Справа № 183/2579/26
№ 1-кс/183/438/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_5 , погоджено прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Луганської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 21.05.2025 року, за підозрою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Луч Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

до слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання, в якому слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави та на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого на цей час продовжено шляхом прийняття відповідних Законів на підставі Указів Президента України.

Так, не пізніше травня 2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити за об`єктивних причин не виявилося можливим, ОСОБА_7 , будучи громадянином України, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії, яка розпочалась приблизно о 05 годині ранку 24.02.2022 повномасштабним російським військовим вторгненням на територію України, метою якого є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України, усвідомлюючи російську агресію проти України, з метою переслідування своїх особистих інтересів, перебуваючи на тимчасово окупованій території міста Алчевськ, Луганської області, маючи умисел на зайняття посади в незаконно створених правоохоронних органах окупаційної влади на території міста Алчевськ, Луганської області, та реалізуючи його, вступив в злочинну змову з представниками так званої «лнр», які підконтрольні державі-агресору рф, отримавши від них пропозицію на зайняття посади в незаконному правоохоронному органі, а саме посади «виконуючого обов`язки Стаханово-Алчевського міжрайонного природоохоронного прокурора луганської народної республіки», розташованому на тимчасово окупованій території містаАлчевськ, Луганської області за адресою: Луганська область, містоАлчевськ, вул. Леніна, 48, в порушення вимог Конституції та Законів України добровільно, умисно та протиправно погодився на вказану пропозицію.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , не пізніше травня 2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити за об`єктивних причин не виявилося можливим, будучи громадянином України, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Алчевськ, Луганської області, діючи зі своїх особистих мотивів та бажання, погодився на пропозицію представників окупаційної адміністрації держави-агресора російської федерації та представників незаконних збройних формувань так званої «луганської народної республіки», умисно та протиправно, добровільно зайняв посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду «виконуючого обов`язки Стаханово-Алчевського міжрайонного природоохоронного прокурора луганської народної республіки», взявши на себе повноваження «здійснення повноважень працівника органів прокуратури луганської народної республіки».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обгрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

20.02.2026 повідомлення про підозру та повістки про виклик на 24, 25, та 26лютого 2026 року ОСОБА_7 вручено в порядку, передбаченому

ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також шляхом вручення її копії захиснику підозрюваного.

У зв`язку з неявкою на зазначені дати до слідчого, 05.03.2026

ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,підтверджується сукупністю доказів, які здобуті під час досудового розслідування, зокрема протоколами оглядів, допитами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, під час досудового розслідування були встановлені обставини, які вказують на вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатися на волі.

У зв`язку із повідомленням ОСОБА_7 про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчините інше кримінальне правопорушення, потребується застосування щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам:

1. переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 зареєстрована та мешкає на території, яка є тимчасово окупованою державою-агресором, а саме у м. Алчевськ Луганської області.

2. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що ОСОБА_7 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може здійснити вплив на свідків, а саме погрожувати свідкам, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали або будуть надавати під час досудового розслідування та в суді.

3. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, підтверджується тим, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, може вчинити інший однорідний злочин, або інші злочини, тим самим продовжити переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, у вчиненні якого останньому повідомлено про підозру.

Таким чином, в умовах воєнного стану на території України, такий підхід національних судів щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може породити позитивні прецеденти для належного покарання осіб, які вчинили тяжкі та особливо тяжкі злочини, що поміж іншого, не допустить негативного впливу на обороноздатність держави в умовах воєнного стану та підриву авторитету державних органів влади.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що місце реєстрації останнього - м. Алчевськ Луганської області, що наразі є тимчасово окупованою територією України та не підконтрольне українській владі.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити її до органу досудового розслідування, чи до суду на першу вимогу.

Зазначені ризики та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів підтверджується показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, вказаних в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні вказав про те, що відсутня можливість спілкування з ОСОБА_7 , тому залишив вирішення цього питання на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши докази додані до клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

20 лютого 2026 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 111-1 КК України, яку направлено в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, слідчий суддя вважає доведеним вказаний прокурором ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, яке віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, не прибув на виклики до слідчого три рази поспіль та не повідомляв органу досудового розслідування та Луганську обласну прокуратуру про причини неможливості прибуття, підозрюваного оголошено у розшук, станом на день розгляду клопотання не розшукано, не затримано. Дані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та фактично вже переховується від органів досудового розслідування та доводи слідчого в цій частині є доведеними.

При цьому слідчий суддя враховує, що як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, а обов`язки, про покладення (продовження) яких клопоче прокурор у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - бути у взаємозв`язку з ними. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Також є доведеним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про його наявність свідчить те, що ОСОБА_7 , знаходячись на волі, враховуючи режим воєнного стану та особливості вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, має можливість продовжити вчинювати вказаний злочини, вчинити інші подібні кримінальні правопорушення проти громадської безпеки, а так само інші кримінальні правопорушення.

Отже, з урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючі данні про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного або його виїзду з тимчасово окупованої території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошення у міжнародний розшук покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу та має бути підтвердженим відповідними відомостями. Зазначені висновки наведені у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13.

Прокурором у клопотанні вказано, що підозрюваний перебуває на території Луганської області, яке, на її думку, є тимчасово окупованою територією в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 1-1, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75.

Визначення тимчасово окупованої території України наведено в Законі України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII, із змінами, внесеними Законом № 2217-IX від 21 квітня 2022 року (надалі Закон № 1207).

Так, згідно з частиною 2 статті 1 Закону № 1207, окремі території України, що входять до складу Донецької та Луганської областей, є окупованими Російською Федерацією (у тому числі окупаційною адміністрацією Російської Федерації) починаючи з 7 квітня 2014 року. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях з цієї дати, визначено Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

П. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207, на який посилається слідчий, надає значення терміну тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, яким має керуватися уповноважений на це суб`єкт, надаючи тій чи іншій території статусу окупованої. Наведена норма не визначає межі такої території, оскільки визнання тимчасово окупованою територією України здійснюється в порядку п. 1, 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1207.

Також, викладення у п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207 визначення терміну «тимчасово окупована територія» не свідчить про наявність у прокурора або слідчого судді повноважень визначати межі, чи встановлювати факти тимчасової окупації збройними формуваннями російської федерації та окупаційними адміністраціями російської федерації території України. Такими повноваженнями після змін, внесених Законом № 2217-IX, в умовах воєнного стану наділені виключно Рада національної безпеки і оборони України, Президент України.

Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 12 травня 2022 року, затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75 не встановлює конкретні територіальні громади, які перебувають на тимчасово окупованій території України. Крім того, наведений Перелік має інформативний характер, виданий в межах повноважень Кабінету Міністрів України відповідно до постанови Кабінету 16 квітня 2022 року № 457 «Про підтримку окремих категорій населення, яке постраждало у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України», а не в порядку здійснення повноважень, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 3 Закону № 1207.

З пояснень свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що вказані свідки впізнали чоловіка, який знаходився у формі ОСОБА_7 .

З наведених доказів вбачається, що дійсно, наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на території Луганської області. Також, зазначені докази дають підстави вважати, що ОСОБА_7 співпрацює з окупаційною адміністрацією РФ, розташованою у Луганській області.

Указом Президента України від 7 лютого 2019 року № 32/2019 затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях.

Отже, з огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, доведення слідчим наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України, а також факту того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстави вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

З урахуванням тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи данні про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а отже клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, можливе після затримання особи, а слідчий суддя, суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до органу досудового розслідування, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого підозрюваного, обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Луч Луганської області, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Луганської обласної прокуратури ОСОБА_10 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1