Справа № 357/1499/25
У Х В А Л А

27 листопада 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, про скасування звільнення від відбування покарання, стосовно ОСОБА_5 , засудженої вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року,

У С Т А Н О В И В:

24 листопада 2025 року до суду надійшло вищезазначене подання.

Воно мотивоване тим, що засуджена ОСОБА_5 , якій під розписку роз`яснено порядок відбування іспитового строку, доведені обов`язки покладені на неї судом, незважаючи на неодноразові попередження про необхідність їх дотримання, без поважних причин не прибувала до органу з питань пробації та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 51 КК України.

Вказане на думку органу з питань пробації свідчить, що засуджена ОСОБА_5 не стала шлях виправлення, а тому суд має вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання та направлення її для відбування покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року.

У судовому засіданні від 27 листопада 2025 року, представник органу з питань пробації ОСОБА_4 підтримала подане подання, зазначивши, що засуджена ОСОБА_5 систематично допускає неявки на реєстрацію, без поважних причин, остання з яких відбулась 25 листопада 2025 року.

Засуджена ОСОБА_5 заперечила проти поданого подання, вказавши, що вона допустила лише одну неявку на реєстрацію, без поважних причин, оскільки переплутала дати. Інші неявки відбулися з об`єктивних та незалежних від неї причин, перша з них пов`язана з тим, що вона здавала кров і мала вихідний пов`язаний з цим, а інша її участю в процесуальних діях в іншому кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні поданого подання, посилаючись на те, що в суді стосовно ОСОБА_5 розглядається обвинувальний акт, з обвинуваченням останньої у вчиненні злочину, в період іспитового строку за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року, і за результатами цього розгляду, суд має вирішити питання про призначення покарання за сукупністю вироків, а тому до розгляду цього кримінального провадження вирішення питання про скасування іспитового строку є передчасним.

Суд заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали особової та судової справи стосовно засудженої, дійшов висновку про те, що в задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Як з`ясовано судом, ОСОБА_5 засуджена вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року, за ч. 1, 2 ст. 309, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки, від відбування якого звільнена, на підставі ст. 75, 76 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

27 травня 2025 року ОСОБА_5 під підписку повідомлена про необхідність виконання обов`язків покладених на неї вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року та про наслідки, які настануть у разі їх невиконання.

Як свідчить постанова про встановлення днів явки на реєстрацію від 27 травня 2025 року, ОСОБА_5 встановлені та повідомлені дні явки до органу з питань пробації 2 та останній вівторок кожного місяця.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про пробацію» від 5 лютого 2015 року № 160-VIII, суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України «Про пробацію» від 5 лютого 2015 року № 160-VIII, суб`єктами пробації є: особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням.

Отже, ОСОБА_5 , як особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням зобов`язана виконувати встановлені законом та покладені на неї рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до абзацу другого та третього частини другої статті 166 КВК України, систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Отже, суд може направити засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, якщо буде встановлено, що він систематично не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє адміністративні правопорушення, що посягають на громадський порядок, лише за умови, що такі порушення свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як з`ясовано судом, відповідно листка реєстрації, ОСОБА_5 не прибувала на реєстрацію до органу з питань пробації 08 липня 2025 року, 28 серпня 2025 року, 28 жовтня 2025 року, 11 листопада 2025 року, 25 листопада 2025 року.

Отже, суду доведено, що ОСОБА_5 у період іспитового строку систематично не виконувала покладені на неї обов`язки.

Однак, суд вважає, що з огляду на її пояснення в судовому засіданні, зазначене систематичне невиконання покладених на неї обов`язків не свідчить про те, що вона не стає на шлях виправлення.

Крім цього, як з`ясовано судом, стосовно ОСОБА_5 в суді перебуває кримінальне провадження № 0001168 від 28 липня 2025 року, стосовно ОСОБА_5 , з обвинуваченням її у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, вчиненого в період іспитового строку за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року.

Отож, суд вважає, що за результатами цього провадження, відповідно до ст. 71 КК України, має бути вирішена доля покарання, призначеного вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року.

Отже, за викладених обставин, суд відмовляє в задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації.

Керуючись ст. 392-395, 532, 537-539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

відмовити в задоволенні подання Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, про скасування звільнення від відбування покарання, стосовно ОСОБА_5 , засудженої вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 березня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6