Провадження № 1-кп/591/873/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого на підставі ч. 5 ст. 401 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України. Обвинувачений клопотання підтримав.

Прокурор заперечував проти клопотання захисника, оскільки ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України будучи умовно достроково звільненим від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та вчинив нове кримінальне правопорушення під час такого звільнення, у зв`язку з чим йому має призначатись покарання з застосуванням ст.71, 72 КК України.

Суд, заслухавши учасників судового провадження та перевіривши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 5 ст. 407 КК України у тому, що будучи військовослужбовцем, з метою тимчасового ухилення від військової служби, без поважних причин вчасно не з`явився на службу понад 3 доби.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.5 ст.407 КК України.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Згідно із ч.2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що підозрюваний, підтримуючи клопотання прокурора про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України, розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України, а також - наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

До клопотання стороною захисту додано згоду командира військової частини на подальше проходження служби ОСОБА_5 у військовій частині.

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 ч. 5 КК України, в період дії воєнного стану.

Щодо доводів прокурора про неможливість звільнення обвинуваченого, суд зазначає, що оскільки ч. 5 ст. 401 КК України є складовою Особливої частини, а її норми закріплюють правові підстави відмови держави від застосування негативних кримінально-правових заходів примусу щодо суб`єктів обмеженого переліку конкретно визначених суспільно небезпечних діянь очевидно вона являє собою спеціальний вид звільнення особи від кримінальної відповідальності, позаяк незастосування до особи негативних кримінально-правових наслідків вчинення суспільно небезпечного діяння на підставі ч. 5 ст. 401 КК України не ставиться у залежність від поведінки такої особи після прийняття судом рішення про її звільнення. Тому для застосування ч.5 ст.401 КК України достатньо наявності усіх складових, у ній перерахованих, оскільки прийняття такої норми було зумовлено «встановленням правових гарантій та механізмів повернення та продовження військової служби військовослужбовцям, які самовільно залишили військову частину або місце несення служби, але повернулися та висловили готовність належним чином виконувати свій військовий обов`язок». Впроваджуючи новий спеціальний вид звільнення від кримінальної відповідальності, передбачений ч. 5 ст. 401 КК України, національний законодавець опікувався не тільки і не стільки питанням належної кримінально-правової реакції на вчинення військовослужбовцями самовільного залишення військової частини або місця служби в умовах воєнного стану, скільки мав на меті створення нормативно-правових механізмів подолання негативних наслідків його поширення, пов`язаних з дестабілізацією стану кадрового забезпечення Сил оборони України. І такий підхід українського нормотворця можна вважати виправданим та об`єктивно обумовленим реаліями воєнної пори.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, прокурора та згоди командира військової частини, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, підозрюваний підлягає звільненню від кримінальної відповідальності з підстав визначених ч.5 ст. 401 КК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.284,285,286,288,314,370,371,372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0008984 стосовно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання ухвалою законної сили невідкладно прийняти/поновити ОСОБА_5 на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , а ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно, але не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 скасувати та негайно звільнити його з під варти.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1