Справа № 128/3575/25
ВИРОК

Іменем України

09 березня 2026 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за № 0000106 від 02.08.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сосонка Вінницького району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища технічна, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого дорожнім працівником ТОВ «АГРОШЛЯХБУД», раніше несудимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , виготовивши підроблене посвідчення тракториста-машиніста всупереч встановленому законодавством порядку, 01.08.2025 приблизно о 13 годині 00 хвилин, рухаючись за кермом навантажувача «CASE» державний номерний знак НОМЕР_1 по автодорозі М-30, що в селищі Стрижавка Вінницького району Вінницької області, був зупинений інспекторами сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області у складі екіпажу «Жарт-53», які, згідно розстановки сил та засобів сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, перебували у зоні оперативного реагування, а саме - на території обслуговування відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області - селища Стрижавка Вінницького району Вінницької області для нагляду за безпекою дорожнього руху.

На вимогу інспекторів сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, відповідно до ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», пред`явити посвідчення тракториста-машиніста, на підставі якого ОСОБА_4 здійснював рух на зазначеному транспортному засобі, останній, достовірно знаючи про те, що відповідне навчання він не проходив, спеціальні іспити щодо отримання посвідчення тракториста-машиніста не здавав, усвідомлюючи, що право на керування даним транспортним засобом у встановленому законом порядку не набув, а також будучи обізнаним, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, бажаючи набути певних суб`єктивних прав, діючи з прямим умислом та спеціальною метою використання підробленого документа, надав на виконання законної вимоги для перевірки інспекторам сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області від 25.02.2021, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке видане 25.02.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень тракториста-машиніста, що перебувають в офіційному обігу на території України.

У бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке видане 25.02.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , фонові зображення лицьовоїта зворотної сторін (захисна сітка, мікротексту), штрихи вихідних даних, бланкових текстів, серії та номеру бланку нанесено за допомогою знакодрукуючого пристрою з електрофотографічним способом нанесення зображень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду пояснив, що він працює дорожнім працівником в ТОВ «АГРОШЛЯХБУД» і йому для виконання своїх функцій необхідно було посвідчення тракториста -машиніста, якого в нього не було. Навчатися для отримання такого документа та відкриття відповідної категорії у нього також не було часу; тому він вирішив знайти оголошення на «ОLX». Тому, ще в 2021 році він зробивши замовлення та отримавши НП бланк посвідчення, вніс в нього свої анкетні дані і використовував на роботі. Однак, літом 2025 року, коли їхня бригада працювала в смт. Стрижавка Вінницького району Вінницької області біля кар`єру, він був зупинений інспектором поліції, який перевіривши його посвідчення, виявив в подальшому підробку. Про скоєне він дуже жалкує, запевняючи суд у неповторенні подібного, готовий нести відповідальність за вчинене.

За згодою обвинуваченого, прокурора, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, наявності чи відсутності речових доказів та судових витрат, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст. 377 КПК України, суд діє в межах висунутого обвинувачення.

В силу п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше несудимий, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, позитивно характеризується за місцем проживання, кається у вчиненому, вину визнав, в дебатах висловив щирий жаль з приводу вчинених ним дій та осуд своєї поведінки; класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, поведінку під час та після вчинення протиправних дій, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до переконання про призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкції статті у виді штрафу.

Крім того, призначення даного виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України, а також підлягає до зняття арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2025.

Суд відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України стягує з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у загальній сумі 4 457 грн 00 коп.

До вступу вироку суду в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирається.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що частиною першою статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Тому, зважаючи на приписи абзацу третього пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК, згідно з якими у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема, початок строку відбування покарання, суд вважає за необхідне зазначити, що строк відбування кримінального покарання у виді штрафу слід рахувати саме з дня набрання вироком законної сили.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 373, 374, 394, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн 00 коп.

Строк відбування призначеного покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

До вступу вироку в законну силу міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирається.

Речові докази, в межах кримінального провадження за № 0000106 від 02.08.2025, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке видане 25.02.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , яке поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1249524 знищити. Скасувати арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2025 (справа № 127/24390/25) на майно, вилучене під час огляду 01.08.2025, в рамках кримінального провадження № 00000106 внесеного до ЄРДР 02.08.2025, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке видане 25.02.2021 ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_4 , яке поміщено до спеціального пакету НПУ CRI 1249524.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у даному кримінальному провадженні у загальні сумі 4 457 грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_7