Справа 127/7648/26
Провадження 1-кс/127/3092/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000120 внесеного до ЄРДР 26.06.2025, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що слідчими СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000120 від 26.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що протягом 2025 року окремі військові посадові особи Командування Повітряних Сил Збройних Сил України налагодили кримінально-протиправний механізм ухилення підлеглими військовослужбовцями від проходження військової служби без припинення виплати грошового забезпечення, чим державі заподіяно тяжкої шкоди у вигляді матеріальних збитків в умовах воєнного стану.

Проведеними слідчими діями та розшуковими заходами установлено, що військові посадові особи, зловживаючи службовими повноваженнями, керуючись корисливими мотивами, створили та забезпечили функціонування злочинної схеми, направленої на ухилення від виконання службових обов`язків підпорядкованим особовим складом, задіяним до виконання бойових (спеціальних) завдань щодо виявлення, спостереження, супроводження та вогневого ураження повітряних цілей противника мобільними вогневими групами (далі - МВГ).

3a наявною інформацією, підлеглий особовий склад військовослужбовців мобільних вогневих груп отримують грошове забезпечення (винагороду) на підставі вимог бойових наказів, бойових розпоряджень УС і З ПС ЗС України; журналів ведення бойових дій; наказів начальника штабу - заступника командувача УС і З ПС ЗС України, відповідних рапортів Центру оборонного планування та ресурсного забезпечення ОКП УС І З ПС ЗС України тощо

Отримання додаткової грошової винагороди (30000 грн.) особовим складом мобільних вогневих груп здійснюється за цілодобове чергування при виконанні бойових (спеціальних) завдань щодо вогневого ураження повітряних цілей противника в межах протиповітряного прикриття об`єктів критичної інфраструктури міста Вінниця та Вінницької області, при цьому пропорційно за кожну добу відповідно. За своєчасне виявлення, реагування та знищення повітряних цілей, особовий склад мобільних вогневих груп отримує премії у різних розмірах. Первинною підставою для виплат грошових премій та винагород є щоденний рапорт щодо виконання вимог бойового розпорядження особовим складом МВГ поза межами постійної дислокації, у якому зазначається кількість задіяних військовослужбовців, період виконання завдань, застування зброї, характер повітряних цілей тощо.

За отриманою інформацією, військовослужбовці, залучені до МВГ, не в повному складі перебувають у визначених районах, місцях розосередження, не виконують свої посадові обов`язки та не здійснюють цілодобове чергування. При цьому, окремі військовослужбовці зі складу МВГ, в тому числі мобілізовані, займаються підприємницькою та господарською діяльністю (наданням послуг щодо асфальтування, бетонних та фундаментальних робіт укладання бруківки та тротуарної плитки, продаж продукції, надання послуг з ремонту автомобільної техніки тощо), а також за вказівкою керівництва залучаються до господарських робіт, не пов`язаних з безпосереднім несенням служби.

Водночас, під час цілодобового чергування і виконання завдань з протиповітряного прикриття визначених об`єктів військовослужбовці зі складу МВГ безконтрольно здійснюють виїзди за межі Вінницького гарнізону, в тому числі за межі державного кордону України, при цьому такі особи зазначені у відповідних документах (рапортах), як такі, що перебувають у складі МВГ та здійснюють цілодобове чергування. Вказані документальні матеріали засвідчують перебування військовослужбовців на бойових позиціях, місцях виявлення, ведення вогню та є правовою підставою для подальших виплат додаткових грошових премій (винагород) за виконання бойових (спеціальних) завдань.

За отриманою інформацією до протиправної діяльності залучений особовий склад МВГ, особи з числа керівного складу управління оборонного планування штабу КПС ЗС України, а також ряд цивільних осіб, за посередництва яких військовослужбовці, з відома та дозволу військового керівництва, залучаються до господарської та підприємницької діяльності, інших робіт, не пов`язаних з військовою службою, під час бойових чергувань.

Досудовим розслідуванням установлено, що підлеглий особовий склад з числа військовослужбовців мобільних вогневих груп отримують грошове забезпечення (винагороду) на підставі: вимог бойового наказу (-ів) командувача угруповання сил і засобів Повітряних Сил Збройних Сил України, бойових розпоряджень УС і З ПС ЗС України; журналу (-ів) ведення бойових дій; наказу (-ів) начальника штабу заступника командувача УС і З ПС ЗС України «Про призначення сил і засобів для посилення протиповітряного прикриття військового містечка №1», рапорту (-ів) заступника начальника Центру оборонного планування та ресурсного забезпечення ОКП УС і З ПС ЗС України безпосереднього керівника мобільними вогневими групами КПС ЗС України, довідок тощо.

06.03.2026 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 68 361 доларів США;

- грошові кошти в сумі 13 604 доларів США;

- грошові кошти в сумі 2200 ЄВРО;

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи, що вилучені в ході проведення обшуку грошові кошти мають у кримінальному провадженні значення речових доказів, з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження виникла необхідність у накладенні на вказане майно арешту, а тому, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак попередньо суду надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання, а також надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність. Клопотання підтримав у повному обсязі.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про причини неприбуття суд не повідомив, тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у його відсутність.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність учасників процесу, відповідно до вимог частини першої та другої статті 172 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що вищезазначене майно являється джерелом доказів, при дослідженні яких необхідно буде встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, а також в подальшому виникне необхідність у проведенні ряду експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на речі, які вилучені 06.03.2026, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вони мають значення речового доказу та доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було виявлено та вилучено:

- грошові кошти в сумі 68 361 доларів США;

- грошові кошти в сумі 13 604 доларів США;

- грошові кошти в сумі 2200 ЄВРО;

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя