Справа № 629/1603/26
Провадження № 1-кс/629/298/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника ОСОБА_4 , представника власника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 01.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

у с т а н о в и в:

Прокурор Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 28.02.2026 року в ході проведення огляду місця події, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування клопотання посилається на те, що 28.02.2026 до ЧЧ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від інспектора ВРПП Лозівського РВП ОСОБА_6 про те, що 28.02.2026 близько 18:51 за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, поблизу будинку 24, ними був зупинений транспортний засіб марки «Mercedes Bens Vito», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при перевірці документів надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 на своєї ім`я, яке має явні ознаками підробки. 28.02.2026 ст. слідчим СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_7 було проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості, яка розташована за адресою: Харківська область, м. Лозова, м-н 1, поблизу буд. 24, де перебував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 . У подальшому, посвідчення водія серії НОМЕР_1 вилучено у останнього. Постановою дізнавача СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_8 від 02.03.2026 зазначене вище посвідчення визнано речовим доказом.

Прокурор в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав у повному обсязі.

Власник майна, його представник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, власник майна зазначив, що він був впевнений у дійсності посвідчення водія, транспортний засіб необхідний для потреб сім`ї.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В даному випадку метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України.

У відповідності до п. 1 та п. 2 ч. 2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, яке було тимчасово вилучено під час зазначеного слідчим огляду, може бути доказом кримінального правопорушення, вважаю за необхідне вжити заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Частиною другою статті 100 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій надано речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 01.03.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 28.02.2026 року в ході проведення огляду місця події, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити будь-кому будь-яким способом відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися, вказаним майном.

Зберігання арештованого майна, здійснювати відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду» затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України №51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити положення ст. 174 КПК України, а саме: підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9