Справа № 496/1693/26
Провадження № 1-кс/496/342/26
У Х В А Л А

04 березня 2026 року м. Біляївка

Слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка Одеської області клопотання начальника СД ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № №0000004 від 13.01.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання.

Дізнавач вказує, що 28.02.2026 до чергової частини відділення поліції №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт від працівника УПП в Одеській області ОСОБА_4 , про те, що 28.02.2026 приблизно о 14 год. 10 хв., під час несення служби за адресою: Одеська обл., Одеський р-н., с. Міжлиманське, 152 км., вул. Балтська дорога, напроти буд. 152 зупинено автомобіль марки "Volkswagen"д.н.з. НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено шприц з прозорою рідиною зовні схожою на наркотичну.

Слідчим СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, ОСОБА_6 , 28.02.2026, за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Міжлиманське вулиця Балтська дорога, 152, проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено: шприц з прозорою рідиною, що упаковано в сейф пакет серії CRI1202614.

З урахуванням положень ст. 98 КПК України, вищезазначене вилучене майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до постанови начальника СД відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , визнано речовими доказами, адже воно зберегло на собі сліди скоєння кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, які необхідно відшукати шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та відповідних судових експертиз.

В судове засідання дізнавач, прокурор не прибули, просили розгляд клопотання проводити за їх відсутності, про що зазначено в клопотанні, були повідомлені належним чином.

До судового засідання власник майна ОСОБА_5 не з`явився, був повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (ст. 131 КПК України).

Чинний КПК України допускає застосування заходів забезпечення кримінального провадження із значними обмеженнями. Не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ст. 132 КПК).

Згідно з ч.1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК. Доказування полягає у збиранні, перевірці, оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (ч.2 ст. 91 КПК України). Згідно зі ст. 92 КПК України обов`язок доказування за загальним правилом покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Згідно з ч.1 ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей відносно обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор, проводять огляду місцевості, приміщення, речей і документів.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України при проведенні огляду дозволяється лише вилучення речей і документів, що мають значення для кримінального провадження і речей, вилучених з обігу.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у цього Кодексу.

Так, ч. 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що воно відповідає вимогам ст. 170 КПК України, доказове значення вилучених предметів знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, тому клопотання підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи необхідність збереження речових доказів, для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, передачі, відчуження, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати заборону відчуження, користування та розпорядження.

Керуючись ст.ст. 170-173,175 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника СД ВП №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № №0000004 від 13.01.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, на прозору рідину в шприці, що упаковано в сейф пакет серії CRI1202614, яку вилучено 28.02.2026, в ході огляду місця події, за адресою:, АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1