УХВАЛА

22.12.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000333 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 на 60 днів, оскільки ризики, передбачені п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують своє існування, тому просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 307 КК України, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, є всі підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду. На думку прокурора, обвинувачений ОСОБА_2 може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані судом та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований та не має офіційно підтверджених джерел доходів.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_2 заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Захисник ОСОБА_5 вважав, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, ОСОБА_2 має місце проживання в місті Дніпрі, тому йому можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а, в разі, продовження тримання ОСОБА_2 під вартою, захисник просив вирішити питання щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав позицію захисника.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання прокурора з долученими до нього додатками на підтвердження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі шляхом дослідження змісту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 01.10.2025, вважає, що на цей час продовжують існувати підстави для подальшого продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_2 без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з наступного.

Так, ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 17.09.2025 ОСОБА_2 було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 15.11.2025 включно. Дана ухвала суду залишена без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 01.10.2025, який зазначив, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням вимог законодавства, що відсутні підстави для застосування відносно обвинуваченого застави.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 10.11.2025 ОСОБА_2 також було продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 08.01.2026 включно. Дана ухвала суду захисником та обвинуваченим не оскаржувалася в апеляційному порядку.

На цей час ОСОБА_2 продовжує обвинувачуватися у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин; незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, наркотичних засобів у особливо великих розмірах з метою збуту, що було вчинено повторно.

Враховуючи обсяг пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення, є достатні підстави вважати, що, зважаючи на ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, обвинувачений, перебуваючи під загрозою застосування, в тому числі тяжкого покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України, що, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Обвинувачений ОСОБА_2 , володіючи відомостями щодо осіб свідків, які не допитані, може вплинути на них з метою схилення до зміни показів чи відмови від показів взагалі, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який з вересня 2024 року по травень 2025 рік проживав у місті Одеса, де і був затриманий, який не має зареєстрованого постійного місця проживання в місті Дніпрі, офіційно не працевлаштований, не має офіційно-підтверджених джерел доходів, є підтвердженим ризик, передбачений п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість обвинуваченим вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки з огляду на зміст обвинувального акту ОСОБА_2 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень з корисливих мотивів, тобто за версіє сторони обвинувачення діяльність ОСОБА_2 , пов`язана із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, становила джерело доходу обвинуваченого.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування обвинуваченого під вартою будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останнього не надходило.

Також суд, зважаючи на вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_2 , який не є особою з інвалідністю та не страждає на тяжкі захворювання, відомості про його соціальні зв`язки, який неодружений, не має на утриманні дітей та осіб похилого віку, репутацію обвинуваченого, який характеризується задовільно, його майновий стан, а саме: відсутність будь-якого майна та грошових заощаджень, через відсутність офіційного працевлаштування та відсутність офіційних доходів, вважає, що вказані відомості про особу ОСОБА_2 , в сукупності із обсягом пред`явленого йому обвинувачення та встановленими ризиками, передбаченими п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, дають підстави вважати, що на цей запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому підстав для заміни обвинуваченому даного запобіжного заходу на домашній арешт не вбачається, зважаючи і на те, що, як зазначено вище ОСОБА_2 не має взагалі зареєстрованого місця проживання в Україні і не має постійного місця проживання в місті Дніпрі.

Згідно з п. 5) ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, не визначається, виходячи зі змісту пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та з огляду на суспільну небезпечність такого діяння.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 199, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 .

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 19.02.2026 включно.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: ОСОБА_1