Справа № 462/7966/24 Провадження № 1-в/450/58/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю представника органу пробації ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити справу за поданням в.о. начальника Львівського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої особи для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , засудженого 24.10.2024 року вироком Залізничного районного суду м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,-

в с т а н о в и в:

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та обрано йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. Згідно ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування обраного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Виконувач обов`язків начальника Львівського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 звернулась в суд з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 . Мотивувала подання тим, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в органу з питань пробації з 02.01.2025 року по даний час. З порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та обов`язками, передбаченими ст. 76 КК України засуджений ОСОБА_5 не ознайомлений з наступних причин. Згідно повідомлення Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області № 52-25 від 07.01.2025 року ОСОБА_5 мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав ЗС України. Відповідно до повідомлення з військової частини НОМЕР_1 № 4210/1 від 31.03.2025 року ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 15.12.2024 року по 08.02.2025 року та вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 41 від 09.02.2025 року солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 . 16.05.2025 року Львівським РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області скеровано на адресу військової частини НОМЕР_2 вирок Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 року відносно ОСОБА_5 для подальшого здійснення нагляду за поведінкою вказаного військовослужбовця. 25.07.2025 року від військової частини НОМЕР_2 надійшло повідомлення про те, що військовослужбовець ОСОБА_5 з 17.02.2025 року знаходиться у самовільному залишенні військової частини, що робить неможливим виконання командиром частини вимог наказу № 337 від 17.09.2020 року щодо здійснення нагляду за поведінкою засудженого. 25.07.2025 року на адресу місця проживання ОСОБА_5 скеровано виклик для явки до уповноваженого органу з питань пробації на 06.08.2025 року. По даному виклику ОСОБА_5 не з`явився. 07.08.2025 року вдруге скеровано виклик для явки до уповноваженого органу з питань пробації на 18.08.2025 року. По даному виклику ОСОБА_5 не з`явився, а рекомендоване повідомлення повернулося на адресу відправника за закінченням терміну зберігання. 19.08.2025 року за адресою місця проживання засудженого здійснено виїзд, внаслідок чого зі слів його тітки ОСОБА_6 , здобуто інформацію про те, що ОСОБА_5 дійсно самовільно залишив військову частину та знаходиться у с. Зимна Вода, Львівського р-ну, Львівської обл., більш точної адреси він не повідомляв. 20.08.2025 року уповноваженим органом з питань пробації розпочато першочергові розшукові заходи щодо встановлення місця перебування засудженого, однак такими заходами не вдалось встановити його місця перебування. 03.10.2025 року до ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівської області скеровано матеріали щодо оголошення ОСОБА_5 в розшук. За вказаних обставин, ОСОБА_5 не виконує обов`язки, покладені на нього судом, а відтак, просила подання задовольнити.

В судовому засіданні 04.11.2025 року в.о. начальника Львівського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 надала пояснення аналогічні викладеним письмово, вимоги подання підтримала та просила такі задовольнити.

Прокурор Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 вимоги подання заперечила та просила відмовити у його задоволенні. Пояснила, що засуджений ОСОБА_5 не ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням і обов`язками, передбаченими ст. 76 КК України.

В судове засідання 04.11.2025 року засуджений ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився, а скерована йому судова повістка повернулась на адресу суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд такої у його відсутності не подав.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Каракуця проти України», будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи.

Заслухавши пояснення та думку присутніх сторін, вивчивши матеріали справи, особову справу засудженого, враховуючи дані, які його характеризують, суд приходить до наступного висновку.

Так, ОСОБА_5 перебуває на обліку в органі пробації з 02.01.2025 року по теперішній час.

02.01.2025 року Львівським районним відділом №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області скеровано ОСОБА_5 виклик до уповноваженого органу з питань пробації на 13.01.2025 року о 10 год. 00 хв. По даному виклику ОСОБА_5 не з`явився.

Згідно повідомлення Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області № 52-25 від 07.01.2025 року ОСОБА_5 мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 до лав ЗС України.

Відповідно до повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 № 4210/1 від 31.03.2025 року ОСОБА_5 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 в період з 15.12.2024 року по 08.02.2025 року та вибув для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_8 № 41 від 09.02.2025 року солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

16.05.2025 року Львівським РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області скеровано на адресу військової частини НОМЕР_2 вирок Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 року відносно ОСОБА_5 для подальшого здійснення нагляду за поведінкою вказаного військовослужбовця.

25.07.2025 року від т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 надійшло повідомлення про те, що військовослужбовець ОСОБА_5 з 17.02.2025 року знаходиться у самовільному залишенні військової частини, що робить неможливим виконання вимог наказу № 337 від 17.09.2020 року щодо здійснення нагляду за поведінкою засудженого.

25.07.2025 року на адресу місця проживання ОСОБА_5 скеровано виклик для явки до уповноваженого органу з питань пробації на 06.08.2025 року. По даному виклику ОСОБА_5 не з`явився.

07.08.2025 року на адресу місця проживання ОСОБА_5 вдруге скеровано виклик для явки до уповноваженого органу з питань пробації на 18.08.2025 року. По даному виклику ОСОБА_5 не з`явився, а рекомендоване повідомлення повернулося на адресу відправника за закінченням терміну зберігання.

Як вбачається з довідки заступника начальника Львівського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 від 19.08.2025 року, у вказаний день за адресою місця проживання засудженого здійснено виїзд, внаслідок чого зі слів його тітки ОСОБА_6 , здобуто інформацію про те, що ОСОБА_5 дійсно самовільно залишив військову частину та знаходиться у с. Зимна Вода, Львівського р-ну, Львівської обл., більш точної адреси він не повідомляв.

20.08.2025 року Львівським районним відділом №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області розпочато першочергові розшукові заходи щодо встановлення місця перебування засудженого.

03.10.2025 року Львівським районним відділом №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області до ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівської області скеровано матеріали подання щодо оголошення ОСОБА_5 в розшук.

За вказаних вище обставин, судом встановлено те, що засуджений ОСОБА_5 не з`являється за викликами до органу пробації, не повідомляє про місце свого перебування, що є прямим порушенням умов звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З цього приводу слід вказати, що інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням є проявом довіри держави до засудженого, наданням йому шансу виправитися без реального позбавлення/обмеження волі. При цьому, ухилення засудженого ОСОБА_5 від уповноваженого органу з питань пробації, в тому числі явки для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням та обов`язками, передбаченими ст. 76 КК України, свідчить, що останній не виправдав цієї довіри та свідомо ухиляється від виконання вироку Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 року.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Пунктом 74 рішення ЄСПЛ (справа «Іммобільяре Саффі», заява № 22774/93) визначено, що затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції, у зв`язку з чим саме на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

Своєю чергою, виконання судового рішення, висока якість та ефективність його виконання корелює меті судочинства та є складовою права на справедливий суд в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, ЄСПЛ у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що виконання судового рішення є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Водночас, реальне та своєчасне виконання судових рішень в Україні вже тривалий час є складним та найбільш проблемним етапом судового спору. Право на справедливий суд стало б ілюзорним у разі, коли правова система держави допускала б, щоб остаточне, обов?язкове судове рішення залишалося невиконаним.

За вказаних обставин, тривале невиконання вироку суду, яке зумовлене ухиленням засудженого ОСОБА_5 від контролю з боку уповноваженого органу з питань пробації, суперечить основоположним засадам кримінального судочинства, відповідно до яких судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території держави.

Крім цього, невиконання вироку, який набрав законної сили, підриває авторитет правосуддя, нівелює мету покарання, визначену статтею 50 КК України, а саме не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відсутність контролю уповноваженого органу з питань пробації за поведінкою засудженого унеможливлює досягнення мети звільнення від відбування покарання з випробуванням та створює ситуацію фактичної безкарності, що суперечить засадам кримінального провадження, передбачених у ст. 7 КПК України.

Таким чином, залишення вироку невиконаним або формальне існування іспитового строку без будь-якого контролю з боку держави нівелює саму сутність обов`язковості судового рішення, порушує принцип верховенства права і ставить під сумнів реальність та дієвість судових рішень, що є неприпустимим у правовій державі.

Окрім наведеного, засуджений ОСОБА_5 після мобілізації до лав Збройних Сил України з 17.02.2025 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , що підтверджується повідомленням т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 , яке надійшло до Львівського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області 25.07.2025 року, що свідчить не лише про ухилення засудженого ОСОБА_5 від виконання вироку Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 року, а й вчинення останнім іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України, протягом строку дії звільнення від покарання з випробуванням.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 не виконує покладені на нього обов`язки, встановлені вироком суду, а відтак не став на шлях виправлення.

Згідно вимог ч. 2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Пунктом 8 частини 1 статті 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання як про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ч. 2 ст. 78 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Подання в.о. начальника Львівського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої особи для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.10.2024 року за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлений 04.11.2025 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_1