справа № 619/1011/26
провадження № 1-кп/619/264/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 20.05.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ще Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що згідно із Законом України «Про платіжні послуги» (далі - Закон) передбачено, що електронний гаманець - обліковий запис для обліку, зберігання електронних грошей та здійснення операцій з ними; електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом; електронні гроші - одиниці вартості, що зберігаються в електронному вигляді, випущені емітентом електронних грошей для виконання платіжних операцій (у тому числі з використанням наперед оплачених платіжних карток багатоцільового використання), які приймаються як засіб платежу іншими особами, ніж їх емітент, та є грошовим зобов`язанням такого емітента електронних грошей.

Відповідно до рішення РНБО України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021, щодо компаній, які пов`язані з діяльністю російських електронних платіжних систем WebMoney, Qiwi, ЮMoney (Яндекс.Гроші) застосовано обмежувальні заходи, зокрема обмеження торгівельних операцій, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, блокування активів, анулювання ліцензій та інших дозволів, одержання яких є умовою для здійснення певного виду діяльності.

Так, в Україні відсутні не підсанкційні юридичні особи, афілійовані з електронними платіжними системами WebMoney.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється ФОП та займається підприємницькою діяльністю в сфері інформатизації, а саме через Інтернет сайт свого підприємства https://www.wishhost.net, надає послуги хостингу для розміщення Інтернет сайту, реєстрацію доменного імені, оренду віртуального сервера, оренду фізичного сервера, розробку веб-сайту, фактично підприємство розташоване в приміщені за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 18.08.2024 у ОСОБА_3 винник злочинний умисел направлений на неправомірне використання електронних грошей з метою отримання прибутку, а саме здійснення розрахунків, за надання вказаних послуг, електронними грошима використовуючи платіжну систему WebMoney, яка відповідно до рішення РНБО України від 14 травня 2021 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 21 травня 2021 року № 203/2021, заборонена на території України.

Так, 18.08.2024 гр. ОСОБА_6 через Інтернет ресурс https://www.wishhost.net, який у своїй господарській діяльності використовує ОСОБА_3 замовив послугу FTP сховище для резервного копіювання «Backup Storage 100 Gb» за яку здійснив розрахунок через заборонену на території України платіжну систему WebMoney в сумі 9.2 WMZ (електронні гроші WebMoney), серед яких комісія платіжної системи WebMoney становить 0,08 WMZ. Згідно ринкової вартості 9,12 WMZ, станом на 18.08.2024, становить 329,688 гривень.

Згідно п. 5 ч. 2 Положення про випуск електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними, затвердженого Постановою правління Національного банку України 29.09.2022 № 210 електронний гаманець користувача - електронний гаманець, що відкривається емітентом електронних грошей користувачу - суб`єкту господарювання на договірній основі для обліку, зберігання електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними, визначених Законом України «Про платіжні послуги» та цим Положенням.

Відповідно до п. 5 Розділу 2 згаданого положення філія іноземної установи електронних грошей має право надавати фінансову платіжну послугу з випуску електронних грошей та виконання платіжних операцій з ними, у тому числі відкриття та обслуговування електронних гаманців, відповідно до вимог, установлених законодавством України для установ електронних грошей, за умови отримання акредитації такої філії іноземної установи електронних грошей в порядку, визначеному Законом про платіжні послуги та нормативно-правовими актами Національного банку.

Такі дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 200 КК України, як неправомірне використання електронних грошей.

03 лютого 2026 року між прокурором у кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у висунутому обвинуваченні, співпрацювати з органом досудового розслідування з метою встановлення всіх обставин вчинення даного злочину.

Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 200 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, захисник та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про затвердження угоди з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, а саме, передбачене ч. 1 ст. 200 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Отже, відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України в цьому кримінальному провадженні можливе укладання угод про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення підготовчого судового засідання.

Судом установлено, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , захисник та прокурор, кожен окремо, підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація злочину є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України.

Отже, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 200 КК України, тобто підробка документів на переказ, платіжних карток чи інших засобів доступу до банківських рахунків, електронних грошей, а так само придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту підроблених документів на переказ, платіжних карток або їх використання чи збут, а також неправомірний випуск або використання електронних грошей.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень визнаються судом обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не установлено.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він не судимий, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та відомостям про особу обвинуваченого, відповідає загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, відомостей про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 визначену угодою про визнання винуватості міру покарання.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

До набрання вироком законної сили підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу суд не вбачає.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 100, 124, 128, 314, 368, 374, 468, 469, 474, 475, 615 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03 лютого 2026 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Київської обласної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України, та призначити йому узгоджене стронами покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн.

Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених статтею 394 КПК України, а саме обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1