Справа № 524/3492/26
Провадження № 1-кс/524/790/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованого 27.03.2026 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000175 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000175, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 26.03.2026 року у гр.. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності понятих, а саме: мобільний телефон «moto g (60)» IMEL1 НОМЕР_1 , IMEL2 НОМЕР_2 , з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який 27.03.2026 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, власником якого є ОСОБА_4 , з позбавленням права володіння, користування, відчуження та після проведення експертиних дослідджень повернути власнику.

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити, про що надав відповідну заяву.

Власник ОСОБА_4 у судове засідання не прибув, причини не повідомив.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.

У ч. 1 - 4 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У ч. 5 ст. 171 КПК України зазначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги те, що досудовим слідством для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, усунення протиріч під час досудового розслідування та перевірки дійсності встановлених обставин, для кваліфікації правопорушення, так і для вирішення питання про притягнення певних осіб до відповідальності, у тому числі для/та з метою використання в подальшому для проведення слідчих дій по встановленню обставин вчинення злочину, проведення відповідних експертних досліджень, слідчий суддя дійшов висновку, що, за наявності наведених обставин, сукупності підстав та розумних підозр, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 26.03.2026 року у гр.. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в присутності понятих, а саме: мобільний телефон «moto g (60)» IMEL1 НОМЕР_1 , IMEL2 НОМЕР_2 , з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який 27.03.2026 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, власником якого є ОСОБА_4 , з позбавленням права володіння, користування, відчуження.

Вищевказане майно, залишити на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Кременчук вул. 29 Вересня, буд. 6.

Зобов`язати дізнавача після проведення огляду експертом повернути мобільний телефон «moto g (60)» IMEL1 НОМЕР_1 , IMEL2 НОМЕР_2 , з номером мобільного телефону НОМЕР_3 власнику ОСОБА_4 , повідомивши про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: