УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.10.2025 року, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенська Миколаївської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого,

- якою задоволено подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду та встановлення адміністративного нагляду,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

засуджений ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду засудженого ОСОБА_7 .

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду, задоволеноподання адміністрації Державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_7 .

Постановлено ОСОБА_7 , засудженого 29.05.2024 року за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, та 30.12.2024 року за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, якому ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11.08.2025 року, у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 5 років 1 місяць і 7 днів, для проходження військової служби за контрактом.

Зобов`язано ОСОБА_7 невідкладно, але не пізніше 24 годин після набрання законної сили судовим рішенням про умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, прибути у супроводі Національної гвардії України до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для укладення контракту та проходження військової служби.

Постановлено останнім днем відбування кримінального покарання засудженим ОСОБА_7 , вважати день його передачі до підрозділів Національної гвардії України для доставляння до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Встановлено до засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративний нагляд строком на один рік, встановивши на час адміністративного нагляду такі обмеження:

1.заборонити перебування за межами місця дислокації військової частини, з якою укладено контракт та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром;

2.заборонити виїзд в особистих справах за межі дислокації військової частини та місця перебування, визначеного безпосереднім командиром, без дозволу командира військової частини, з якою укладено контракт.

Контроль здійснення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_7 покласти на командира військової частини, в якій останній буде проходити службу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що наразі відсутні законні підстави для задоволення подання адміністрації державної установи «Казанківська виправна колонія (№93)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 для проходження військової служби, оскільки під час проведення ВЛК не враховано наявність у засудженого захворювання, яке відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, може бути перешкодою для військової служби, що в свою чергу свідчить про поверхове проведення його огляду. Відтак, за наявності захворювання, звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України та укладення з ним відповідного контракту для проходження військової служби може становити загрозу для особового складу відповідної військової частини.

Вказує, що судом при розгляді клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України взято до уваги лише характеристику ДУ «Казанківська ВК № 93» від 25.09.2025 щодо нього, однак не враховано характеристику з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». Відповідно до якої ОСОБА_7 підтримує традиції кримінальної субкультури, прагне до статусу лідера негативної спрямованості в злочинній ієрархії, поводить себе цинічно та зухвало, на заходи виховного впливу та зауваження представників адміністрації реагує негативно, на критику реагує агресивно.

Згідно висновку оцінки ступеню виправлення засудженого ОСОБА_7 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім, ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній, заходи реалізації індивідуальної програми соціально- виховної роботи виконані частково. Також ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку як схильний до злісної непокори законним вимогам персоналу установи та здійснення дій, що дезорганізують роботу установи. Відповідно до довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_7 вбачається, що останній з 13.10.2023р. не мав жодного заохочення, натомість систематично порушував правила внутрішнього розпорядку у зв`язку із чим 22 рази до нього застосовувалися дисциплінарні стягнення. Вищевказане свідчить про відсутність у засудженого ОСОБА_7 дисциплінованості, а також намірів дотримання ним встановлених правил поведінки та ставить під сумнів подальше належне виконання бойових завдань у військовій частині та його підкорення наказам командирів. З урахуванням вказаного є всі підстави вважати, що бажання ОСОБА_7 стати на захист Батьківщини є способом уникнення від призначеного судом покарання за вчинення низки злочинів, а тому відсутні підстави для задоволення подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого

Обставини встановлені судом першої інстанції.

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_7 .

Ухвалою суду задоволено подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_7 . Постановлено ОСОБА_7 , засудженого 29.05.2024 року за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, та 30.12.2024 року за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, якому ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11.08.2025 року, у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 5 років 1 місяць і 7 днів, для проходження військової служби за контрактом.

Задовольняючи подання суд дійшов до висновку, воно є обґрунтованим оскільки ОСОБА_7 виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначених ст.215 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Обставини встановлені апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, на підтримку вимог апеляційної скарги, думку засудженого, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Наведених вимог суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

Задовольняючи подання ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та встановлення адміністративного нагляду стосовно засудженого ОСОБА_7 суд своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 , який виявив бажання проходити військову службу за контрактом, відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначених ст.215 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є засудженим, стосовно якого відповідно до приписів ст. 81-1 КК України можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби.

Відповідно до ст. 537 ч. 1 п. 2 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року в Україні з 24.02.2022 року введений воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Згідно зі ст. 81-1 КК України, під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбачене цією статтею, не застосовується до осіб, засуджених за вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, засуджених за вчинення умисного вбивства двох або більше осіб, або вчиненого з особливою жорстокістю, або поєднаного із зґвалтуванням або сексуальним насильством, або особливо тяжких корупційних кримінальних правопорушень чи засуджених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 152-156-1, 258-258-6, частиною четвертою статті 286-1, статтею 348 цього Кодексу, а також до засуджених осіб, які згідно з підпунктом 1 пункту 3 примітки до статті 368 цього Кодексу займали особливо відповідальне становище.

У разі застосування судом умовно-дострокового звільнення на підставі, визначеній цією статтею, така особа звільняється умовно-достроково від відбування лише основного покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.07.2023 року ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 5 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.03.2023 року, який скасований 20.09.2023 року вироком Миколаївського апеляційного суду в частині призначеного покарання та вважається засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком 6 років.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.12.2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років із конфіскацією всього майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначених обвинуваченому на підставі вироків Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.07.2023 року та Миколаївського апеляційного суду від 20.09.2023 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.04.2025 року вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.12.2024 року відносно ОСОБА_7 змінено в частині зарахування строку попереднього ув`язнення. Ухвалено початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.12.2024 року законної сили, тобто з 23 квітня 2025 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, зараховане покарання, відбуте частково за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.07.2023 року, а саме період з 05.07.2023 року до 22.04.2025 року, а також за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.03.2023 року, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 20.09.2023 року, у період з 18.11.2022 року до 02.01.2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В іншій частині вирок залишено без змін.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11.08.2025 року у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, визначених вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.12.2024 року, який ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 23.04.2025 року в частині зарахування строку попереднього ув`язнення змінено, та вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2024 року, остаточно призначено засудженому ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців із конфіскацією всього належного йому майна. Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.12.2024 року законної сили, тобто з 23 квітня 2025 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, зараховане покарання, відбуте частково за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13.07.2023 року, а саме період з 05.07.2023 року до 22.04.2025 року, а також за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.03.2023 року, з урахуванням вироку Миколаївського апеляційного суду від 20.09.2023 року, у період з 18.11.2022 року до 02.01.2023 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

22 вересня 2025 року ОСОБА_7 звернувся до адміністрації установи з заявою, у якій виявив бажання проходити військову службу за контрактом (а.с.2).

На підставі поданої заяви засудженого ОСОБА_7 ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» проведено заходи щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби та організовано проходження ним первинного медичного огляду в умовах медичної частини №93 ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Миколаївській та Одеській областях. За результатами військово-лікарської комісії засуджений ОСОБА_7 за станом здоров`я придатний до військові служби. 06.10.2025 року за результатами розгляду адміністрацією ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», за участі старшого інструктора рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , засудженого ОСОБА_7 можливо представити до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом.

Відповідно до письмової згоди командира Військової частини НОМЕР_1 , відібрано кандидата для проходження військової служби за контрактом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який буде призначений на посаду до штурмової спеціалізованої роти Військової частини НОМЕР_1 .

Отже, формально, виходячи з кримінального та процесуального закону засуджений ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 81-1 КК України, ст. 21-5 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та може бути звільнений судом умовно достроково з метою проходження ним військової служби.

Однак, приймаючи рішення за апеляційними вимогами прокурора, колегія суддів вважає, що суд не зважив на всі обставини, які мають враховуватися при умовно-достроковому звільненні засудженого від відбування покарання в порядку ст. 81-1 КК України для проходження військової служби.

Колегія суддів виходить з того, що звільнення засудженого умовно-достроково з метою несення військової служби віднесено до дискреційних повноважень суду, не є обов`язковим для всіх засуджених без виключення, має враховувати як нагальні суспільні потреби держави під час воєнного стану, так і особисті характеристики засудженого, відомості про його особу, в тому числі і під час відбування покарання, інші чинники.

Колегія апеляційного суду не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо можливості та доцільності звільнення засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково за ст. 81-1 КК України.

Суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи прокурора стосовно того, що суд, не врахував дані, що характеризують особу засудженого ОСОБА_7 , який відповідно до медичної довідки завідувача медичної частини №93 філії ЦОЗ ДКВС України в Миколаївській та Одеській областях від 17.10.2025р. має захворювання, яке відповідно до Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві військової служби, може бути перешкодою для військової служби (вірусний гепатит С). Крім того, відповідно до довідки про заохочення та стягнення ОСОБА_7 вбачається, що останній з 13.10.2023р. не мав жодного заохочення, натомість систематично порушував правила внутрішнього розпорядку у зв`язку із чим 22 рази до нього застосовувалися дисциплінарні стягнення.

Згідно до характеристики, затвердженої начальником ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 25.09.2025 року ризик вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_7 оцінюється як середній. Ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній, заходи реалізації індивідуальної програми соціально-виховної роботи виконані частково. Також ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку як схильний до злісної непокори законним вимогам персоналу установи та здійснення дій, що дезорганізують роботу установи.

Також, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції при розгляді клопотання про звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81-1 КК України взято до уваги лише характеристику ДУ «Казанківська ВК № 93» від 25.09.2025 щодо нього, однак не враховано характеристику з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». Відповідно до якої ОСОБА_7 підтримує традиції кримінальної субкультури, прагне до статусу лідера негативної спрямованості в злочинній ієрархії, поводить себе цинічно та зухвало, на заходи виховного впливу та зауваження представників адміністрації реагує негативно, на критику реагує агресивно.

За таких умов колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі вивчено особу ОСОБА_7 та не надано належної оцінки відсутності взагалі будь-яких позитивних, навіть епізодичних змін в його поведінці та низькому рівню ресоціалізації останнього.

Відповідно до п. 20 розділу IV Рекомендації Комітету міністрів Ради Європи державам-членам Rec (2003) 22 «Про умовно-дострокове звільнення» критерії надання умовного звільнення слід застосовувати в такий спосіб, щоб забезпечити умовне звільнення всіх ув`язнених, які вважаються такими, що відповідають мінімальному рівню безпеки й можуть стати законослухняними громадянами.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що на час апеляційного перегляду провадження засуджений ОСОБА_7 не відповідає навіть мінімальними умовами, за яких засуджений може та здатен проходити військову службу та довести своє виправлення під час військової служби.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню, відповідно у поданні адміністрації державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 для проходження військової служби за контрактом слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 15.10.2025 року, стосовно ОСОБА_7 , скасувати.

Відмовити у задоволенні подання адміністрації ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» про умовно-дострокове звільнення в порядку ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом під час особливого періоду засудженого ОСОБА_7 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді