ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/567/26 Справа № 202/1006/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000129 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20 серпня 2025 року, стосовно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянки України, з вищою офіційно не працевлаштованої, одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Вироком ІНФОРМАЦІЯ_2 від 20 серпня 2025 року ОСОБА_7 , визнано невинуватою в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, та виправдано її на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю вчинення нею зазначених кримінальних правопорушень.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 лютого 2015 року (справа № 200/2487/15-к, провадження 1-кс/200/1023/15) на майно ОСОБА_7 , а саме на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , квартиру з адресою: АДРЕСА_3 , квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачувалась у тому, що вона, разом зі своїми співучасниками злочину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, вчинила ряд умисних, тяжких, корисливих, злочинів проти власності та злочинів проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 вступила у попередню змову з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою вчинення злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства та придбанням права на майно шляхом обману, розподіливши при цьому ролі у вчиненні кримінальних правопорушень.

До обов`язків ОСОБА_7 входило - пошук квартир, власники яких померли або ведуть антисоціальний образ життя, виступати ріелтором, супроводжувати угоди до самого укладання договору купівлі - продажу у нотаріусів.

До обов`язків ОСОБА_10 входило - пошук осіб, які б погодились видавали себе за продавців квартир, або шляхом обману втягувати осіб в злочинну схему, не повідомляючи про дійсні наміри співучасників, пошук осіб які б здійснювали виготовлення підроблених документів для досягнення злочинного наміру.

До обов`язків ОСОБА_11 входило - використання підроблених документів при укладанні договорів купівлі - продажу квартир, а також видавання себе за власників квартир.

Відповідно до відведеної їй ролі, ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, підшукала як об`єкт злочину квартиру АДРЕСА_5 , яка, відповідно до свідоцтва про право власності на майно від 31.05.2001, належала на праві спільної сумісної власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_12 та померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_13 , про що повідомила співучасників злочину.

У свою чергу, ОСОБА_14 у першій половині серпня 2013 року, точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, умисно підшукав раніше знайомого йому ОСОБА_15 та запропонував йому за грошову винагороду допомогти його знайомим шляхом продажу за довіреністю квартири АДРЕСА_5 .

ОСОБА_15 , не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб, висловив свою згоду і надав ОСОБА_10 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ксерокопію свого паспорта та ксерокопію свого реєстраційного номеру облікової картки платника податків Державного реєстру фізичних осіб - платників податків.

У подальшому, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 у серпні 2013 року, більш точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці та у невстановлений спосіб придбав підроблену довіреність, яку начебто було посвідчено консулом ІНФОРМАЦІЯ_5 , Німеччина 20 червня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за № 1186/2013, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 уповноважує ОСОБА_15 представляти її інтереси в органах нотаріату, відповідних органах ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну їй квартиру АДРЕСА_5 , та посвідчено підробленою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_5 , після чого, відповідно до умов злочинного плану, передав вказану підроблену довіреність ОСОБА_7 для подальшого надання нотаріусу при відчуженні вказаної квартири.

Крім того, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 у серпні 2013 року, більш точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці та у невстановлений спосіб придбав підроблене свідоцтво на право власності, нібито видане ІНФОРМАЦІЯ_7 26.12.1996 за №3/2849- 96, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_5 належить ОСОБА_13 одноособово та підроблену довідку комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 №7869 від 19.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_5 належить ОСОБА_13 одноособово, після чого, відповідно до умов злочинного плану, передав вказані підроблені документи ОСОБА_7 для подальшого надання нотаріусу при відчуженні вказаної квартири.

У свою чергу, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, час та місті ОСОБА_7 підшукала покупця на квартиру АДРЕСА_5 , а саме: ОСОБА_16 , домовившись зустрітись для оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири 19 серпня 2013 року у приватного нотаріуса ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_6 , повідомивши про це співучасника злочину ОСОБА_10 .

У зазначений вище час, а саме 19 серпня 2013 року, ОСОБА_10 відповідно до відведеної йому ролі підвіз ОСОБА_15 власним автотранспортом до офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , де на той час уже знаходилась співучасник злочину ОСОБА_7 .

У свою чергу, ОСОБА_7 в денний час 19 серпня 2013 року, більш точний час у ході досудового розслідування не було встановлено, перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_6 з метою укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , виступаючи як ріелтор, в присутності ОСОБА_15 передала приватному нотаріусу ОСОБА_17 підроблене свідоцтво на право власності від 26.12.1996 за №3/2849-96, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_5 належить ОСОБА_13 одноособово та підроблену довідку комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 №7869 від 19.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_5 належить ОСОБА_13 одноособово та підроблену довіреність, яку начебто було посвідчено консулом ІНФОРМАЦІЯ_5 , Німеччина 20 червня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за № 1186/2013, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 уповноважує ОСОБА_15 представляти її інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну їй квартиру АДРЕСА_5 , та посвідчено підробленою печаткою ІНФОРМАЦІЯ_5 , умисно використавши тим самим завідомо підроблені документи з метою досягнення злочинної мети у вигляді укладення договору купівлі-продажу на квартиру АДРЕСА_5 .

На підставі вищевказаних підроблених документів 19 серпня 2013 року приватний нотаріус ОСОБА_17 , будучи введеною в оману, внесла неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 на ОСОБА_13 .

Зазначені діяння ОСОБА_7 , які виразилися у використані завідомо підроблених документів, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 cт. 358 КК України.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , за допомогою ОСОБА_15 , який, будучи необізнаним про злочинні плани співучасників злочину, використовуючи підроблену довіреність, яку начебто було посвідчено консулом ІНФОРМАЦІЯ_5 , Німеччина 20 червня 2013 року, зареєстровану в реєстрі за № 1186/2013, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що ОСОБА_13 уповноважує ОСОБА_15 представляти її інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну їй квартиру АДРЕСА_5 , бажаючи досягнути злочинної мети у вигляді отримання грошових коштів, що належали ОСОБА_16 , ввела в оману останнього про те, що ОСОБА_15 є належним представником ОСОБА_13 та має законне право на розпорядження квартирою АДРЕСА_5 , та переконала ОСОБА_16 в доцільності укладення угоди купівлі-продажу зазначеної квартири.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_16 19.08.2013, в денний час, більш точний час у ході розслідування не встановлено, знаходячись в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_6 , уклав договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_18 , виступаючи як продавець, за дорученням ОСОБА_13 продав ОСОБА_16 квартиру АДРЕСА_5 , зазначивши у договорі формальну суму продажу 103670 грн.

Зазначений договір в цей же день, тобто 19.08.2013, посвідчено нотаріусом ОСОБА_17 та зареєстровано в реєстрі № 5098.

Одразу після укладення договору купівлі - продажу, будучи введеним в оману, ОСОБА_16 , знаходячись в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_6 , будучи впевненим в законності укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 , фактично передав ОСОБА_7 грошові кошти на суму 34500 доларів США, за придбану квартиру, що на момент скоєння злочину складало 259772,5 грн. за курсом Національного банку України. Зазначена шкода у 452,9 разів перевищує неоподатковуваних мінімум доходів громадян і відповідно до примітки № 3 до ст. 185 КК України дії ОСОБА_7 є злочином, вчиненим у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та невстановлені у ході досудового розслідування особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману та використання підроблених документів заволоділи грошовими коштами, що належали ОСОБА_16 на суму 34500 доларів США.

Крім того, у зв`язку із шахрайськими діями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та невстановлених у ході досудового розслідування осіб порушено право ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на отримання відповідно до вимог чинного законодавства у спадщину квартири АДРЕСА_5 , оціночна вартість якої станом на 19.08.2013 становить 277065 гривень, що у 483,11 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Зазначені діяння ОСОБА_7 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, кваліфіковані органом досудового розслідувана за ч. 3 ст. 190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, маючи умисел на заволодіння шляхом шахрайства грошовими коштами, від реалізації чужих об`єктів нерухомості за підробленими документами, відповідно до відведеної їй ролі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, діючи умисно, підшукала як об`єкт злочину квартиру АДРЕСА_7 , яка відповідно до реєстраційного посвідчення, внесеного до реєстрової книги № 16 за реєстровим № 93 від 22.12.1992, належала на праві власності померлій ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_20 .

У свою чергу, ОСОБА_10 у першій половині серпня 2013 року, точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, умисно підшукав раніше знайомого йому ОСОБА_15 та запропонував йому за грошову винагороду допомогти його знайомим, шляхом продажу за довіреністю квартири АДРЕСА_7 .

ОСОБА_15 , не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб, висловив свою згоду і надав ОСОБА_10 у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці ксерокопію свого паспорта та ксерокопію свого реєстраційного номеру облікової картки платника податків Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.

Крім того, розуміючи, що зусиль ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб буде недостатньо для вчинення кримінального правопорушення, останні вирішили залучити до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 , який був раніше знайомий із ОСОБА_10 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 про обставини злочинного плану, направленого на заволодіння шляхом шахрайства чужими грошовими коштами отриманими від продажу за підробленими документами квартири АДРЕСА_7 та запропонував брати учать у вчиненні кримінального правопорушення, на що ОСОБА_11 погодився, таким чином вступив у попередню змову з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами.

Реалізуючи умови злочинного плану кримінального правопорушення ОСОБА_11 передав невстановленій особі свої фотографії для виготовлення підробленого паспорта на ім`я ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Невстановлена особа, використовуючи справжній паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_21 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, за невстановлених слідством обставин, шляхом переклеювання фотографії ОСОБА_11 виготовила підроблений паспорт громадянина на ім`я ОСОБА_21 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в який було вклеєно фотографію ОСОБА_11 , який у подальшому за невстановлених слідством обставин передала ОСОБА_11 .

У подальшому, відповідно до відведеної йому ролі, ОСОБА_11 діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленими особами, діючи від імені ОСОБА_21 21.08.2013, у денний час, більш точний час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_22 , чий офіс розташований за адресою: АДРЕСА_8 , з заявою про посвідчення довіреності від ОСОБА_21 на ім`я ОСОБА_15 , якого підшукав ОСОБА_10 та якому не було достовірно відомо про дійсні наміри співучасників злочину.

На підтвердження своєї особистості ОСОБА_11 надав нотаріусу ОСОБА_22 підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_21 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в який було вклеєно фотографію ОСОБА_11 .

Нотаріус ОСОБА_22 , будучи введеним в оману ОСОБА_11 та будучи необізнаним про злочинні наміри ОСОБА_11 21.08.2013 виготовив та посвідчив у реєстрі за № 1105 довіреність, відповідно до якої ОСОБА_21 , паспорт серії НОМЕР_1 , уповноважив ОСОБА_15 представляти його інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну йому квартиру АДРЕСА_7 .

На вищевказаній довіреності в графі «ПІДПИС» ОСОБА_11 власноруч виконав підпис від імені ОСОБА_21 та зробив запис « ОСОБА_23 »

Після чого нотаріус ОСОБА_22 видав вищевказану довіреність, що містила неправдиві відомості ОСОБА_11 .

Крім того, за невстановлених слідством обставин ОСОБА_10 у невстановлений час та у невстановленому місці придбав: 1) підроблений договір дарування, що містив неправдиві відомості про те, що 15.11.1994 ОСОБА_20 подарувала ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_7 та містив підроблені відомості про те, що вказаний договір посвідчено державним нотаріусом ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_24 та зареєстровано у реєстрі за номером №1-3689. Крім того, вищевказаний договір містив неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_7 ) зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_13 за ОСОБА_21 , вказані відомості записано в реєстрову книгу під № ХП-93 10.01.1995; 2) підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; 3) підроблену довідку Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 № 8147 від 22.08.13, що містила неправдиві відомості про те, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_21 ; 4) підроблену довідку ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка видана начебто ОСОБА_21 , що містила неправдиві відомості про те, що за адресою: АДРЕСА_9 , ніхто не зареєстрований.

У свою чергу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 підшукала покупця на квартиру АДРЕСА_7 , а саме: ОСОБА_25 , домовившись зустрітись для оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири 31.08.2013 у приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_26 , за адресою: АДРЕСА_10 , повідомивши про це співучасника злочину ОСОБА_10 .

Відповідно до відведеної йому ролі, 31.08.2013, у денний час, ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 підроблену довіреність від імені ОСОБА_21 на ОСОБА_15 ; підроблений договір дарування, що містив неправдиві відомості про те, що 15.11.1994 ОСОБА_20 подарувала ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_7 ; підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; підроблену довідку Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 № 8147 від 22.08.13, що містила неправдиві відомості про те, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_21 ; підроблену довідку ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка видана начебто ОСОБА_21 , що містила неправдиві відомості про те, що за адресою: АДРЕСА_9 , ніхто не зареєстрований.

У зазначений вище час, а саме 31.08.2013, ОСОБА_10 , відповідно до відведеної йому ролі, підвіз ОСОБА_15 власним автотранспортом до офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_10 , де на той час уже знаходилась співучасник злочину ОСОБА_7 .

У свою чергу, ОСОБА_7 в денний час 31.08.2013, більш точний час у ході досудового розслідування не було встановлено, перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_10 , з метою укладення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_7 , виступаючи як ріелтор, в присутності ОСОБА_15 передала приватному нотаріусу ОСОБА_26 підроблену довіреність від імені ОСОБА_21 на ОСОБА_15 ; підроблений договір дарування, що містив неправдиві відомості про те, що 15.11.1994 ОСОБА_20 подарувала ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_7 ; підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; підроблену довідку Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 № 8147 від 22.08.13, що містила неправдиві відомості про те, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_21 ; підроблену довідку ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка видана начебто ОСОБА_21 , що містила неправдиві відомості про те, що за адресою: АДРЕСА_9 ніхто не зареєстрований. На підставі вищевказаних підроблених документів 31.08.2013 приватний нотаріус ОСОБА_26 , будучи введеною в оману, внесла неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_7 ) на ОСОБА_21 .

Зазначені діяння ОСОБА_7 , які виразилися у використані завідомо підроблених документів, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

У подальшому ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , за допомогою ОСОБА_15 , який, будучи необізнаним про злочинні плани співучасників злочину, використовуючи підроблену довіреність, відповідно до якої ОСОБА_21 , паспорт серії НОМЕР_1 , уповноважив ОСОБА_15 представляти його інтереси в органах нотаріату, відповідних органах державної реєстраційної служби України, відповідному бюро технічної інвентаризації, інших державних установах, підприємствах та організаціях, замовити та отримати відповідні документи з державного реєстру речових прав на зазначене нерухоме майно, а також продати належну йому квартиру АДРЕСА_7 підроблений договір дарування, що містив неправдиві відомості про те, що 15.11.1994 ОСОБА_20 подарувала ОСОБА_21 квартиру АДРЕСА_7 ; підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; підроблену довідку Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 № 8147 від 22.08.13, що містила неправдиві відомості про те, що право власності на вказану квартиру належить ОСОБА_21 ; підроблену довідку ІНФОРМАЦІЯ_14 , яка видана начебто ОСОБА_21 , що містила неправдиві відомості про те, що за адресою АДРЕСА_9 , ніхто не зареєстрований, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_7 на ОСОБА_21 від 31.08.2013, бажаючи досягнути злочинної мети у вигляді отримання грошових коштів, що належали ОСОБА_25 , ввела в оману останню про те, що ОСОБА_15 є належним представником власника квартири ОСОБА_21 та має законне право на розпорядження квартирою квартиру АДРЕСА_7 , та переконала ОСОБА_25 в доцільності укладення угоди купівлі-продажу зазначеної квартири.

Будучи введеною в оману, ОСОБА_25 31.08.2013, в денний час, більш точний час у ході розслідування не встановлено, знаходячись в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_10 , уклала договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_15 , виступаючи як продавець за дорученням ОСОБА_21 , продав ОСОБА_25 квартиру АДРЕСА_7 , зазначивши у договорі формальну суму продажу 145379 грн.

Зазначений договір в цей же день, тобто 31.08.2013, посвідчено нотаріусом ОСОБА_26 та зареєстровано в реєстрі за № 2922.

Одразу після укладення договору купівлі - продажу, будучи введеним в оману, ОСОБА_25 , перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_10 , будучи впевненою в законності укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 , фактично передала ОСОБА_7 грошові кошти на суму 27500 доларів США, за придбану квартиру, що на момент скоєння злочину складало 219807,5 грн. за курсом Національного банку України. Зазначена шкода у 383 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і відповідно до примітки № 3 до ст. 185 КК України дії ОСОБА_7 є злочином вчиненим у великих розмірах.

Таким чином, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та невстановлені у ході досудового розслідування особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману та використання підроблених документів заволоділи грошовими коштами, що належали ОСОБА_25 на суму 27500 доларів США.

Крім того, у зв`язку із шахрайськими діями ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановлених у ході досудового розслідування осіб порушено право ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , на отримання відповідно до вимог чинного законодавства у спадщину квартири АДРЕСА_7 , оціночна вартість якої станом на 31.08.2013 становить 244097 гривень, що у 425,62 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Зазначені діяння ОСОБА_7 , які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, повторно, у великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 cт. 190 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, маючи умисел придбання права на майно за підробленими документами, відповідно до відведеної їй ролі, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, діючи умисно, підшукала як об`єкт злочину квартиру АДРЕСА_11 , яка належала на праві власності померлому ІНФОРМАЦІЯ_17 ОСОБА_29 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_18 ОСОБА_30 , та ОСОБА_21 , про що повідомила співучасникам злочину.

Крім того, розуміючи, що зусиль ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб буде недостатньо для вчинення кримінального правопорушення, останні вирішили залучити до вчинення кримінального правопорушення раніше їм знайомого ОСОБА_11 , який вже брав участь у вчиненні кримінальних правопорушень разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 про обставини злочинного плану, направленого на заволодіння шляхом шахрайства чужими грошовими коштами, отриманими від продажу за підробленими документами квартири АДРЕСА_11 та запропонував брати учать у вчиненні кримінального правопорушення, на що ОСОБА_11 погодився, таким чином повторно вступив у попередню змову з ОСОБА_10 ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами.

З метою реалізації злочинного плану ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, у вересні 2013 року, більш точну дату у ході досудового розслідування не встановлено, у невстановленому місці придбав:

1) підроблене свідоцтво на право власності від 21.12.1998 за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_11 належить ОСОБА_21 одноособово;

2) підроблену довідку Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 № 9146 від 23.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_11 належить ОСОБА_21 одноособово;

3) підроблену довідку ІНФОРМАЦІЯ_19 , від 27.08.2013 за №219/08-13, яка видана начебто ОСОБА_21 з внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_11 ніхто не зареєстрований;

4) підроблений технічний паспорт на вказану квартиру;

У свою чергу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_7 підшукала покупця на квартиру АДРЕСА_11 , а саме: раніше знайомого їй ОСОБА_31 , та запропонувала придбати вищевказану квартиру за 28000 доларів США. При цьому ОСОБА_7 ввела в оману ОСОБА_32 про законність укладення угоди купівлі-продажу квартири.

Дана пропозиція ОСОБА_32 зацікавила, але останній повідомив ОСОБА_7 , що в нього немає такої суми для купівлі зазначеної квартири, на, що остання запропонувала придбати квартиру на виплату, а саме: спочатку дати задаток на суму 4000 доларів США, а решту - 20000 вона йому дасть у борг, з можливістю подальшого перепродажу квартири у разі неповернення боргу ОСОБА_33 . На зазначену пропозицію ОСОБА_34 погодився та домовився із ОСОБА_7 зустрітись для оформлення договору купівлі-продажу зазначеної квартири 13 вересня 2013 року у приватного нотаріуса ОСОБА_35 за адресою: АДРЕСА_12 .

У зазначений вище час, а саме 13.09.2013, ОСОБА_10 , відповідно до відведеної йому ролі, підвіз власним автотранспортом до офісу, розташованого за адресою: АДРЕСА_12 , де на той час уже знаходилась співучасник злочину ОСОБА_7 , співучасник ОСОБА_11 та передав ОСОБА_7 підроблені документи, а саме: підроблене свідоцтво на право власності від 21.12.1998 за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_11 належить ОСОБА_21 одноособово, підроблену довідку Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 № 9146 від 23.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_11 належить ОСОБА_21 одноособово; підроблену довідку ІНФОРМАЦІЯ_19 від 27.08.2013 за №219/08-13, яка видана начебто ОСОБА_21 з внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_11 ніхто не зареєстрований; підроблений технічний паспорт на вказану квартиру.

Діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та невстановленими особами, ОСОБА_11 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою обману приватного нотаріуса ОСОБА_36 , назвався ОСОБА_21 та на підтвердження особистості надав підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_21 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в який було вклеєно фотографію ОСОБА_11 .

У свою чергу, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, в денний час 13.09.2013, більш точний час у ході досудового розслідування не було встановлено, перебуваючи в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_12 , маючи на меті укладення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_11 , виступаючи як ріелтор у присутності ОСОБА_11 , який діяв від імені ОСОБА_21 на підставі підробленого паспорту та ОСОБА_32 передала приватному нотаріусу ОСОБА_37 підроблене свідоцтво на право власності від 21.12.1998 за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_11 належить ОСОБА_21 одноособово, підроблену довідку Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 № 9146 від 23.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_11 належить ОСОБА_21 одноособово; підроблену довідку ІНФОРМАЦІЯ_19 , від 27.08.2013 за №219/08-13, яка видана начебто ОСОБА_21 із внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_11 ніхто не зареєстрований, підроблений технічний паспорт на вказану квартиру; умисно використавши тим самим завідомо підроблені документи, з метою досягнення злочинної мети у вигляді укладення договору купівлі-продажу на АДРЕСА_11 .

На підставі вищевказаних підроблених документів 13.09.2013 приватний нотаріус ОСОБА_38 , будучи введеною в оману, вніс неправдиві відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на АДРЕСА_11 на ОСОБА_21 .

Зазначені діяння ОСОБА_39 , які виразилися у використанні завідомо підроблених документів, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України.

Продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_10 ОСОБА_11 , який діяв від імені ОСОБА_21 використовуючи підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_21 , серії НОМЕР_1 , виданого 11.03.2011 Індустріальним РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, в який було вклеєно фотографію ОСОБА_11 , підроблене свідоцтво на право власності від 21.12.1998 за № 3/4113-98, в яке було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_11 належить ОСОБА_21 одноособово, підроблену довідку Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_8 № 9146 від 23.08.13, в яку було внесено неправдиві відомості про те, що право власності на квартиру АДРЕСА_11 належить ОСОБА_21 одноособово; підроблену довідку ІНФОРМАЦІЯ_19 , від 27.08.2013 за №219/08-13 яка видана начебто ОСОБА_21 із внесеними неправдивими відомостями про те, що в квартирі АДРЕСА_11 ніхто не зареєстрований, підроблений технічний паспорт на вказану квартиру, ввела в оману ОСОБА_32 про те, що ОСОБА_11 , який представлявся ОСОБА_21 , є належним власником та має законне право на розпорядження квартирою АДРЕСА_11 , та переконала ОСОБА_32 в доцільності укладення угоди купівлі-продажу зазначеної квартири.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_34 13.09.2013, в денний час, більш точний час у ході розслідування не встановлено, знаходячись в офісі, розташованому за адресою: АДРЕСА_12 , уклав договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_21 виступаючи як продавець продав ОСОБА_40 квартиру АДРЕСА_11 , зазначивши у договорі формальну суму продажу 177507 грн.

У вищевказаному договорі в графі «ПІДПИС» ОСОБА_11 власноруч виконав підпис від імені ОСОБА_21 та зробив запис « ОСОБА_21 »

Зазначений договір в цей же день, тобто 13.09.2013, посвідчено нотаріусом ОСОБА_41 та зареєстровано в реєстрі за № 2484166.

У цей же час з метою створення уяви про законність укладення угоди ОСОБА_7 передала у присутності ОСОБА_32 грошові кошти на суму 177507 грн. ОСОБА_11 нібито за продану ним квартиру.

Таким чином ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими у ході досудового розслідування особами придбала право на майно шляхом обману, чим порушила право ОСОБА_42 , ІНФОРМАЦІЯ_20 , на отримання відповідно до вимог чинного законодавства у спадщину квартири АДРЕСА_11 , оціночна вартість якої станом на 13.09.2013 становить 208580 гривень, що у 363,69 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є великим розміром.

Зазначені діяння ОСОБА_7 , які виразилися у придбанні права на майно шляхом обману (шахрайство), вчиненими за попередньою змовою групою осіб, повторно, у великих розмірах, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 cт. 190 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити ОСОБА_7 від покарання без визначення його виду і розміру за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Так, прокурор вказує, що суд, ухвалюючи виправдувальний вирок, в основу своїх висновків поклав показання обвинуваченої ОСОБА_7 , в частині заперечення нею факту вчинення кримінальних правопорушень, та дійшов висновків, які не підтверджуються дослідженими доказами та показами свідків.

На переконання прокурора, суд не надав належної оцінки показам обвинуваченої, яка на протязі всього судового розгляду вказувала на те, що до укладених угод з приводу купівлі-продажу квартир за адресою АДРЕСА_13 та АДРЕСА_9 вона не мала ніякого відношення та на той час не займалася ріелторською діяльністю, а у нотаріуса перебувала у зв`язку з тим, що прийшла забрати борг у знайомої ОСОБА_43 .

В той же час факт отримання обвинуваченою грошових коштів після укладання вищезазначених угод підтвердили свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_44 , які вказували на те, що обвинувачена приймала участь у підрахунку грошей, отриманих від продажу квартир й забирала з них свою частину. До того ж свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_26 вказували, що вони сприймали обвинувачену як ріелтора, з огляду на її поведінку та зацікавленість в укладанні угод. Однак жоден свідок не вказав, яку сторону обвинувачена представляла як ріелтор, тобто вказані покази свідків є лише їх припущеннями.

При цьому, твердження обвинуваченої з приводу того, що вона забирала борг у своєї знайомої не підтверджуються дослідженими доказами, а як обвинувачена так і свідок ОСОБА_45 не змогли назвати точну суму боргу.

Таким чином суд, без дослідження будь-яких договорів, що підтверджують надання обвинуваченою ріелторських послуг, без встановлення кому обвинувачена їх надавала, всупереч позиції сторони захисту, яка під час судового розгляду наголошувала про те, що обвинувачена не була присутньою на угодах, як ріелтор, зробив протилежні висновки, не надавши оцінки тому, що ОСОБА_7 намагалася завуалювати свої дії як законні, оскільки вона не будучи ріелтором поводила себе як зацікавлена сторона.

Також, прокурор зазначає, що висновки суду про недоведеність того, що саме обвинувачена підшукувала квартири як об`єкти злочину, не надав належної оцінки показам свідка ОСОБА_46 та потерпілого ОСОБА_34 , а також протоколу пред`явлення фотознімків до впізнання від 06.02.2015, проведеним зі свідком ОСОБА_11 , з яких слідує, що саме ОСОБА_47 займалася продажем цих квартир.

Зазначає прокурор і про те, що суд зробив висновки про відсутність у діях обвинуваченої умислу на надання підроблених документів, проігнорував версію, яку висувала обвинувачена в ході судового розгляду та покази свідка ОСОБА_15 .

Прокурор наголошує і на тому, що суд безпідставно визнав недопустимим доказом довідку, яка містить інформацію отриману в ході тимчасового доступу до речей і документів від операторів мобільного зв`язку та безпідставно відмовив прокурору в задоволенні клопотання про надання доступу до інформації, яка міститься на оптичних дисках, що отримана під час тимчасових доступів, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження №120....4656, з яких виділено матеріали провадження стосовно ОСОБА_7 .

Зазначені докази на переконання прокурора підтверджуються тривалість та час з`єднань між абонентськими номерами які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та іншими особами, й мають істотне значення для цього кримінального провадження.

При цьому, прокурор зазначає, що суд упродовж всього судового розгляду приймав рішення, які суперечать одне одному, а саме задовольнив клопотання прокурора про допит в якості свідка спеціаліста ОСОБА_48 який надав роз`яснення стосовно інформації що міститься в довідці щодо обробки отриманих під час тимчасових доступів технічної інформації, при цьому відмовлено прокурору в дослідженні безпосередньо дисків на яких міститься ця інформація.

Крім того, суд роблячи свої висновки з приводу спілкування обвинуваченої з ОСОБА_10 , не надав належної оцінки показам самої обвинуваченої, які є суперечливими та не узгоджуються з висновками суду.

Не надав належної оцінки суд і шахрайським діям обвинуваченої стосовно потерпілого ОСОБА_49 та його показам, наданим під час судового розгляду, зокрема стосовно того, що обвинувачена просила його не заявляти в правоохоронні органи з приводу купівлі квартири ОСОБА_50 , який водночас пояснював, що саме ОСОБА_7 умовляла його купити квартиру, аргументуючи ціною, яка нижче ринкової. При цьому ОСОБА_7 було достеменно відомо, що у квартирі була зареєстрована людина, з випискою якої вона також обіцяла допомогти. Також, оскільки у ОСОБА_32 не було грошей, обвинувачена запропонувала йому їх позичити під заставу своєї квартири, та після того, як він дізнався що квартира куплена на підставі підроблених документів, обвинувачена просила його не заявляти до правоохоронних органів.

Звертає увагу прокурор і на те, що згідно з протоколом пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 06.02.2015 підозрюваний ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 як жінку на прізвисько ОСОБА_51 яка організувала продаж ним по паспорту від імені Попова квартири.

Вищезазначене свідчить про хибність висновків суду з приводу того, що обвинувачена ризикувала своїми грошима, оскільки вона фактично надала кредит ОСОБА_52 .

Вказані порушення, на переконання прокурора призвели до незастосування закону України про кримінальну відповідальність, що також є підставою для скасування вироку суду першої інстанції.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою прокурора захисник ОСОБА_8 подав заперечення на вказану апеляційну скаргу, вказуючи про безпідставність та необґрунтованість доводів цієї скарги, просив залишити її без задоволення а вирок суду першої інстанції - без змін.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення та з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити, вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок.

Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали її безпідставною, а вирок суду вважали законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просили залишити апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Представник потерпілого ОСОБА_9 поклалась на розсуд суду.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до правової позиції щодо однакового застосування норм процесуального права, викладеної у постанові ОП ККС ВС від 03 квітня 2023 року у справі №537/984/20, суд апеляційної інстанції має право повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, незалежно від того, чи заявлено клопотання про повторне дослідження доказів, якщо в апеляційній скарзі прокурора, потерпілого чи його представника порушується питання про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та/або неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Cуд апеляційної інстанції фактично виступає останньою інстанцією, яка надає можливість сторонам перевірити повноту судового розгляду та правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження судом першої інстанції (ч. 1 ст. 409 КПК), і це покладає на апеляційний суд певний обов`язок щодо дослідження й оцінки доказів, але з урахуванням особливостей, передбачених ст. 404 КПК. Водночас у певних випадках дослідження доказів апеляційним судом може бути визнано додатковою гарантією забезпечення права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального і процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення.

Обсяг розгляду в суді апеляційної інстанції має бути таким, щоб він дозволив відповісти на всі доводи апеляційної скарги і постановити законне та обґрунтоване рішення.

Сам апелянт визначає те коло питань, які є предметом перевірки апеляційного суду. Таким чином, процесуальні вимоги сторін відіграють роль орієнтиру, показуючи, з якими частинами судового рішення учасник судового провадження не погоджується, та зобов`язують апеляційну інстанцію надати мотивовані відповіді на доводи апеляційної скарги.

Якщо апеляційний суд при перевірці кримінального провадження в порядку апеляційної процедури вбачає можливу відсутність достатніх доказів для доведення винуватості засудженої особи в обсязі пред`явленого обвинувачення або можливість поліпшення становища такої особи в інший спосіб, він повинен за власною ініціативою безпосередньо дослідити необхідні докази, адже до цього спонукають завдання кримінального провадження та необхідність дотримання інших його засад, зокрема, верховенства права, презумпції невинуватості й забезпечення доведеності винуватості (постанова колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 10 червня 2020 року у справі № 158/803/14-к, провадження № 51-1952км18).

З огляду на ту обставину, що прокурором в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування виправдувального вироку через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неповноту судового розгляду, за клопотанням останнього, апеляційний суд повторно дослідив усю сукупність доказів, наданих стороною обвинувачення.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, щодо істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до незастосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягав застосуванню, перевіривши висновки суду першої інстанції та мотиви, з яких суд виходив ухвалюючи виправдувальний вирок, апеляційний суд доходить таких висновків.

Так, будучи повторно допитана в апеляційному суді обвинувачена ОСОБА_7 суду пояснила, що свою причетність до вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень вона не визнає у повному обсязі, оскільки жодного стосунку до укладених угод вона не має, не була стороною жодного договору, не робила будь-яких документів, не працює ріелтором та взагалі не бачила цих квартир. Вона займається ресторанним бізнесом, до неї часто приїздив ОСОБА_10 , як відвідувач ресторану, тому вона з ним регулярно спілкувалась. Вона надавала гроші в позичку ОСОБА_40 , який є сином її знайомої, для придбання квартири на пр. Мануйлівський. Вона дійсно була присутня при придбанні ним житла у нотаріуса на пр. Ворноцова, оскільки привозила йому туди гроші в позику, там же був свідок ОСОБА_11 , який назвав себе Поповим. Як стало відомо, що ОСОБА_34 придбав квартиру по підробленим документам, вона наполягала, щоб останній звертався у поліцію, оскільки він був винен їй гроші, але він сказав, що нікуди звертатись не буде і свою квартиру продавати також передумав. Він, в подальшому, продав цю квартиру комусь і в день угоди у нотаріуса Рички він розрахувався з нею у повному обсязі. Також зазначила, що надавала гроші в позику ОСОБА_53 , у сумі 2500 доларів США, які вона повертала їй частинами після укладення угод, оскільки вона працює ріелтором і вони дійсно зустрічались періодично у нотаріусів та вона забирала у неї гроші.

Повторно допитана в апеляційному суді свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що в 2013 році вона посвідчувала договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 . На час укладення та посвідчення нею договору будь-яких обмежень для її здійснення не було, всі надані сторонами документи відповідали вимогам чинного законодавства, будь-яких сумнівів у неї не було. Обвинувачена ОСОБА_7 їй знайома, в тому числі вона була присутня при укладенні зазначеної угоди та подавала їй документи, але які саме вона не пам`ятає. Усі надані нею раніше покази вона підтримує у повному обсязі. Крім ОСОБА_7 було ще 4-5 чоловік, але яку саме роль остання виконувала їй не відомо, на її думку вона супроводжувала угоду.

Допитаний в апеляційному суді свідок ОСОБА_10 , суду пояснив, що з ОСОБА_7 він знайомий тривалий проміжок часу, спілкувались з нею оскільки вона ремонтувала свої автомобілі у його СТО, а він відвідував її ресторан. Жодної участі у придбанні чи продажу квартир він не приймав, до інкримінованих йому та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень він не причетний.

Повторно допитаний свідок ОСОБА_11 , суду повідомив, що з обвинуваченою ОСОБА_7 він познайомився у зв`язку з розглядом даного кримінального провадження, де він був допитаний як свідок. Його знайомий попросив його прийняти участь у продажі квартири у якості продавця, за що він отримав грошові кошти від останнього. Угода відбувалась у нотаріуса на пр. Воронцова в місті Дніпро, він був після операції. Він розумів, що квартира йому не належала, однак потребував коштів на лікування, які йому заплатили. У нотаріуса він бачив ОСОБА_32 , ОСОБА_7 там не бачив, хто там ще був він не запам`ятав. Всі документи готував та надав йому знайомий на ім`я ОСОБА_54 .

Також, прокурор, у своєму клопотанні та під час розгляду справи апеляційним судом наголошував на необхідність виклику та допиту в судовому засіданні свідка ОСОБА_15 .

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 КПК України, сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України, прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

Так, під час апеляційного перегляду даного кримінального провадження, судом неодноразово відкладались судові засідання з метою забезпечення прокурором явки свідка ОСОБА_15 та сприялось у його прибутті шляхом надсилання судових викликів. Проте, прокурор не забезпечив явку вказаного свідка у судове засідання, у зв`язку з чим, з метою дотримання розумних строків, визначених ст. 28 КПК України, апеляційний перегляд було здійснено за відсутності вказаного свідка, неявка якого не впливає на повноту та всебічність апеляційного розгляду справи.

Крім показів вказаних осіб, за клопотанням прокурора, колегією суддів було досліджено й письмові докази, подані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, а саме:

- заяву ОСОБА_55 від 28 жовтня 2013 року (т. 4 а.с. 18-22), останній повідомляє про заволодіння шахрайським шляхом квартирою за адресою: АДРЕСА_9 , яка належала його померлій племінниці ОСОБА_20 ;

- інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна (т. 4 а.с. 54-56), відповідно до якої, станом на 09 грудня 2013 року зареєстрованим власником квартири АДРЕСА_7 є ОСОБА_56 , яка набула право власності на підставі договору купівлі-продажу від 12 вересня 2013 року. Першим зареєстрованим в реєстрі власником вказаної квартири був ОСОБА_21 на підставі договору дарування № 1-3689 від 15 листопада 1994 року, видавник: ІНФОРМАЦІЯ_21 . Державна реєстрація права власності здійснена о 14:24 год. 31 серпня 2013 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_26 . ОСОБА_21 вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 31 серпня 2013 року, посвідченого тим же приватним нотаріусом ОСОБА_26 , продав ОСОБА_25 , а вже остання 12 вересня 2013 року здійснила її відчуження ОСОБА_57

- протокол тимчасово доступу до речей і документів від 29 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 75-76), відповідно до якого оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_22 вилучено: довіреність від 21 вересня 2013 року, посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_22 (зареєстровано в реєстрі за № 1105), за якою ОСОБА_21 уповноважує ОСОБА_15 представляти його інтереси в перелічених в довіреності установах з будь-яких питань відносно належної першому квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_9 (т. 4 а.с. 77); копія паспорту ОСОБА_21 (т. 4 а.с. 78-79).

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 84-86), відповідно до якого оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_26 вилучено: договір дарування від 15 листопада 1994 року, посвідчений (згідно запису у договорі) ІНФОРМАЦІЯ_22 за № 1-3689, за змістом якого ОСОБА_20 подарувала ОСОБА_21 квартиру за адресою: АДРЕСА_9 (т. 4 а.с. 87); довідку, видану від імені ІНФОРМАЦІЯ_23 № 2 20 серпня 2013 року за № 254/13 ОСОБА_21 в тому, що за адресою: АДРЕСА_9 , ніхто не зареєстрований (т. 4 а.с. 108); довідку, видана від імені КП « ІНФОРМАЦІЯ_24 » ДОР 22 серпня 2013 року за № 8147 ОСОБА_21 на запит № 7675/08-13 від 12 серпня 2013 року (вх. до КП « ІНФОРМАЦІЯ_25 » № 7886 від 12 серпня 2013 року), за якою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_9 , в цілому зареєстровано за ОСОБА_21 на підставі договору дарування, посвідченого ІНФОРМАЦІЯ_22 15 листопада 1994 року за реєстровим № 1-3689 (т. 4 а.с. 108); витяг за результатами пошуку інформації про зареєстровані речові права та обтяження на об`єкт нерухомості, за яким станом на 14:17 год. 31 серпня 2013 року право власності на нерухоме майно за ОСОБА_21 в реєстрах речових прав на нерухоме мано не зареєстроване (т. 4 а.с. 88); довіреність від 21 вересня 2013 року, посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_22 (зареєстровано в реєстрі за № 1105), за якою ОСОБА_21 уповноважує ОСОБА_15 представляти його інтереси в перелічених в довіреності установах з будь-яких питань відносно належної першому квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_9 (т. 4 а.с. 89); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за яким приватним нотаріусом ОСОБА_26 о 14:12 год. 31 серпня 2013 року до реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_9 за ОСОБА_21 (т. 4 а.с. 90); скорочений витяг з Єдиного реєстру довіреностей та Інформаційна довідка з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів(т. 4 а.с. 91); договір купівлі-продажу квартири від 31 серпня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_26 , зареєстровано в реєстрі за № 2922, за яким ОСОБА_21 , від імені якого на підставі довіреності діє ОСОБА_15 , за 145379 грн. продав ОСОБА_25 квартиру за адресою: АДРЕСА_9 (т. 4 а.с. 92); заяву ОСОБА_15 нотаріусу про те, що відчужувана квартира не є спільною сумісною власністю (т. 4 а.с. 93); заяву ОСОБА_25 нотаріусу про те, вона в зареєстрованому шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебуває (т. 4 а.с. 93); копію паспорту ОСОБА_25 (т. 4 а.с. 94-95); копію паспорту ОСОБА_15 (т. 4 а.с. 96-97); звіт про оцінку майна (т. 4 а.с. 98);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 102-103), відповідно до якого оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_58 вилучено: витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію за ОСОБА_25 права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_9 (т. 4 а.с. 104); звіт про оцінку майна (т. 4 а.с. 105); договір купівлі продажу квартири від 12 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_58 , зареєстровано в реєстрі за № 1871, за яким ОСОБА_25 за 145488 грн. продала ОСОБА_59 квартиру за адресою: АДРЕСА_9 (т. 4 а.с. 106); договір купівлі продажу квартири від 31 серпня 2013 року між ОСОБА_21 і ОСОБА_25 (т. 4 а.с. 107); відповідь державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, відповідно до якої в документах та реєстрі нотаріальних дій ІНФОРМАЦІЯ_12 15 листопада 1994 року не вчинялася нотаріальна дія з відчуження майна за № 1-3689. В реєстрі нотаріальних дій ІНФОРМАЦІЯ_12 13 вересня 1994 року за № 1-3689 вчинена інша дія (т. 4 а.с. 58);

- повідомлення КП « ІНФОРМАЦІЯ_26 » ДМР на запит слідчого (т. 4 а.с. 60), довідка № 219 від 27 серпня 2014 року на ім`я ОСОБА_21 підприємством не видавалася. До того ж, з 17 квітня 2013 року колишнє підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_27 » - « ІНФОРМАЦІЯ_14 », зареєстровано в головному управлінні статистики у Дніпропетровській області як Комунальне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_28 » Дніпропетровської міської ради; КП « ІНФОРМАЦІЯ_25 » на запит також надано відомості про те, що запит за № 7675/08-13 до підприємства на надходив (т. 4 а.с. 109); також, КП « ІНФОРМАЦІЯ_25 » надано копію виданої ними за вих. № 8147 від 23 липня 2013 року довідки, яка стосувалася зареєстрованого права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_14 . (т. 4 а.с. 111);

- копію актового запису про смерть (т. 4 а.с. 113), відповідно до якого ОСОБА_20 померла ІНФОРМАЦІЯ_29 . На момент смерті проживала за адресою: АДРЕСА_9 ;

- заяву Ф-1 на отримання паспорту ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_30 (т. 4 а.с. 145);

- копію актового запису про смерть (т. 4 а.с. 143), ОСОБА_21 помер ІНФОРМАЦІЯ_31 ;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 207-208), відповідно до якого оперуповноваженим СКР в КП « ІНФОРМАЦІЯ_25 » вилучено оригінал інвентарної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_9 ;

- висновок судової будівельно-технічної експертизи № ГО-5064 від 16 грудня 2014 року, відповідно до якої ринкова (оціночна) вартість квартири АДРЕСА_7 , що належала померлій ОСОБА_20 , станом на 31 серпня 2013 року становить 244097 грн. (т. 6 а.с. 29-32);

- інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна (т. 4 а.с. 35-38), станом на 09 грудня 2013 року зареєстрованим власником квартири АДРЕСА_11 є ОСОБА_60 , яка набула право власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 листопада 2013 року. Першим зареєстрованим в реєстрі власником вказаної квартири був ОСОБА_21 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 грудня 1998 року ІНФОРМАЦІЯ_32 . Державна реєстрація права власності здійснена 13 вересня 2013 року о 13:11 год. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_61 . ОСОБА_21 за договором купівлі-продажу від 13 вересня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_61 , продав ОСОБА_62 . Останній вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 25 вересня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_26 , продав ОСОБА_63 . Та, в свою чергу, вказану квартиру за договором купівлі-продажу від 16 жовтня 2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_64 , продала ОСОБА_65 , а вже остання 23 листопада 2013 року здійснила її відчуження ОСОБА_66 ;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 154-155), відповідно до якого оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_36 вилучено: договір купівлі-продажу квартири від 13 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_41 , зареєстровано в реєстрі за № 690, за яким ОСОБА_21 за 177507 грн. продав ОСОБА_62 квартиру за адресою: АДРЕСА_15 (т. 4 а.с. 156, 158); витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 4 а.с. 157),за яким приватний нотаріус ОСОБА_38 вніс до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності на вказану квартиру за ОСОБА_50 на підставі вказаного договору купівлі-продажу; заяву ОСОБА_21 нотаріусу про те, що відчужувана квартира не є спільною сумісною власністю (т. 4 а.с. 154); заяву ОСОБА_21 і ОСОБА_32 нотаріусу з приводу повного розрахунку за квартиру в безготівковому порядку (т. 4 а.с. 160); заяву ОСОБА_21 нотаріусу щодо відповідності технічного стану квартири (т. 4 ас.. 161); свідоцтво про власності на квартиру, видане 21 грудня 1998 року виконкомом міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 3/4113-98, за яким квартира за адресою: АДРЕСА_15 , належить на праві власності ОСОБА_21 та приватизована ним згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (т. 4 а.с. 162); довідку ІНФОРМАЦІЯ_19 , видана 27 серпня 2013 року ОСОБА_21 в тому, що за адресою: АДРЕСА_15 , станом на 27 серпня 2013 року ніхто не зареєстрований (т. 4 а.с. 163); довідку, видана від імені КП « ІНФОРМАЦІЯ_24 » ДОР 23 серпня 2013 року за № 9146 ОСОБА_21 на запит № 7698/08-13 від 16 серпня 2013 року (вх. до КП « ІНФОРМАЦІЯ_25 » № 7346 від 16 серпня 2013 року), за якою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_15 , в цілому зареєстровано за ОСОБА_21 на підставі Розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_33 за № 3/4113-98, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_34 в реєстрову книгу за № 45бп-752-278 (т. 4 а.с. 164); заяву ОСОБА_32 нотаріусу з приводу того, що він ні з ким у шлюбі та фактичних шлюбних відносинах не перебуває (т. 4 а.с. 165); звіт про оцінку майна (т. 4 .с. 166); копію паспорту ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_35 та РНОКПП (т. 4 а.с. 167-168);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 28 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 84-86), відповідно до якого оперуповноваженим СКР у приватного нотаріуса ОСОБА_26 вилучено: договір купівлі-продажу квартири від 25 вересня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_26 , зареєстровано в реєстрі за № 3161, за яким ОСОБА_67 за 177700 грн. продав ОСОБА_68 квартиру за адресою: АДРЕСА_15 (т. 4 а.с. 198); звіт про незалежну оцінку (т. 4 а.с. 199); копію паспорту ОСОБА_32 (т. 4 а.с. 200); інформаційну довідку з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів (т. 4 а.с. 201); заяву ОСОБА_69 нотаріусу з приводу того, що вона в зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває (т. 4 а.с. 202); довідку, видана ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_40 , що за адресою: АДРЕСА_15 , станом на 24 вересня 2013 року зареєстрований ОСОБА_21 (т. 4 а.с. 203);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16 липня 2014 року (т. 4 а.с. 135-137), відповідно до якого оперуповноваженим УЗБПТЛ у приватного нотаріуса ОСОБА_70 вилучено: звіт про незалежну оцінку (т. 4 а.с. 138); довідку, видана ІНФОРМАЦІЯ_36 ОСОБА_71 в тому, що станом на 16 жовтня 2013 року за адресою: АДРЕСА_15 , ніхто не зареєстрований (т. 4 а.с. 139, т 5 а.с. 246). Довідка містить підписи від імені керівника підприємства ОСОБА_72 і паспортиста ОСОБА_73 ; заяву нотаріусу від ОСОБА_69 і ОСОБА_74 щодо достовірності відомостей, наданих під час оформлення угоди (т. 4 а.с. 139); договір купівлі-продажу квартири від 16 жовтня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_75 , зареєстровано в реєстрі за № 4351, за яким ОСОБА_76 за 88320 грн. продала ОСОБА_77 квартиру за адресою: АДРЕСА_15 (т. 4 а.с. 140-141); довідку, видана ІНФОРМАЦІЯ_36 ОСОБА_71 в тому, що станом на 16 жовтня 2013 року за адресою: АДРЕСА_15 , ніхто не зареєстрований (т. 4 а.с. 139); заяву нотаріусу від ОСОБА_69 і ОСОБА_74 щодо достовірності відомостей, наданих під час оформлення угоди (т. 4 а.с. 139); договір купівлі-продажу квартири від 16 жовтня 2013 року, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_75 , зареєстровано в реєстрі за № 4351, за яким ОСОБА_76 за 88320 грн. продала ОСОБА_77 квартиру за адресою: АДРЕСА_15 (т. 4 а.с. 140-141);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 19 травня 2014 року (т. 4 а.с. 149-150), відповідно до якого слідчим в ІНФОРМАЦІЯ_37 вилучено: заяву ОСОБА_69 від 08 жовтня 2013 року про зняття ОСОБА_21 з реєстраційного обліку на підставі рішення суду (т. 4 а.с. 129); копію рішення ІНФОРМАЦІЯ_38 від 23 вересня 2013 року (справа № 403/16078/13) за позовом ОСОБА_78 ОСОБА_21 визнаний таким, що втратив право користування житлом квартирою за адресою: АДРЕСА_15 (т. 4 а.с. 130); копію паспорту ОСОБА_69

- відповідь за запит слідчого до КП « ІНФОРМАЦІЯ_39 » ДМР від 16 січня 2015 року, відповідно до якої житловий будинок на АДРЕСА_16 , знаходиться на балансі ІНФОРМАЦІЯ_19 , картотека паспортного обліку обслуговується паспортистами КПРЖП. В КП « ІНФОРМАЦІЯ_40 » ДМР за період з 2004 року паспортист на прізвище ОСОБА_79 не працював, нікому це прізвище не відоме (т. 5 а.с. 98);

- висновок судової почеркознавчої експертизи № 15/4 від 29 січня 2015 року (т. 5 а.с. 239-245), рукописні тести та цифрові записи а також підпис, розміщений в графі «Паспортист» в довідці ІНФОРМАЦІЯ_23 № 468 від 16 жовтня 2013 року, виконано ОСОБА_25 , зразки підпису, почерку та цифрових записів якої надано на експертизу в якості порівняльного матеріалу, а не іншою особою;

-повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_41 , згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду позовна заява ОСОБА_78 до ОСОБА_21 в період з 2011 року по 29 квітня 2014 року не зареєстрована. Серед зареєстрованих судових справ цивільна справа з № 403/16078/13 не значиться;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 10 квітня 2014 року (т. 4 а.с. 207-209), відповідно до якого оперуповноваженим СКР в КП « ІНФОРМАЦІЯ_25 » вилучено оригінал інвентарної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_15 ;

- висновок судової будівельно-технічної експертизи №ГО-5066 від 16 грудня 2014 року, ринкова (оціночна) вартість квартири АДРЕСА_17 , що належала померлим ОСОБА_29 , ОСОБА_80 , ОСОБА_21 , станом на 13 вересня 2013 року становить 208580 грн. (т. 6 а.с. 44-47);

-копію інвентарної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_13 , яка містить свідоцтво про власності на житло від 25 грудня 1996 року, за яким вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_81 і ОСОБА_12 (т. 5 а.с. 13);

-копії свідоцтв про смерть, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_42 (т. 7 а.с. 243), а ОСОБА_13 29 грудня 2012 року (т. 7 а.с. 250);

-копію інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 12 червня 2014 року реєстр містить інформацію по квартирі за адресою: АДРЕСА_13 . Зокрема, в реєстрі наявні відомості про внесення о 16:03 год. 19 серпня 2013 року запису про право власності на квартиру за ОСОБА_13 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , а о 16:48 год. того ж дня про припинення права власності на підставі договору купівлі-продажу вказаної квартири ОСОБА_16 . Останній квартиру продав 19 листопада 2013 року ОСОБА_82 , договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_83 (т. 5 а.с. 14-15, 18-29);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 08 серпня 2014 року (т. 5 а.с. 110-114), відповідно до якого слідчим у приватного нотаріуса ОСОБА_17 вилучено: свідоцтво про власності на житло від 26 грудня 1996 року, за квартира за адресою: АДРЕСА_13 , на праві власності належить ОСОБА_81 (т. 5 а.с. 115); довідку, видану від імені КП « ІНФОРМАЦІЯ_24 » ДОР 19 серпня 2013 року за № 7864 приватному нотаріусу ОСОБА_17 на запит № 198/01-16 від 16 серпня 2013 року (вх. до КП « ІНФОРМАЦІЯ_25 » № 7146 від 16 серпня 2013 року), за якою право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_13 , в цілому зареєстровано за ОСОБА_13 на підставі Розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_33 за № 3/2849-96, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_34 в реєстрову книгу за № 143п-41 (т. 5 а.с. 116); довіреність, посвідчену 20 червня 2013 року консулом ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_84 , за якою ОСОБА_13 уповноважила ОСОБА_15 бути її представником з питання продажу квартири за адресою: АДРЕСА_13 (т. 5 а.с. 117); витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, за яким приватним нотаріусом ОСОБА_85 16 серпня 2013 року до реєстру внесено відомості про посвідчення вказаної довіреності (т. 5 а.с. 118);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 02 лютого 2015 року (т. 5 а.с. 165-166), відповідно до якого слідчим у приватного нотаріуса ОСОБА_17 вилучено другий примірник договору купівлі-продажу від 19 серпня 2013 року, посвідчено вказаним приватним нотаріусом, за яким ОСОБА_13 , від імені якої на підставі довіреності діяв ОСОБА_15 , за 103670 грн. продала ОСОБА_16 квартиру за адресою: АДРЕСА_13 (т. 5 а.с. 167-169), а також звіт про незалежну оцінку (т. 5 а.с. 169);

-повний витяг з Єдиного державного реєстру довіреностей, 20 червня 2013 року внесено до реєстру відомості про посвідчення довіреності від ОСОБА_13 на представництв інтересів та продаж квартири за адресою: АДРЕСА_13 , ОСОБА_15 (т. 5 а.с. 16);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21 січня 2015 року, відповідно до якого слідчим у приватного нотаріуса ОСОБА_86 вилучено копії документи, що стали підставою для реєстрації вказаної довіреності від ОСОБА_13 до ОСОБА_15 (т. 5 а.с. 156-157). Зокрема, вилучено заяву про реєстрацію довіреності у Єдиному реєстрі довіреностей, підписану 20 червня 2013 року ОСОБА_15 (т. 5 а.с. 153);

-копію довіреності, посвідченої 18 червня 2013 року консулом ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_84 , за якою ОСОБА_87 уповноважив ОСОБА_88 вести від його імені справу щодо оформлення його спадкових прав на майно, що залишилося після смерті у 2012 році його матері ОСОБА_13 (т. 5 а.с. 104);

-висновок судової технічної експертизи документів № 35/06-84 від 14 лютого 2015 року (т. 6 а.с. 55-59), відповідно до якого відтиски круглої печатки № 1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , Німеччина на довіреностях, посвідчених консулом ІНФОРМАЦІЯ_5 , Німеччина від 20 червня 2013 року від ОСОБА_13 на ім`я ОСОБА_15 виконані контактним способом, рельєфним кліше високого друку, виготовленими з полімерного матеріалу;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 29 грудня 2014 року, відповідно до якого слідчим в КП « ІНФОРМАЦІЯ_43 » вилучено оригінал інвентарної справи на квартиру за адресою: АДРЕСА_13 (т. 5 а.с. 164-165);

- висновок судової будівельно-технічної експертизи №ГО-221 від 29 січня 2015 року, ринкова (оціночна) вартість квартири АДРЕСА_5 , що належала померлим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , станом на 19 серпня 2013 року становить 277055 грн. (т. 6 а.с. 38-41);

-висновок судової технічної експертизи документів №70/04/06-914/915-2014 від 15 січня 2015 року (т. 6 а.с. 60-77) бланки свідоцтв про право власності на житло (квартири) за адресами: АДРЕСА_18 ; АДРЕСА_15 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_19 виготовлені електрофотографічнним способом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки (апарат (кольоровий лазерний принтер, багатофункціональний пристрій, тощо), який обладнаний системою маркування проти підробок. Відбитки круглих гербових печаток « ІНФОРМАЦІЯ_44 » в свідоцтвах про право власності на житло нанесені контактним способом, а саме рельєфними еластичними кліше високого друку. Відбитки круглих гербових печаток « ІНФОРМАЦІЯ_44 » в свідоцтвах про право власності на житло нанесені однією печаткою. Відбитки круглих гербових печаток « ІНФОРМАЦІЯ_45 » в свідоцтвах про право власності на житло нанесені контактним способом, а саме рельєфними еластичними кліше високого друку. Відбитки круглих гербових печаток « ІНФОРМАЦІЯ_45 » в свідоцтвах про право власності на житло нанесені однією печаткою. Відбитки круглих печаток КП « ІНФОРМАЦІЯ_17 » Дніпропетровського МБТІ в довідках для нотаріусів про приналежність квартир за адресами: АДРЕСА_18 (лист № 7903 від 27.08.2013); АДРЕСА_15 (лист № 9146 від 23.08.2013); АДРЕСА_13 (лист № 7869 від 19.08.2013); за адресою АДРЕСА_9 (лист № 8147 від 22.08.2013) нанесені контактним способом, а саме рельєфними еластичними кліше високого друку. Відбитки круглих печаток КП « ІНФОРМАЦІЯ_17 » ІНФОРМАЦІЯ_46 в довідках для нотаріусів пр приналежність квартир за адресами: АДРЕСА_18 (лист № 7903 від 27.08.2013); АДРЕСА_15 (лист № 9146 від 23.08.2013); АДРЕСА_13 (лист № 7869 від 19.08.2013); за адресою АДРЕСА_9 (лист № 8147 від 22.08.2013) нанесені однією печаткою. Відбитки круглих печаток КП « ІНФОРМАЦІЯ_17 » ІНФОРМАЦІЯ_46 в довідках для нотаріусів пр приналежність квартир за адресами: АДРЕСА_18 (лист № 7903 від 27.08.2013); АДРЕСА_15 (лист № 9146 від 23.08.2013); АДРЕСА_13 (лист № 7869 від 19.08.2013); за адресою АДРЕСА_9 (лист № 8147 від 22.08.2013) нанесені не печаткою Комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_17 » ІНФОРМАЦІЯ_47 (і.к. НОМЕР_2 ), зразки відбитків якої надані на дослідження, а іншою печаткою. Відбитки круглих печаток «КЖЕП № 2 Дільниця № 2 Для довідок» в довідках: ІНФОРМАЦІЯ_48 на ім`я ОСОБА_21 № 254/13 від 22.08.2013; №219 ІНФОРМАЦІЯ_23 на ім`я ОСОБА_21 від 27.08.2013; № 145 ІНФОРМАЦІЯ_23 на ім`я ОСОБА_32 від 24.09.2013 нанесені однією печаткою. Цифрові записи в довідках № 254/13 від 22.08.2013, № 219 від 27.08.2013; в довідках для нотаріусів про приналежність квартир по: АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_15 ; АДРЕСА_18 , цифрові записи «456п-752-278» на звороті у графі «у реєстрову книгу №» свідоцтва про право власності на житло по АДРЕСА_15 ; цифрові та рукописні записи на лицьовому та зворотному боці у графі «записана(ий) у реєстрову книгу» у свідоцтві про право власності на житло по АДРЕСА_15 , на лицьовому та зворотному боці по АДРЕСА_20 , … записів «131п-71» у графі «записана(ий) у реєстрову книгу» - виконані однією особою. Вирішити питання: «Чи виконані цифрові записи «131п-71» на … у графі «у реєстрову книгу №» свідоцтва про право власності на житло по АДРЕСА_20 , тією ж особою, яка виконала цифрові записи в довідках № 254/13 від 22.08.2013; « 219 від 27.08.2013; в довідках для нотаріуса про приналежність квартир по: АДРЕСА_9 ; АДРЕСА_13 ; АДРЕСА_15 ; АДРЕСА_18 , цифрові записи «456п-752-278» на звороті у графі «у реєстрову книгу №» свідоцтва про право власності на житло по АДРЕСА_15 ; цифрові та рукописні записи на лицьовому та зворотному боці у графі «записана(ий) у реєстрову книгу» у свідоцтві про право власності на житло по АДРЕСА_15 , на лицьовому та зворотному боці по АДРЕСА_20 , або іншою особою?» - не надалося можливим за причинами, вказаними у дослідницькій частині даного висновку експерта;

- копію свідоцтва про смерть, відповідно до якого ОСОБА_89 помер ІНФОРМАЦІЯ_49 (т. 5 а.с. 178);

- копію протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання від 19 серпня 2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 , впізнав ОСОБА_7 як відому йому жінку на ім`я ОСОБА_90 , яка була присутня на обох угодах, які він проводив по довіреностям від власників нерухомого майна на прохання ОСОБА_91 влітку-початку осені 2013 року. Саме ОСОБА_90 надавала нотаріусу всі документи на продаж нерухомості, а сам ОСОБА_15 ніяких документів, крім своїх особистих нотаріусу не надавав (т. 5 а.с. 31-33);

- прокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27 серпня 2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_34 впізнав ОСОБА_92 як чоловіка, схожого на того, що сидів за кермом автомобіля «Мазда 6», у яку після угоди про продаж квартири сів ОСОБА_21 (т. 5 а.с. 38-39);

-протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 27 серпня 2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_34 впізнав ОСОБА_11 як чоловіка, який у нотаріуса представився ОСОБА_21 і продав свідку квартиру за адресою: АДРЕСА_15 (т. 5 а.с. 40-41);

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 27 серпня 2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_34 впізнав ОСОБА_7 , яка відома йому як матір його друга і яка організовувала угоду про продаж квартири між ОСОБА_34 та ОСОБА_21 , а також між ОСОБА_34 та ОСОБА_93 (т. 5 а.с. 42-43);

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 23 грудня 2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_45 впізнала знайому їй ОСОБА_94 , яка пропонувала для продажу квартиру по АДРЕСА_21 (т. 5 а.с. 134);

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 23 грудня 2014 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_44 впізнав обвинувачену, як жінку на ім`я ОСОБА_90 , яка була ріелтором зі сторони продавця по угоді купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_21 ;

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 31 січня 2015 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_26 впізнала в обвинуваченій ОСОБА_7 жінку, яка зверталася до неї разом з ріелтором ОСОБА_95 31 серпня 2013 року за фактом продажу квартири за адресою: АДРЕСА_9 . Ця жінка, за твердженням свідка, представилася ОСОБА_96 і саме вона надавала документи для проведення угоди. На той час ця жінка була більш худорлявою та мала пряме чорне волосся (т. 5 а.с. 190-191);

- протокол пред`явлення фотознімків для впізнання від 06 лютого 2015 року, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_11 впізнав в обвинуваченій ОСОБА_7 жінку на прізвисько « ОСОБА_51 », яка представилася як ОСОБА_90 , з якою він познайомився в 2013 році і яка, на його думку, організувала продаж ним квартири по паспорту від імені Попова, ініціалів він не пам`ятає (т. 5 а.с. 204-205);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року, відповідно до якого оперуповноваженим СКР в ДФ ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_50 » вилучено відомості про з`єднання абонентів з номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (т. 4 а.с. 214-215);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року, відповідно до якого оперуповноваженим СКР в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » вилучено відомості про з`єднання абонентів з номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_7 (т. 4 а.с. 219-220);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року, відповідно до якого оперуповноваженим СКР в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » вилучено відомості про з`єднання абонентських номерів, які знаходилися в зоні дії певних базових станцій (т. 4 а.с. 225-226);

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 16 травня 2014 року, відповідно до якого оперуповноваженим УКР в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_51 » вилучено відомості про з`єднання абонентських номерів, які знаходилися в зоні дії певних базових станцій (т. 4 а.с. 227-228);

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17 квітня 2014 року, відповідно до якого оперуповноваженим УКР в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_52 » вилучено відомості про з`єднання абонентських номерів, які знаходилися в зоні дії певних базових станцій (т. 4 а.с. 234-235);

- довідку щодо обробки отриманої під час вказаних тимчасових доступів технічної інформації (т. 4 а.с. 245-246), яка містить узагальнення інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05 лютого 2015 року, відповідно до якого оперуповноваженим УБЗПТЛ в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_53 » вилучено відомості про з`єднання абонентів з номерами НОМЕР_6 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 та НОМЕР_11 (т. 5 а.с. 213-214);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 03 лютого 2015 року, відповідно до якого оперуповноваженим УБЗПТЛ в ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_50 » вилучено відомості про з`єднання абонентів з номерами, зазначеними в ухвалі слідчого судді (т. 5 а.с. 217-218);

-довідку щодо обробки отриманої під час вказаних тимчасових доступів технічної інформації (т. 5 а.с. 223-233), яка містить узагальнення інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку.

Оцінюючи, відповідно до ст. 94 КПК України, докази, суд першої інстанції, у переважній більшості визнав їх допустимими та належними, однак сукупність таких доказів визнав недостатньою для доведення, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченою ОСОБА_7 .

Так, суд першої інстанції послався на недопустимість, як доказу, довідки щодо обробки отриманої під час тимчасових доступів технічної інформації, які містять узагальнення інформації, отриманої від операторів мобільного зв`язку і на які прокурор посилається в якості доказу винуватості ОСОБА_7 .

Мотивуючи такі висновки, суд першої інстанції наголосив на тому, що інформація, яка була предметом обробки, отримана органом досудового розслідування у межах тимчасових доступів у операторів мобільного зв`язку на дисках для лазерних систем зчитування за відповідними протоколами від 17 квітня 2014 року, 16 травня 2014 року, 03 лютого 2015 року та 05 лютого 2015 року, однак самі диски для лазерних систем зчитування з інформацією, отриманою у операторів мобільного зв`язку, в матеріалах кримінального провадження відсутні, вміст інформації слідчим не оглядався і стороні захисту під час виконання вимог ст. 290 КПК України не відкривалися, що унеможливило їх безпосереднє дослідження під час розгляду даного кримінального провадження.

В спростування таких висновків суду першої інстанції, прокурор посилається на неповноту судового розгляду, з огляду на ту обставину, що вказані диски знаходяться в кримінальному провадженні №0004656 за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за ч. 1, 3, 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України з яких, в окреме провадження було виділено дане кримінальне провадження, однак суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання прокурора про надання доступу до інформації, що міститься на вказаних оптичних дисках.

Надаючи власну оцінку цим та іншим доказам сторони обвинувачення за результатами їх повторного дослідження на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно зі ч. 1 ст. 85 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний під час прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд під час ухвалення судового рішення.

На підставі вимог п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Статтею 131 КПК визначено види заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, та за змістом п. 5 ч. 2 даної статті тимчасовий доступ до речей і документів, є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 159 КПК тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

За змістом п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК сторонами кримінального провадження є - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених КПК (ч.1 ст. 223, ч. 1 ст. 246 КПК).

Перелік та види слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, передбачені главами 20 та 21 КПК.

З аналізу вищевказаних кримінально-процесуальних норм законодавства вбачається, що законодавець розмежував, що є заходами кримінального провадження, що є слідчими (розшуковими) діями і, що є негласними (слідчими) розшуковими діями, а також за чиїм клопотанням вони проводяться.

Водночас, КПК, зокрема, ч. 2 ст. 40 передбачає повноваження слідчого під час проведення досудового розслідування. Так, окрім іншого, слідчий уповноважений доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій відповідним оперативним підрозділам, які у відповідності до ч. 2 ст. 41 КПК України, під час виконання доручень слідчого на проведення таких дій, користуються повноваженнями слідчого. При цьому, в даній нормі не передбачено повноважень слідчого органу досудового розслідування на надання доручення оперативним підрозділам чи їх окремим працівникам на проведення заходів забезпечення кримінального провадження, до яких і відноситься тимчасовий доступ до речей і документів.

В той же час, як видно з матеріалів даного кримінального провадження тимчасові доступи до речей і документів від 10 квітня 2014 року, від 17 квітня 2014 року, від 28 квітня 2014 року, від 29 квітня 2014 року, від 16 травня 2014 року, від 16 липня 2014 року, від 03 та 05 лютого 2015 року були проведені оперупоновадженими СКР, УКР та УБЗПТЛ, тобто особами, які не наділялись правом на проведення, оскільки правом на здійснення тимчасового доступу до речей і документів була наділена слідча СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_97 , відповідно до ухвал слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Враховуючи встановлені обставини даного кримінального провадження та беручи до уваги вищенаведені норми кримінального процесуального закону, апеляційних суд доходить до переконання, що слідчий органу досудового розслідування, а саме - слідча СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_97 , при наданні доручення оперуповноваженим на здійснення тимчасового доступу до речей і документів діяла не у відповідності до засади кримінального провадження, передбаченої ст. 9 КПК України "Законність", де визначено, що під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Таким чином, недотримання слідчим органу досудового розслідування загальних засад кримінального провадження при здійсненні окремих процесуальних дій у будь-якому разі повинно визнаватись істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і, як наслідок, - визнання доказів недопустимими.

З огляду на вказане, враховуючи усі допущені процесуальні порушення, з урахуванням встановлених обставин у розрізі із вищевказаними положеннями КПК України, апеляційний суд доходить висновку що протоколи тимчасового доступу до речей і документів від 10 квітня 2014 року, від 17 квітня 2014 року, від 28 квітня 2014 року, від 29 квітня 2014 року, від 16 травня 2014 року, від 16 липня 2014 року, від 03 та 05 лютого 2015 року та вилучені цими протоколами документи на які, як докази винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 , посилається сторона обвинувачення, є недопустимими доказами на підставі ст. 86, 87 КПК України, оскільки вони отримані з порушенням установленого Законом порядку, тобто не уповноваженими на те особами.

Стосовно доводів прокурора, викладених в апеляційній скарзі про те, що визнання доказу недопустимим можливо виключно у разі, якщо таке порушення призвело до істотного порушення прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, суд зазначає наступне.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду неодноразово зазначав, і вкотре в постанові від 13 серпня 2024 року у справі № 754/478/21 (провадження № 51-7811км23), що критеріями допустимості доказів є належні суб`єкт, джерело, процесуальна форма, фіксація та належна процедура та вид способу формування доказової основи, що за відповідними процесуальними приводами суд перевіряє додержання передбаченого кримінальним процесуальним законом порядку їх отримання.

КПК встановлює критерії допустимості доказів, які в разі їх належного застосування є дієвим засобом втілення такої засади кримінального провадження, як законність, у контексті дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд зобов`язаний перевіряти законність, повноту і правильність порядку отримання доказів і відхиляти ті з них, які були одержані зі значними непоправними порушеннями встановленого порядку.

Вирішення питання про допустимість доказів є прерогативою національних судів, а роль Європейського суду з прав людини полягає в оцінюванні загальної справедливості провадження, першочергово там, де на підставі доказів, здобутих із порушенням установленого в КПК порядку, особа визнана винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Дотична практика Європейського суду з прав людини, яка не виключає висновку про загальну справедливість кримінального провадження в разі обґрунтування винуватості засудженого на підставі окремих, недопустимих за правилами вітчизняного кримінального процесуального закону, доказів, не має спонукати суд до нівелювання встановленого в КПК порядку здійснення кримінального провадження уповноваженими особами та наслідків його недотримання як істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Правова доктрина «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonous tree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».

Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини.

У рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» ЄСПЛ застосував різновид доктрини «плодів отруйного дерева», яка полягає в тому, що визнаються недопустимими не лише докази, безпосередньо отримані з порушеннями, а також докази, яких не були б отримано, якби не було отримано перших. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що вилучені за результатами проведення тимчасових доступів від від 10 квітня 2014 року, від 17 квітня 2014 року, від 28 квітня 2014 року, від 29 квітня 2014 року, від 16 травня 2014 року, від 16 липня 2014 року, від 03 та 05 лютого 2015 року документи та інформація також є недопустимими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони є похідними від первинних документів, тобто фактично ґрунтуються на доказах, які визнані судом недопустимими.

Така позиція апеляційного у повному обсязі суду узгоджується зі сталою практикою Верховного суду, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 квітня 2025 року (справа № № 569/10900/15-к, провадження № 51-2268км22), від 16 серпня 2022 року (справа № 161/1794/20, провадження № 51-1181км21) від 04 квітня 2023 року (справа № 760/12501/18, провадження № 51-3205км22), від 21.01.2020 (справа №756/8425/17), а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння або пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Таким чином, на переконання колегії суддів, інші надані стороною обвинувачення та безпосередньо досліджені в судовому засіданні апеляційного суду докази визнаються належними та допустимими, однак їх сукупності недостатньо для доведення винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 за стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

При цьому, колегія судів, з урахуванням викладених вище висновків, не входить в обговорення доводів апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та неповноті судового розгляду, оскільки вказані доводи зводяться до власної переоцінки стороною обвинувачення показів окремих осіб та доказів, які визнані апеляційним судом недопустимими.

Допущені судом першої інстанції протиріччя між показами обвинуваченої та висновками суду щодо правомірного здійснення ріелторської діяльності ОСОБА_7 не мають вирішального значення для розгляду даного кримінального провадження та не можуть слугувати самодостатньою підставою для скасування виправдувального вироку суду.

Враховуючи вищевикладене, за результатом апеляційного перегляду даного кримінального провадження, колегія суддів доходить однозначного та обґрунтованого висновку, що стороною обвинувачення не здобуто і не надано достатніх та переконливих доказів, які б підтверджували винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, що виключає доведеність того, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про її виправдання на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для зміни або скасування оскарженого судового рішення, при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню у повному обсязі, а вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим має бути залишений без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 20 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4