Справа № 521/1668/26
Номер провадження:1-кс/521/1061/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000099 від 14.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000099 від 14.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що В провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000099 від 14.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301 КК України за фактом, що на території Хаджибейського району м.Одеси невстановлена особа займається розповсюдженням матеріалів порнографічного характеру.

В ході досудового розслідування встановлено, що до вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Так під час санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 26.02.2026 було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон марки Samsung Galaxy S23, чорного кольору, модель SM-S911W, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який було упаковано до сейф-пакету №NPU6078781;

- Мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24 ULTRA, чорного кольору, модель SM-S928N, з мобільним номером телефону НОМЕР_3 imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , який було упаковано до сейф-пакету №NPU6078782;

- Мобільний телефон марки Samsung Galaxy S23, чорного кольору, модель SC-51D, imei 1: НОМЕР_6 imei 2: НОМЕР_7 , який було упаковано до сейф-пакету №NPU5729206;

- Ноутбук марки HP сірого кольору, s/n: 5CD032KJTC, який було упаковано до сейф-пакету №QHY0176640.

Постановою слідчого від 26.02.2026 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою для накладення арешту на майно, відповідно до ч.2 ст.170 КПК України є збереження речових доказів.

Слідчий ОСОБА_3 надав до суду заяву відповідно до змісту якої, просив розгляд клопотання здійснити за відсутності його та прокурора, клопотання підтримав, просив задовольнити. Крім того, просив долучити до матеріалів клопотання витяг з ЄРДР від 04.02.2026 року та постанову про перекваліфікацію складу кримінального правопорушення від 04.02.2026 року за ч.3 ст.301 КК України.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , надав до суду заяву відповідно до змісту якої просив розгляд клопотання здійснити за його відсутності. Згідно письмових заперечень проти клопотання зазначив, що в клопотанні не має жодного доказу чи інформації, яка підтверджує причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, зміст клопотання не відповідає матеріалам, які обґрунтовують клопотання, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання просив відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що слідчий своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

При цьому слідчий суддя відхиляє посилання адвоката про відсутність доказівпричетності власника майна до вчинення кримінального правопорушення, оскільки відповідно до вимог КПК України арешт майна може бути накладений на майно не тільки підозрюваного та обвинуваченого, а і на майно інших фізичних осіб, якщо майно може бути речовим доказом у кримінальному провадженні. Мобільні телефони та ноутбук є такими пристроями, що наявна у них інформація може бути отримана у наслідок їх огляду, у випадку необхідності проведенням відповідної судової експертизи, що потребує певного часу. Тимчасове обмеження права власності на майно його власника виправдано потребами досудового розслідування.

Що стосується посилання сторони захисту, що відповідно до витягу з ЄРДР досудове розслідування здійснюється за ч.1, а не за ч.3 ст.301 КК України, то під час розгляду клопотання слідчого слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000099 від 14.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.301 КК України. Постановою слідчого від 04.02.2026 року правова кваліфікація у кримінальному провадженні змінена з ч.1 на ч.3 ст. 301 КК України, відповідні відомості внесені до ЄРДР..

Відповідно до п.4 ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання слідчого про арешт майна із забороною користування, розпорядження та відчуження, приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження майном.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно 26.02.2026 року під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , :

- Мобільний телефон марки Samsung Galaxy S23, чорного кольору, модель SM-S911W, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , який було упаковано до сейф-пакету №NPU6078781 та належить ОСОБА_5 ;

- Мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24 ULTRA, чорного кольору, модель SM-S928N, з мобільним номером телефону НОМЕР_3 imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 , який було упаковано до сейф-пакету №NPU6078782 та належить ОСОБА_5 ;

- Мобільний телефон марки Samsung Galaxy S23, чорного кольору, модель SC-51D, imei 1: НОМЕР_6 imei 2: НОМЕР_7 , який було упаковано до сейф-пакету №NPU5729206 та належить ОСОБА_5 ;

- Ноутбук марки HP сірого кольору, s/n: 5CD032KJTC, який було упаковано до сейф-пакету №QHY0176640 та належить ОСОБА_5 .

Заборонити розпоряджатись та користуватись зазначеним майном до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1