 52 хв., перебуваючи з лівої сторони від неповнолітньої ОСОБА_7 долонею своєї правої руки нанесла удар в область правої щоки потерпілої, чим спричинила останній фізичний біль.

В цей час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її протиправна поведінка була підтримана ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації спільного умислу спрямованого на заподіяння фізичного болю неповнолітній, тримаючи праву руку ОСОБА_7 , поклала та утримувала рукою на її обличчі подушку протягом 21 секунди, обмеживши доступ повітря до органів дихання потерпілої, чим спричинила останній фізичний біль.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 приміщення палати у якій перебувала потерпіла ОСОБА_7 залишили та продовжили добове чергування у медичному закладі.

В результаті вказаних спільних умисних протиправних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , неповнолітній потерплій ОСОБА_7 було завдано ударів та вчинено щодо неї інші насильницькі дії, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.

Крім того, ОСОБА_4 , того ж дня, о 23 год 11 хв продовжуючи медичний супровід неповнолітньої пацієнтки ОСОБА_7 , переслідуючи умисел, направлений на завдання побоїв, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, маючи неприязне ставлення до пацієнтки, перебуваючи з правого боку від ОСОБА_7 , яка лежала на ліжку та була частково обмежена у русі медичними ременями, умисно, схопила обома руками обличчя ОСОБА_7 , після чого із застосуванням сили три рази втиснула голову неповнолітньої потерпілої об подушку, в подальшому нанесла два удари простирадлом в область обличчя ОСОБА_7 , після чого нанесла три удари долонею правої руки в область правої щоки неповнолітньої, при цьому тримаючи її голову правою рукою, внаслідок чого завдала неповнолітній потерпілій фізичного болю і не спричинила тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_4 приміщення палати у якій перебувала потерпіла ОСОБА_7 залишила та продовжила добове чергування у медичному закладі.

У подальшому, ОСОБА_6 о 23 год. 34 хв. перебуваючи у вказаній лікарняній палаті, з лівого боку від ліжка на якому лежала обмежена у русі медичними ременями ОСОБА_7 , умисно нанесла удар правою рукою, стиснутою в кулак в область лівої руки ОСОБА_7 , яка продовжувала лежати на ліжку та була обмеженою у своїх рухах.

В цей час, у ОСОБА_4 , яка спостерігала за протиправними діями ОСОБА_6 , виник протиправній намір підтримати насильницькі дії щодо ОСОБА_7 , завдати неповнолітній ОСОБА_7 фізичного болю шляхом вчинення насильницьких дій, таким чином приєднатись до реалізації протиправного умислу ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи спільний протиправний умисел, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у виді завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , ОСОБА_8 о 23 год. 36 хв., перебуваючи з лівого боку від ліжка на якому лежала обмежена у русі медичними ременями ОСОБА_7 , правою рукою взяла подушку, яку поклала та утримувала протягом 30 секунди на обличчі пацієнтки, таким чином перекривши їй доступ повітря до органів дихання та спричинила фізичний біль.

У подальшому, ОСОБА_6 , о 23 год. 37 хв., перебуваючи з лівої сторони від ліжка на якому лежала обмежена у русі медичними ременями ОСОБА_7 , умисно нанесла два удари правою рукою, стиснутою в кулак в область внутрішньої частини лівої руки ОСОБА_7 , після чого нанесла удар долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_7 , чим спричинила останній фізичний біль.

В цей час, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що її протиправна поведінка була підтримана ОСОБА_6 , діючи з метою реалізації спільного умислу спрямованого на заподіяння фізичного болю неповнолітній, умисно нанесла один удар долонею правої руки в область лівої щоки ОСОБА_7 , чим спричинила останній фізичний біль.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 приміщення палати у якій перебувала потерпіла ОСОБА_7 залишили та продовжили добове чергування у медичному закладі.

В результаті вказаних спільних умисних протиправних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , неповнолітній потерплій ОСОБА_7 було завдано ударів та вчинено щодо неї інші насильницькі дії, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України 28.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. ч. 1, 2 ст. 126 КК України.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній ОСОБА_4 , у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрювану та об`єктивні обставини, що встановлені в ході досудового розслідування, слідчий просить застосувати до останньої запобіжний заходу у вигляді особистого зобов`язання.

В судове засідання прокурор та слідча не з`явились, у заявах від 13.03.2026р. просили провести розгляд справи без їх участі, вимоги клопотання підтримали у повному обсязі. Також, прокурор зазначив, що не заперечує щодо зміни обов`язку, та надання дозволу на переміження підозрюваної в межах Житомирської області.

Захисник ОСОБА_9 та підозрювана ОСОБА_4 в заявах від 13.03.2026р. просила провести розгляд справи без їх участі, щодо застосування запобіжного заходу не заперечили. Разом з тим, просили змінити 2 пунк обов`язків, надавши дозвіл підозрювані переміщатись у межах Житомирської області.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення, за наступних підстав.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

З огляду на ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Судом встановлено, що 28.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. ч. 1, 2 ст. 126 КК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 126 КК України, що підтверджується доказами.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчий вказує на можливість підозрюваної ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 містить санкцію позбавлення волі на тривалий період часу.

Усвідомлюючи вказані факти, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрювана може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, в тому числі виїхати за межі території України.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи слідчого, що підозрювана, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження, в тому числі на свідків, іншу підозрювану, з метою нерозповсюдження інформації про вчинення нею кримінального правопорушення (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, яка потребує з`ясування обставин вчинення злочину шляхом, зокрема, встановлення та проведення допитів свідків, вказаний ризик має високий ступінь імовірності.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що орган досудового розслідування не виключає можливість, що підозрювана може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду.

Так, відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, встановив обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у заявах захисник ОСОБА_9 та підозрювана ОСОБА_4 просили визначити територію пересування в межах Житомирської області. Прокурор в заяві не заперечив щодо таких змін.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Житомир Житомирської області, яка має середню спеціальну освітою, не працююча, раніше не судима, слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, є достатнім застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176- 179, 184, 193, 194, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 28.04.2026р. та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (при його наявності), інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілою, іншими підозрюваними, свідками у кримінальному провадженні № 0000086 від 26.02.2026, з приводу обставин вчинення інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень.

Визначити строк дії обов`язків до 28.04.2026р.

В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1