УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000645 від 07.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в провадженні СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000645 від 07.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч обов`язку неухильного дотримання вказаних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді порушення встановленого порядку перетину державного кордону України і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, розробили для себе детальний план по організації незаконного переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України.

Так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлений час, однак не пізніше 30.09.2025, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України, вирішив організувати незаконний перетин державного кордону України поза межами пунктів пропуску та пунктів контролю, в бік Республіки Молдови, шляхом надання порад та необхідних засобів, що допоможуть в усуненні перешкод під час незаконного перетину державного кордону України, за грошову винагороду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є громадянином України, при цьому, з метою не бути викритим в вчиненні кримінального правопорушення, вирішив підтримувати зв`язок з ОСОБА_7 через їх спільного знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якого вважав довіреною особою.

Далі, в невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше 21.10.2025 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на організацію незаконного переправлення чоловіків призовного віку через державний кордон України, з метою незаконного збагачення, оцінили свої послуги з незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України у сумі від 10000 до 15000 доларів США, діючи заздалегідь розробленому спільному плану дій, який полягав у тому, що частину від визначеної ними суми у розмірі 300 доларів США, ОСОБА_7 , через ОСОБА_8 , має передати ОСОБА_5 для підтвердження дійсності своїх намірів в якості завдатку за незаконний перетин державного кордону України. Після отримання першої частини грошових коштів в якості завдатку за незаконний перетин державного кордону України, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, мав надати ОСОБА_7 подальші вказівки з приводу часу, місця та способу виїзду до державного кордону України з метою його подальшого незаконного перетину.

В подальшому, 05 листопада 2025 року, близько 13:59 год., ОСОБА_9 , попередньо отримавши від ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, інформацію про необхідність зустрітися із ним, для передачі раніше обумовлених грошових коштів у сумі 300 доларів США у якості завдатку за незаконний перетин державного кордону України ОСОБА_7 , прослідував за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, 86, в ресторан «Жар і М`ясо», де зустрівся із ОСОБА_5 , якому передав грошові кошти у сумі 300 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 05.11.2025 еквівалентно 12622 гривням (300 х 42,0725).

Надалі, 24 листопада 2025 року, в денну пору доби, ОСОБА_8 , було отримано інформацію від ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_6 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, про необхідність зустрітися 25.11.2025 з його довіреними особами, за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, поблизу буд. 86, щоб отримати подальші вказівки щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України.

В подальшому, 25 листопада 2025 року, близько 15:10 год., ОСОБА_8 прибувши за адресою: м. Одеса, вул. Левітана, поблизу буд. 86, зустрівся з ОСОБА_6 , який діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, прибув на вказану зустріч, з метою озвучити решту їх спільного плану, щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, який полягав в наданні додаткової частини грошових коштів у сумі 2000 доларів США для вирішення організаційних питань, та отриманні інших вказівок, щодо організації даного незаконного переправлення через державний кордон України.

Надалі, 27 листопада 2025 року, близько 11:25 год., ОСОБА_8 , було отримано інформацію від ОСОБА_6 , який діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, про необхідність зустрітися цього ж дня за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, поблизу буд. 48, з метою передачі раніше обумовлених грошових коштів у сумі 2000 доларів США, за організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України, та отриманні подальших вказівок.

Після цього, близько 14:15 год., ОСОБА_6 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою отримання від ОСОБА_8 грошових коштів, які в нього були залишені ОСОБА_7 , за організацію незаконного перетину державного кордону України, прибув за адресою м.Одеса, вул. Академіка Корольова, поблизу буд. 48, де отримав обумовлені грошові кошти у сумі 2000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.11.2025 еквівалентно 84597 гривням (2000 х 42,2987), за організацію ОСОБА_7 незаконного переправлення через державний кордон України, після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було затримано співробітниками правоохоронних органів.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами за вказаним фактом встановлено, що причетними до вказаного кримінального правопорушення можуть бути ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що діють за попередньою змовою між собою та невстановленими в ході досудового розслідування особами, з корисливих мотивів.

27.11.2025 в період часу з 15 годин 32 хвилини по 16 годину 24 хвилини, в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , який проводився за участю ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено:

-Одну купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером PK 26249440 E (було упаковано до сейф-пакету №ICR0134636);

-Мобільний телефон марки «Iphone 11», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 (було упаковано до сейф-пакету № ICR0176505).

За результатами проведених слідчих дій, 27.11.2025 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, як осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

28.11.2025, відповідно до ст.ст. 98, 100 КПК України вилучені в ході проведення огляду місця події речі визнано речовими доказами.

У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність в арешті вищезазначеного майна, яке визнано речовим доказом та має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_10 надав заяву в якій просив розглянути клопотання у відсутності власника майна та його захисника, заперечував проти накладення арешту на вилучене у ОСОБА_5 майно, у зв`язку із необґрунтованістю клопотання слідчого.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути клопотання слідчого у відсутності власника майна та його захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що могло бути знаряддям кримінально-протиправних дій, вилучені грошові кошти були заздалегідь ідентифікованими в рамках даного кримінального провадження та використовувались для документування дій осіб, причетних до кримінального правопорушення, а мобільний телефон міг використовуватися для зв`язку між підозрюваним та іншими невстановленими особами, для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на мобільний телефон потрібно для проведення його огляду з метою встановлення наявності електронних доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 28.11.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000645 від 07.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речі, вилучені 27.11.2025 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: одну купюру номіналом 100 доларів США з серійним номером PK 26249440 E; мобільний телефон марки «Iphone 11», з ІМЕІ1: НОМЕР_1 та ІМЕІ2: НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1