Справа № 694/1079/24
Провадження № 1-кп/690/48/26
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

19 березня 2026 року м. Багачеве

Багачевський міський суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Багачевського міського суду Черкаської області клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Багачевського міського суду Черкаської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000041за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадженні в частині обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що відповідно обвинувального акту датою вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, є 11.08.2021 року. Водночас законами України від 13.07.2023 року № 3233-ІХ та від 23.08.2023 року № 3342-ІХ внесено зміни до ст. 190 КК України, які в своїй сукупності призвели до суттєвих змін, зокрема втрати чинності норм ст. 190 КК України, які діяли до 2023 року, пом`якшення відповідальності та поліпшення становища осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення.

Так, у зв`язку з виключенням з норм ч. 4 ст. 190 КК України ознак вчинення даного кримінального правопорушення «шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років» та внесення такого формулювання у нову норму, яка не діяла на час вчинення злочинів ч. 5 ст. 190 КК України, відповідно до ст.ст. 4, 5 КК України свідчить про втрату чинності норм ч. 4 ст. 190 КК України, які діяли станом на 2021 рік, та наявності підстав для закриття кримінального провадження в цій частині на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , повноваження якого підтверджуються ордером від 09.04.2024 року серії СА № 1082364, підтримав позицію свого підзахисного, вказавши, що наявні підстави для задоволення поданого клопотання.

Прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення поданого клопотання, вказавши, що воно не обґрунтоване, оскільки кримінальна протиправність і караність діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння, та жодної декриміналізації інкримінованого ОСОБА_3 діяння, яке кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, не відбулося.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора та заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників справи, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що наявні достатні підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого.

Судом встановлено, що за результатами досудового розслідування ОСОБА_3 , крім іншого, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах, за наступних обставин він маючи в приватній власності виробничі приміщення, які не являються об`єктом житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок з ґанком та підвалом, які являються об`єктом житлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи виниклий злочинний корисливий умисел, направлений на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння державними грошовими коштами виділеними для оплати за постачання електроенергії виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств електричної енергії із сонячного випромінювання за «зеленим» тарифом, у невстановлений досудовим розслідуванням час 30.03.2018 року, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 87 м. Звенигородка Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься в офіційному документі, а саме у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.11.2018 року № 381-18, про те, що належне йому на праві власності нежитлове приміщення будівлі виробничого приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , що він являється власником приватного домогосподарства, об`єкт житлової нерухомості з адресою: АДРЕСА_1 , не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо даного об`єкту не проводилась, подав його до відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» Звенигородський РЕМ, та в подальшому на підставі нього уклав договір від 28.03.2018 року № 3-7-27 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, за адресою: вул. В`ячеслава Липинського 25, м. Звенигородка Черкаської області, в якому власноручно виконав підпис від свого імені в рядку « ОСОБА_3 », в графі для підпису, таким чином засвідчивши достовірність викладених в поданих ним документах відомостей.

Він же, у невстановлений досудовим розслідуванням час 09.08.2019 року, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 87, м. Звенигородка Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, шляхом обману, достовірно знаючи про те, що інформація, яка міститься в офіційних документах, а саме: у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2018 року № 86411075; у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.11.2018 року № 86411075, про те, що належні йому на праві власності нежитлові виробничі приміщення за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , що він являється власником 2-х приватних домогосподарств (жилі будинки), об`єкт житлової нерухомості з адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо цих об`єктів не проводилась, подав їх до відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» Звенигородський РЕМ, та в подальшому на підставі них уклав договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а саме: договір від 07.08.2019 року № 3-5-10 за адресою: АДРЕСА_2 ; договір від 07.08.2019 року № 3-6-55 за адресою: АДРЕСА_3 , в яких власноручно виконав підпис від свого імені в рядку « ОСОБА_3 », в графі для підпису, таким чином засвідчивши достовірність викладених в поданих ним документах відомостей.

Він же, у невстановлений досудовим розслідуванням час 03.12.2020 року, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: вул. Героїв Небесної Сотні, 87, м. Звенигородка Черкаської області, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про те, що інформація яка міститься в офіційному документі, а саме у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.10.2020 року № 9238820, про те, що належне йому на праві власності житлове приміщення (єдиний майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 , фактично є також ще 1 будинком (будинок садибного типу) об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_4 , не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо цього об`єкту не проводилась, подав до відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» Звенигородський РЕМ, та в подальшому на підставі нього уклав договір від 30.11.2020 року № 3-7-41 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, а саме: за адресою: АДРЕСА_4 , в якому власноручно виконав підпис від свого імені в рядку « ОСОБА_3 », в графі для підпису, таким чином засвідчивши достовірність викладених в поданих ним документах відомостей.

Він же, у невстановлений досудовим розслідуванням час 11.08.2021 року, перебуваючи у приміщенні відокремленого структурного підрозділу «Звенигородські енергетичні мережі» ПАТ «Черкасиобленерго» за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, достовірно знаючи про те, що інформація яка міститься в офіційних документах, а саме витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07.04.2021 року № 131059891, про те, що належне йому на праві власності житлове приміщення (єдиний майновий комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 , фактично є також ще 1 будинком (житловий будинок) об`єкт житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_6 , не відповідає дійсності та така реєстрація права власності щодо цього об`єкту не проводилась, подав до відокремленого структурного підрозділу ПАТ «Черкасиобленерго» Звенигородський РЕМ, та в подальшому на підставі них уклав договір від 08.06.2021 року № 3-7-42 споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за адресою: АДРЕСА_6 , в якому власноручно виконав підпис від свого імені в рядку « ОСОБА_3 », в графі для підпису, таким чином засвідчивши достовірність викладених в поданих ним документах відомостей.

При цьому, ОСОБА_3 було достовірно відомо про те, що у наданих ним завідомо неправдивих офіційних документах, в яких вказано, що за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , насправді знаходиться нежитлове приміщення (виробниче приміщення), яке розділене на окремі приміщення, що підтверджується технічним паспортом за адресою: АДРЕСА_1 , та за адресами: АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , насправді знаходиться житлове приміщення (єдиний майновий комплекс), яке розділене на окремі приміщення, що підтверджується технічним паспортом за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи від 23.05.2023 року № 2.

У подальшому, на підставі наданих ОСОБА_3 завідомо неправдивих офіційних документів, він подавав заяви-повідомлення від 30.03.2018 року № 231/2-2; від 09.08.2019 року № 748/2-2; від 09.08.2019 року № 749/2-2, від 03.12.2020 року № 1292/2-2; від 11.08.2021 року № 574/2-2, у яких вказав недостовірну інформацію, що він являється власником 5-ти приватних домогосподарств за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_6 , та на підставі яких уклав із ТОВ «Черкасиобленерго» договори купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства від 01.01.2019 року № 1/18, від 12.08.2019 року № 8/19, від 12.08.2019 року № 7/19, від 15.12.2020 року № 5/20 та від 16.09.2021 року № 7/21.

На підставі укладених договорів ТОВ «Черкасиенергозбут» за адресами: вул. В`ячеслава Липинського, 25, 25/2, 25/3, м. Звенигородка Черкаської області, в період часу з липня 2019 року по травень 2023 року перераховано на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_3 , грошові кошти на загальну суму 2 304 489,57 грн., та за адресами: вул. В`ячеслава Липинського, 27/1, 27/2, м. Звенигородка Черкаської області, в період часу з липня 2019 року по травень 2023 року перераховано на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , який використовує ОСОБА_3 , грошові кошти на загальну суму 782 320,64 грн.

Із указаної суми грошових коштів, ОСОБА_3 незаконно заволодів, відповідно до висновку судової економічної експертизи від 09.11.2023 року № 1142/1281/23-23 грошовими коштами на суму 1 511 752,54 грн. та відповідно до висновку судової економічної експертизи від 09.11.2023 року № 1143/1282/23-23 грошовими коштами на суму 418 626,57 грн., що перераховані ПрАТ «НЕК «Укренерго» у якості збільшеної частки виробництва електроенергії, яка законодавчо передбачена в держбюджеті як витрати на фінансову підтримку гарантованому покупцеві для оплати електричної енергії за «зеленим тарифом», а в загальному незаконно заволодів грошовими коштами на загальну суму 1 930 379,11 грн., що у 1438 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, з урахуванням податкової соціальної пільги для 2023 року, у розмірі 1342 грн., тобто завдав державі, в особі ПрАТ «НЕК «Укренерго» матеріальну шкоду на вище вказану суму, що є особливо великим розміром.

Відповідно до змісту п. 4-1) ч. 1, ч. 7 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, крім іншого, в разі втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, шляхом постановлення відповідної ухвали з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 КПК України.

Диспозицією ч. 4 ст. 190 КК України, в редакції, яка діяла в період часу з 01.09.2001 року по 10.08.2023 року, передбачалась кримінальна відповідальність за шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, незмінна санкція якої передбачала покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Приписами п. 6 ч. 1 розділу І Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» від 13.08.2023 року № 3233-ІХ (далі Закон № 3233-ІХ), який набрав чинності 11.08.2023 року, статтю 190 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої ч. 4 ст. 190 КК України стала передбачати кримінальну відповідальність за шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а ч. 5 ст. 190 КК України за шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою.

Утім, ст. 190 КК України як у попередній, так і в новій редакції, передбачає кримінальну протиправність та караність шахрайства в особливо великих розмірах, а санкція (вид і розмір покарання) за нього не зменшилася, залишившись такою ж.

Фактично зміни в законі про кримінальну відповідальність щодо ст. 190 КК України полягали лише в тому, що тепер кримінальну відповідальність за шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах, передбачено вже не ч. 4, а ч. 5 ст. 190 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023 року № 3342-ІХ (далі Закон № 3342-ІХ), що набрав чинності 28.03.2024 року, та на який посилається обвинувачений ОСОБА_3 у своєму клопотанні, в новій редакції викладено санкцію ч. 1 ст. 190 КК України.

Положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України передбачено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Таким чином, зміни внесені Законами №№ 3233-ІХ, № 3342-ІХ до ст. 190 КК України не призвели ні до скасування кримінальної протиправності шахрайства, вчиненого в особливо великих розмірах, ні до пом`якшення кримінальної відповідальності або іншим чином поліпшення становища особи, яке його вчинила, а розміщення диспозиції складу кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 після 11.08.2023 року в ч. 5 ст. 190 КК України, пов`язане, насамперед, з нормотворчою технікою.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 25.11.2025 року в справі № 638/15060/18 та від 12.02.2026 року в справі № 947/8537/22.

З огляду на вказане, суд визнає безпідставними доводи обвинуваченого ОСОБА_3 щодо втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого йому діяння, яке за результатами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України, як наслідок, відсутні підстави для задоволення поданого ним клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 190 КК України, ст.ст. 110, 369-372, 375, 376, 392, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадженні в частині обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі п. 4-1) ч. 1 ст. 284 КПК України.

Копію ухвали суду вручити учасникам судового провадження.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали суду оголошено о 11 год. 20 хв. 23.03.2026 року.

Суддя ОСОБА_1