Справа № 372/1695/26
Провадження № 1-кп-254/26
В И Р О К

іменем України

27 березня 2026 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 28.05.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянина України, одруженого, пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Обухів Київської області, громадянина України, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 4 статті 111-1 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

04.04.2008 у місті Міас Челябінської області рф зареєстровано російський суб`єкт господарювання «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» (ІПН рф ). Засновниками вказаного російського суб`єкту господарювання виступили: громадянин України ОСОБА_6 (частка капіталу 88%) та громадяни рф ОСОБА_8 (частка капіталу 6%), ОСОБА_9 (частка капіталу 6%). Посаду керівника «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» з 04.04.2008 безперервно обіймає ОСОБА_9 . При цьому до фактичного управління вказаним вище російським товариством залучено його найбільшого засновника ОСОБА_6 , а також за ініціативи останнього - його особистого помічника громадянина України ОСОБА_7 . Вказані особи на постійній особі проживали на території України (міста Обухів Київської області), а до управління «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» були залученні дистанційно.

Так, участь ОСОБА_6 в господарській діяльності російського «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» полягала у: наданні ОСОБА_9 управлінських вказівок (в т.ч. через ОСОБА_7 ); ініціюванні проведенні нарад та участі у них; контролі за фінансовою діяльністю російського товариства, звітами відвантаження товарів, графіками оплати; контролі за планами продажів; отриманням звітів про фінансові результати товариства (з розбивкою по регіонам рф). Роль ОСОБА_7 в господарській діяльності російського «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» полягала у: наданні від імені ОСОБА_6 управлінських вказівок ОСОБА_9 ; контролі від імені ОСОБА_6 за фінансовою діяльністю російського товариства, звітами відвантаження товарів, графіками оплати; організації отримання ОСОБА_6 грошових коштів від діяльності належного йому «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП».

«ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» на території рф займалось продажем автомобільних запчастин та аксесуарів під брендами «AT», «PROFiT», «LAVITA» та «RS».

Упродовж 2008-2021 років «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» провадило власну господарську діяльність на території рф за основним російським «ОКВЭД-2» «45.31.1, Торговля оптовая автомобильными деталями, узлами и принадлежностями, кроме деятельности агентов», окрім іншого, у взаємодії з російськими органами державної влади, належними російській федерації установами, підприємствами та організаціями.

24.02.2022 російською федерацією (в т.ч. з території раніше анексованого АР Крим) здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час продовжує тривати.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено і діє на даний час.

Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою рф, а також установлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема Резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти рф та ін.)».

Так, внаслідок розпочатої збройної агресії рф проти України відбулася тимчасова окупація невід`ємної частини України частин Донецької, Луганської, Запорізької, Херсонської областей, а в подальшому незаконна анексія цих територій України, що є формами триваючої підривної діяльності з боку рф проти України на шкоду її суверенітетові та територіальної цілісності.

15.03.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо встановлення кримінальної відповідальності за колабораційну діяльність» від 03.03.2022 № 2108-IX, яким Розділ І Особливої частини Кримінального кодексу України доповнено ст. 111-1 «Колабораційна діяльність», частиною 4 якої встановлено кримінальну відповідальність за передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та/або провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Відповідно до ст.ст. 65, 68 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Про вказані вище обставини було достеменно відомо громадянам України ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , іншим невстановлених на теперішній час особам, з числа засновників та співробітників російського «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП».

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 01.05.2022 року, у громадянина України ОСОБА_6 , який перебував на території міста Обухів Київської області (більш точного місця в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося), був як найбільший засновник російського суб`єкта господарювання «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» залучений до його фактичного управління, будучи обізнаним про триваючу збройну агресію рф проти України (в тому числі про факт повномасштабного вторгнення на територію України), введену Законом України від 03.03.2022 № 2108-IX кримінальну відповідальність за колабораційну діяльність (в т.ч. за провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором), переслідував ідеї власного збагачення, маючи фактичну можливість припинити діяльність підконтрольного собі товариства (або припинити брати участь в його управлінні), виник умисел на вчинення умисних дій, спрямованих на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, шляхом продовження господарської діяльності підконтрольного собі російського суб`єкту господарювання «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» (ІПН рф ).

Розуміючи, що через власну зайнятість одноосібно він не зможе досягти поставленої мети, ОСОБА_6 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, вирішив залучити до її реалізації свого особистого помічника громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У подальшому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 деталі розробленого ним злочинного плану, а він у свою чергу, діючи умисно та добровільно, перебуваючи на території міста Обухів Київської області (більш точного місця в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося), переслідуючи ідеї власного збагачення, погодився взяти у ньому участь, та в них виник умисел на вчинення за попередньою змовою групою осіб умисних дій, спрямованих на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_7 , перебуваючи на території міста Обухів Київської області (більш точного місця в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося), організували продовження здійснення російським «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» (ІПН рф ) протягом травня 2022 року - грудня 2024 року господарської діяльності в правовому полі рф. При цьому господарська діяльність «ООО «АВТО ТЕХНОЛОДЖИ ГРУПП» здійснювалась у взаємодії, окрім іншого, з: російським підсанкційним банком з державною часткою власності «ПАО «БАНК ВТБ» (ІПН рф ); російським підсанкційним «ПАО «РОСТЕЛЕКОМ» (ІПН рф ), який має державну частку власності; російським підсанкційним банком з державною часткою власності «ПАО «СБЕРБАНК РОССИИ» (ІПН рф ); російською підсанкційною страховою компанією з державною часткою власності «ПАО СК «РОСГОССТРАХ» (ІПН рф ); «ГОСУДАРСТВЕННОЕ БЮДЖЕТНОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ ЗДРАВООХРАНЕНИЯ «ГОРОДСКАЯ БОЛЬНИЦА №1 ОСОБА_10 МАВРИЦКОГО Г. МИАСС» (ІПН рф ); «ОТДЕЛЕНИЕ ФОНДА ПЕНСИОННОГО И СОЦИАЛЬНОГО СТРАХОВАНИЯ РФ ПО ЧЕЛЯБИНСКОЙ ОБЛАСТИ» (ІПН рф ); «ФЕДЕРАЛЬНОЕ КАЗЕННОЕ УЧРЕЖДЕНИЕ «УГОЛОВНО-ИСПОЛНИТЕЛЬНАЯ ИНСПЕКЦИЯ ГЛАВНОГО УПРАВЛЕНИЯ ФЕДЕРАЛЬНОЙ СЛУЖБЫ ИСПОЛНЕНИЯ НАКАЗАНИЙ ПО ЧЕЛЯБИНСКОЙ ОБЛАСТИ» (ІПН рф ); російськими підсанкційними суб`єктами господарювання «ООО «ЯНДЕКС» (ІПН рф ), «АО «АЛЬФА-БАНК» (ІПН рф ), «АО «ИРКУТСКИЙ РЕЛЕЙНЫЙ ЗАВОД» (ІПН рф ); «АО «ПФ «СКБ КОНТУР» (ІПН рф ).

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , протягом травня 2022 року - грудня 2024 року, діючи умисно та протиправно, за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_7 , перебуваючи на території міста Обухів Київської області (більш точного місця в ході проведення досудового розслідування встановити не вдалося), усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, будучи обізнаними про триваючу збройну агресію рф проти України (в тому числі про факт повномасштабного вторгнення на територію України), введену Законом України від 03.03.2022 № 2108-IX кримінальну відповідальність за колабораційну діяльність (в т.ч. за провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором), переслідували ідеї власного збагачення, маючи фактичну можливість припинити діяльність підконтрольного собі товариства (або припинити брати участь в його управлінні), з метою реалізації раніше виниклого в них злочинного умислу, здійснили умисні дії, спрямовані на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за 2 статті 28, частиною 4 статті 111-1 КК України, оскільки вони вчинили умисні дії, спрямовані на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, за попередньою змовою групою осіб.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачені просили затвердити угоди про визнання винуватості і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання. Захисники підтримали.

Судом встановлено, що 19 березня 2026 року між прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора, з одного боку, та обвинуваченими, з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоди про визнання винуватості.

Згідно з даними угодами прокурор та обвинувачені дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України, обвинувачені беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачені повинні понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років для ОСОБА_6 , на чотири роки для ОСОБА_7 , із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням від відбування покарання з іспитовим строком і покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, а також з позбавленням права на строк десять років обіймати керівні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в суб`єктах господарювання, створених за законодавством України. Обвинувачені дали згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченим.

Окрім того, обидва обвинувачені з власної ініціативи та добровільно, усвідомлюючи правові наслідки, зобов`язались впродовж 15 (п`ятнадцяти) днів після набрання законної сили вироком суду зробити внесок (у тому числі забезпечити перерахування третіми особами) у розмірі по 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень кожний на банківський рахунок Управління 2 корпусу Національної гвардії України «Хартія» МВС України (військова частина НОМЕР_1 ), , IBAN UA29 2110 0, в ДКСУ у м. Києві, МФО 820172. Сторони погодились, що зазначені внески є проявом щирого каяття.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даних угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачені в судовому засіданні підтвердили положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України, в обсязі обвинувального акту, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачені беззастережно визнали себе винуватими, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені повністю усвідомлюють зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнали себе винуватими, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цих угод.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченими є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили умисні дії, спрямовані на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, за попередньою змовою групою осіб, ці дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.28, ч.4 ст.111-1 КК України, за якою належить призначити обвинуваченим міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слід залишити без змін, оскільки в судовому засіданні прокурор вважав недоцільним продовження його дії.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Судові витрати відсутні.

У зв`язку із завершенням судового розгляду слід скасувати накладений в межах досудового розслідування ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року арешт майна у повному обсязі.

Речові докази документи слід залишити при матеріалах кримінального провадження, а інші речові докази слід залишити їх законним володільцям обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 березня 2026 року між прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 4 статті 111-1 Кримінального кодексу України.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19 березня 2026 року між прокурором першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора та ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 4 статті 111-1 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 4 статті 111-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права на строк десять років обіймати керівні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в суб`єктах господарювання.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового терміну трьох років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на Обухівський районний відділ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 4 статті 111-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права на строк десять років обіймати керівні посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в суб`єктах господарювання.

Відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового терміну двох років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_7 покласти на Обухівський районний відділ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області.

Скасувати накладений в межах досудового розслідування ухвалами слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 березня 2026 року арешт майна у повному обсязі.

Речові докази документи залишити при матеріалах кримінального провадження, інші речові докази залишити законним володільцям - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1