КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/3384/2026 Категорія: ч. 1 ст. 286 КК України
ЄУН: 758/716/25 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002499за обвинуваченням

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Вірменія, громадянина України, з вищою освітою, працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

УхвалоюПодільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2025 року задоволено клопотання потерпілої, звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження - закрито.

Процесуальні витрати: 3183,60 грн. за проведення фототехнічної експертизи та 3183,60 грн. за проведення автотехнічної експертизи віднесено на рахунок держави.

Цією ж ухвалою вирішено питання долі речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині вирішення питання стягнення процесуальних витрат, прокурор просить змінити ухвалу в частині вирішення питання процесуальних витрат за проведення судових експертиз, стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта під час досудового розслідування у розмірі 3183,60 грн., за проведення судової авто-технічної експертизи та у розмірі 3183,60 грн. за проведення фототехнічної експертизи. У решті ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не застосував закон, який підлягав застосуванню, оскільки в порушення норм процесуального права, суд при ухвалені судового рішення не вирішив питання щодо процесуальних витрат.

Так, відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування № 0002499, який було скеровано до суду разом з обвинувальним актом 14 січня 2025 року під час досудового розслідування проводилася авто-технічна експертиза та фототехнічна експертиза. Відповідно до змісту обвинувального акту процесуальні витрати на проведення авто-технічної експертизи складають 3183,60 грн., а на проведення фототехнічної експертизи становлять 3183,60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Таким чином, як наголошує апелянт, підстава, на якій було закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , не реабілітує його і не звільняє від сплати процесуальних витрат за проведення експертиз, без яких і саме примирення та звільнення від кримінальної відповідальності не було б можливим.

Як вважає прокурор, вирішивши питання щодо процесуальних витрат, суд не виконав вимоги ч. 1 ст. 126 КПК України та ч. 2 ст. 124 КПК України, а тому вважає наявні підстави для зміни судового рішення відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, в частині вирішення процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Потерпіла повідомлялись про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явились.

Враховуючи позицію учасників апеляційного розгляду, зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності потерпілої.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, додатково вказавши, що питання примирення було вирішено ще до призначення та проведення вказаних експертиз, однак, слідчий не прийняв їхню позицію, обвинуваченого, який підтримав позицію захисника, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у тому, що 8 листопада 2024 року приблизно о 14.02 год. ОСОБА_8 , керуючи технічно-справним автомобілем «Honda Civic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Газопровідній зі сторони Великої кільцевої дороги в бік проспекту Європейського Союзу в місті Києві. У цей час по вказаній ділянці проїзної частини в попутному для ОСОБА_8 напрямку рухався автомобіль «BMW Х5» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який виконував обгін по смузі зустрічного руху, в той час, коли автомобіля «Honda Civic» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 перебував у своїй смузі руху. Рухаючись у вказаному напрямку, водій автомобіля «Honda Civic» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_8 , будучи неуважним до змін на проїзній частині, перед початком виконання маневру обгону не переконався в безпеці своїх дій, виїхав у смугу зустрічного руху, де в цей час рухався автомобіль «BMW Х5» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , в результаті чого відбулось зіткнення. Під час руху водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3(6), 10.1, 14.2 (а) Правил дорожнього руху України: п.1.3 Правил дорожнього руху України: (учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими); п.1.5 Правил дорожнього руху України: (дія або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальної шкоди...); п.2.3(б): для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 10.1. Правил дорожнього руху України: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 14.2 (а). Правил дорожнього руху України: перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_8 виразились в тому, що він, рухаючись по вищевказаній проїзній частині, проявив неуважність, не переконався в тому, що жоден з водіїв, які рухаються за ним, не розпочали обгону, здійснив виїзд на зустрічну смугу для виконання маневру обгону та створив перешкоду автомобілю «BMW Х5» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 . Внаслідок чого на зустрічній смузі для обох водіїв відбулось зіткнення автомобілів «BMW Х5» реєстраційний номер НОМЕР_2 та «Honda Civic» реєстраційний номер НОМЕР_1 . В результаті чого автомобіль та «Honda Civic» реєстраційний номер НОМЕР_1 в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини в лісову зону, де відбувся наїзд на дерева.

Місце дорожньо-транспортної пригоди - проїжджа частина вулиці Газопровідної, неподалік електроопори міського освітлення № 7, рахуючи від перехрестя вулиць Газопровідної та Великої кільцевої дороги, що територіально відноситься до Подільського району міста Києва.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_12 отримала, згідно з висновком судово-медичної експертизи № 042-2053-2024 від 23 грудня 2024 року, наступні тілесні ушкодження: «закрита травма правого колінного суглобу: перелом латерального (зовнішнього) виростку правої великогомілкової кістки. Вказане тілесне ушкодження відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. Виявлене ушкодження не має ознак небезпеки для життя. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупим(ми) предметом(ми), що могло бути при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, при зіткненні його з перешкодою), за умов зазначених у постанові, за давністю може відповідати вказаному терміну.»

Порушення вимог пунктів: 10.1 та 14.2(a) Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні потерпіла заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з їхнім примиренням та повним відшкодуванням завданої шкоди.

Захисник та обвинувачений клопотання потерпілої підтримали та просили задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає задоволенню.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_8 у зв`язку з примиренням з потерпілою, судом враховано, що ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, на підставі ст. 12 КК України, злочин вчинив вперше, на даний час примирився з потерпілою та відшкодував завдані збитки в повному обсязі.

Питання процесуальних витрат судом вирішено шляхом віднесення витрат за проведення судових експертиз у розмірі 3183,60 грн. та 3183,60 грн. за рахунок державного бюджету.

Прокурором в апеляційній скарзі не заперечується правильність звільнення ОСОБА_8 на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Однак, прокурор не погоджується з рішенням суду в частині вирішення питання процесуальних витрат. Колегія суддів вважає доводи прокурора слушними.

Так, відповідно до ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

З постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду № 342/1560/20 від 29 вересня 2021 року вбачається, що закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим є нереабілітуючою підставою, тому у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а ухвала суду на підставі ст. 409 КПК України підлягає зміні в частині розподілу судових витрат, які підлягають стягненню з ОСОБА_8 .

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2025 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 286 КК України - змінити:

Стягнути з ОСОБА_8 в дохід держави 3183,60 грн. за проведення фототехнічної експертизи та 3183,60 грн. за проведення автотехнічної експертизи.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4