Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________
У Х В А Л А

26 березня 2026 року м. Рівне

Справа № 566/358/25

Провадження № 11-кп/4815/436/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні ? начальника Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Стара Носовиця Дубенського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, не депутата, не судимого, пенсіонера, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000001 від 01.01.2025 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 125 КК України (ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 18.12.2025 року кримінальне провадження № 0000001 від 01.01.2025 року в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 125 КК України закрито) за апеляційною скаргою прокурора Млинівського відділу Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Млинівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2026 року відносно ОСОБА_6 за ст. 118 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2026 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання 03 год. 40 хв. 01.01.2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк покарання у виді позбавлення волі, зараховано строк затримання та тримання під вартою з 03 год. 40 хв. 01.01.2025 року із розрахунку один день позбавлення волі за один день утримання ОСОБА_6 під вартою.

Продовжено раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 02 квітня 2026 року включно.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 06 січня 2025 року у справі № 566/1/25, на усе зазначене в ухвалі майно.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави на фінансування Рівненського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати, пов`язані із залученням експертів на проведення судових експертиз в сумі 44018 грн. 09 коп.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора на вирок суду першої інстанції від 02 лютого 2026 року відносно ОСОБА_6 за ст. 118 КК України на 26 березня 2026 року.

24 березня 2026 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 .

На підтвердження заявленого клопотання прокурор вказує на обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Вказує на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України (переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні), які виправдовують його тримання під вартою.

Наголошує, що враховуючи наявність вагомих доказів винуватості ОСОБА_6 саме у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, за який передбачена реальна міра покарання у виді позбавлення волі, останній з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне може переховуватись від суду, що узгоджується і позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», де зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, ОСОБА_6 може впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки проживає разом із ними в межах одного населеного пункту, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Зазначає, що вказане підтверджується і тим, що ОСОБА_6 безпосередньо після вбивства ОСОБА_10 умисно заподіяв тілесні ушкодження очевидцю вказаного злочину ОСОБА_11 .

Наголошує, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену ст. 23 КПК України процедуру безпосередності дослідження показань учасників кримінального провадження.

На думку прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не зможе запобігти настанню наявних ризиків та не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 днів без визначення застави в силу його обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення із застосовування насильства.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав клопотання, обвинуваченого, його захисника, які не заперечили проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши доводи клопотання і матеріали кримінального провадження в межах доводів клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з резолютивної частини оскарженого вироку, судом першої інстанції прийнято рішення стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 щодо продовження заходу забезпечення кримінального провадження ? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є складовою частиною вироку суду першої інстанції.

На даний час у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого судом апеляційної інстанції не прийнято рішення, визначене ч. 1 ст. 407 КПК України, за результатами розгляду поданої апеляційної скарги прокурора на вирок суду першої інстанції і до закінчення визначеного судом першої інстанції строку тримання під вартою обвинуваченого, в силу об`єктивних причин, кримінальне провадження не може бути розглянуте по суті з винесенням відповідного судового рішення.

За приписами ст. 131 КПК України запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положення п.п, 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України вказують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність вказаних ризиків, що висвітлено в ч. 2 ст.177 КПК України, з урахуванням обставин, перелічених нормою ч. 1 ст. 178 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження ? є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема, судовому розгляду.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

З аналізу положень ст.ст. 177, 183, 194, 197, 199 КПК України вбачається, що розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і продовжують існувати, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, тобто які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе і необхідне, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення обраного чи продовженого строку тримання під вартою. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що такі доводи є обґрунтованими.

Дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження в межах доводів клопотання, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому.

Зважаючи на те, що зазначені ризики не зменшилися та продовжують існувати, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім застосованого стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам, а також гарантувати належну процесуальну поведінку останнього, з урахуванням інкримінованого кримінального правопорушення проти життя і здоров`я особи, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, у випадку доведеності його вини, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню від суду, враховуючи положення ст. 23 КПК України, беручи до уваги наведені в клопотанні доводи прокурора, норми КПК України щодо загальних положень про запобіжні заходи, з метою запобігання спробам переховуватись від суду, впливати на свідків, для досягнення дієвості цього провадження, на думку колегії суддів, клопотання прокурора є таким, що підлягає до задоволення.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, з урахуванням наведеного обґрунтування в клопотанні, практики Європейського Суду продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження його прав, не суперечить ст. 5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки тяжкість злочину, перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, що може вимірюватись суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, виправдовує попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Обставин, які унеможливлють застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегією суддів не встановлено, і, зокрема, стороною захисту відповідних доказів не надано.

З огляду на викладене, на переконання колегії суддів, у контексті даного кримінального провадження тримання під вартою є доцільним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження, відтак колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, з врахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України, без права внесення застави.

Керуючись ст. ст. 331, 405 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ? задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів ? до 24 травня 2026 року включно без права внесення застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити прокурору, начальнику ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", іншим учасникам кримінального провадження ? для виконання та для відома, відповідно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3