Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/419/26
Провадження № 1-кс/279/84/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 (видалений із залу судового засідання за повторне порушення порядку судового засідання), захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000045 від 24.01.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , 26.01.2026 звернувся до слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000045 від 24.01.2026 року за ч.4 ст.186 КК України.

На обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) за наступних обставин: 22.01.2026 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та належить ФОП « ОСОБА_10 » з метою викрадення чужого майна зайшов до приміщення вищевказаного магазину. У подальшому з метою викрадення чужого майна ОСОБА_5 , пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та, заздалегідь знаючи про наявність камер внутрішнього відеоспостереження в приміщенні вказаного магазину, шляхом вільного доступу дістав з прилавка тютюнові вироби, а саме сигарети торгівельних марок «West», «Bond», «Lucky Strike», «Rothmans» та «Chesterfield» загальною вартістю 1500 гривень, однак його дії були помічені продавцем магазину, після чого ОСОБА_5 , не звертаючи увагу на її усні зауваження, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вийшов з приміщення вказаного магазину та з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, чим заподіяв ФОП « ОСОБА_10 » матеріального збитку на суму близько 1500 гривень. Повторно, продовжуючи свої злочинні умисли, ОСОБА_5 24.01.2026 близько 06 години 30 хвилин, перебуваючи біля приміщення торгівельного павільйону Центрального ринку міста Коростень за адресою: АДРЕСА_2 підійшов до вітрин № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 м`ясного павільйону, яке належить ФОП « ОСОБА_11 », звідки проводиться продаж продуктів харчування. У подальшому з метою викрадення чужого майна ОСОБА_5 пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу дістав з прилавку наступні продукти харчування: сардельки «Свинні» вагою 2,3 кг.; сардельки «Соковиті» у кількості 2 пачок вагою 2,0 кг. та 1,5 кг. відповідно; грудинку свинячу копчену вакумовану 2 шт. вагою 1,5 кг та 1 кг. відповідно, однак його дії були помічені продавцями павільйону, після чого ОСОБА_5 , не звертаючи увагу на їх усні зауваження, продовжуючи вчиняти дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, вийшов з приміщення вказаного павільйону та з викраденим майном покинув місце вчинення злочину, чим заподіяв ФОП « ОСОБА_11 » матеріального збитку на суму 2000 гривень.

Відомості по даному факту 24.01.2026 слідчим СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесено до ЄРДР під №000045 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

24.01.2026 слідчим СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР під №0000046 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за фактом відкритого заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у магазині «Крамниця», що мало місце 22.01.2026 близько 20 години 00 хвилин.

24.01.2026 прокурором Коростенської окружної прокуратури Житомирської області винесено постанову про об`єднання матеріалів кримінального провадження №000045 від 24.01.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та №000046 від 24.01.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, в одне кримінальне провадження під №000045.

24.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку, передбаченому ст. 208-211, 213 КПК України було затримано та 24.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Отже, у вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м.Коростень Житомирської області, громадянин України, українець, непрацюючий, неодружений, на утриманні осіб не має, з середньою освітою, раніше судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 . Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, письмовими протоколами прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілих, показами свідків, протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участі свідків, протоколом огляду речей і документів, а саме відеозапису з камер відеоспостереження магазину «Скарбниця», речовими доказами.

Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, а також ризиків, передбачених п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування вважає, що жоден більш м`який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, не забезпечить належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків та спробам останнього перешкоджати досудовому розслідуванню.

Розгляд клопотання на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді переданий ОСОБА_1 .

Слідчий ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому. Прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, існують ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний знаючи про покарання, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення його вини, невідворотність реального покарання, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, крім того підозрюваний не має міцних соціальних зав`язків таких як сім`я та діти, не має постійного місця роботи, а тому може безперешкодно поїхати у інше місто. Ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків обґрунтовується тим, що підозрюваний знає, де знаходяться потерпілі та свідки та, перебуваючи на волі, зможе впливати на них шляхом погроз або іншим чином (п.З ч.І ст.177 КПК України). Також, за п.4 ч.І ст.177 КПК України орган досудового розслідування не виключає можливості, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на вимоги слідчого, прокурора чи суду, а також перебуваючи на волі зможе вчинити інший тяжкий злочин у іншому місці, оскільки матиме змогу вільно пересуватись, в ході якого його можуть затримати в поряду ст.208 КПК України, у результаті чого виникне складність у проведенні з ним слідчих (розшуковик) дій та судових розглядів (п.4 ч.І ст.177 КПК України). Що ж стосується ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, то в обґрунтування вказаного ризику органом досудового розслідування встановлено те, що ОСОБА_5 , може вчинити новий умисний злочини (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) з огляду на наявність у нього ознак психічного розладу.

Підозрюваний ОСОБА_5 після повторного порушення порядку в залі судового засідання, непідкорення розпорядженням слідчого судді та попередження про застосування до нього заходу до порушника був видалений із залу судового засідання до закінчення розгляду клопотання з поверненням до зали для оголошення ухвали слідчого судді.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що підозрюваний має психічне захворювання за шифром F20.0 за МКХ, що підтверджено довідкою № 27 від 26.01.2026 року, отже, до підозрюваного може бути застосований лише один із запобіжних заходів з огляду на положення ст.508 КПК України, а саме з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, захисника, перевіривши доводи клопотання долученими до нього доказами, слідчий суддя дійшов до таких висновків

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до, зокрема, раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), вчиненному повторно, в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні злочину, передбачаного ч.4 ст.186 КК УКраїни, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Також встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, оскільки знаючи про суворість покарання, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення вини, ОСОБА_5 може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, самі по собі можуть бути спонукаючим мотивом та приводом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі.

Ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків оцінюється слідчим суддею як реальний, оскільки останні в даному кримінальному провадженні судом не допитувалися, а з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів судом, є ризик викривлення їх показань, та, як наслідок, недосягнення завдань кримінального провадження.

Слідчим суддею врахований також ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки відповідно до інкримінованих діянь злочин був вчинений підозрюваним повторно з невеликим проміжком у часі. Слідчий суддя також бере до уваги відомості, зазначені у довідці КНП «Коростенська центральна міська лікарня» № 27 від 26.01.2026 року про те, що ОСОБА_5 звертався з медичною допомогою до лікаря-психіатра з діагнозом F20.0 як такий, що перебуває на амбулаторній поліклінічній примусовій допомозі, яку повинен виконувати за рішенням суду, і яку пацієнт взагалі не виконував (перед цим 5 років лікувався примусово у спецвідділенні психлікарні).

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеними ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, оскільки при їх оцінці з урахуванням специфіки кримінального правопорушення, особи підозрюваного, стану його здоров`я, інших обставин слід виходити з припущення, що підозрюваний може здійснити дії, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню або ухилитися від слідства та суду. Це означає, що при розгляді питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має враховувати потенційну можливість підозрюваного впливати на потерпілих, свідків, знищувати, спотворювати докази, переховуватися від слідства або продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені слідчим і прокурором аргументи та інформація, отримана слідчим суддею з долучених до клопотання документів, а також пояснень учасників провадження, свідчать, на переконання слідчого судді, про обґрунтованість клопотання та існування підстав для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на початковому етапі досудового розслідування не запобігатиме ризикам, встановленим в судовому засіданні, та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя на даній стадії розгляду з урахуванням зібраних досудовим розслідуванням доказів, зокрема наявних даних щодо психічного стану здоров`я підозрюваного, відхиляє доводи захисника щодо можливості обрання лише одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.508 КПК України, як передчасні, виходячи з наступного.

Положення ст.508 КПК України слід застосовувати системно з урахуванням глави 39 КПК України. Так, згідно з ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Згідно з ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що:1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Отже, довідка КНП «Коростенська центральна міська лікарня» разом з іншими медичними документами підозрюваного є підставою для проведення органом досудового розслідування судової психіатричної експертизи для визначення психічного стану підозрюваного ОСОБА_5 , а також на предмет здатності останнього усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати своїми діями на час вчинення діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення.

Якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою (ч.2 ст.503 КПК України).

Отже, за відсутності на час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу достатніх даних вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності як підстави для застосування у кримінальному провадженні примусових заходів медичного характеру, слідчий суддя керується загальними положеннями про запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України.

Разом з тим, у разі встановлення підстав для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру сторонами може бути ініційовано питання про зміну запобіжного заходу у порядку ст.200,201 КПК України з урахуванням положень ст.508 КПК України.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 24.03.2026 року.

Оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на тяжкість інкримінованого злочину, повторність вчинених діянь, а також безальтернативного та суворого покарання у виді позбавлення волі, стану здоров`я підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку, що визначення застави у межах, передбачених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, буде необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам,зазначеним у ст.177 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 182,183, 184, 193, 194, 197,205, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000045 від 24.01.2026 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 58 днів по 24.03.2026 року включно.

Визначити заставу у розмірі 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 99840 (дев`носто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок суду.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту де проживає, без дозволу прокурора, суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави по 24.03.2026 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Слідчий суддя ОСОБА_12