Справа № 369/6809/25
Провадження №1-кп/369/1050/26
УХВАЛА

про продовження строків запобіжних заходів

05.02.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю представника потерпілої ОСОБА_6

за участю захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

за участю обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строків запобіжних заходів у кримінальному провадженні за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Цугол Могойтуйського району Читинської області російської федерації, офіційно не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч.6 ст. 152, ч.2 ст. 156, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 301-1 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українки, громадянки України, уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, заміжньої, маючої на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , 2018 р.н., ОСОБА_12 , 2019 р.н., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 153, ч.2 ст. 156, ч.1 ст. 301-1 КК України,

установив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч.6 ст. 152, ч.2 ст. 156, ч.1 ст. 263, ч.4 ст. 301-1 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 153, ч.2 ст. 156, ч.1 ст. 301-1 КК України.

На даний час обвинувачений ОСОБА_9 утримується під вартою в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком до 14 лютого 2026 року (включно), без визначення розміру застави, на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2025 року.

На даний час обвинувачена ОСОБА_10 перебуває під домашнім арештом строком до 17 лютого 2026 року (включно), на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави та про продовження обвинуваченій ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби строком на два місяці. В обґрунтування необхідності продовження строку запобіжних заходів , щодо кожного з обвинувачених, прокурор зазначила, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, у тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.6 ст. 152 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі; ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, у тому числі за ч.4 ст. 153 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вважає, що існують ризики того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 можуть вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вказує, що застосування іншого запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, у цьому кримінальному провадженні не є можливим.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_7 заперечували щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з підстав недоведеності прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Захисники просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на міцні соціальні зв`язки ОСОБА_9 .

Обвинувачена ОСОБА_10 та її захисник ОСОБА_8 не заперечували, щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Представник потерпілої підтримав клопотання прокурора.

За таких обставин, вислухавши доводи учасників судового засідання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, у тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.6 ст. 152 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. З урахуванням пред`явленого обвинувачення, суд вважає доведеними існування ризиків, що ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення відповідальності, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, у тому числі за ч.4 ст. 153 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. З урахуванням пред`явленого обвинувачення, суд вважає доведеними існування ризиків, що ОСОБА_10 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з метою уникнення відповідальності, зокрема, переховуватися від суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_10 строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці, починаючи з 05 лютого 2026 року до 05 квітня 2026 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_9 у випадку визнання його винуватим у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, суд дійшов висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 іншого, більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не може забезпечити його належної процесуальної поведінки, тобто є необхідним у цій конкретній справі.

Доводи сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_9 , на переконання суду, не можуть слугувати безумовною підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки суд виходить також у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , мають такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд також бере до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_9 відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України не є особою, до якої не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд враховує підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 КПК України та не визначає обвинуваченому ОСОБА_9 розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України на строк 60 днів, починаючи з 05 лютого 2026 року до 05 квітня 2026 року включно, без альтернативи внесення застави.

Отже, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби підлягають задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 176 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 376, 392 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, починаючи з 05 лютого 2026 року до 05 квітня 2026 року включно.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 05 квітня 2026 року.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- не відлучатися з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби з місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_4 , без дозволу суду, за винятком перебування в укритті чи бомбосховищі в період оголошення повітряної тривоги по м. Києву та Київській області, а також необхідності отримання невідкладної медичної допомоги;

- прибувати до суду та/або прокурора за кожним викликом та вимогою;

- повідомляти суд та/або прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_10 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Виконання ухвали в частині виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 доручити Оболонському УП ГУНП України в м. Києві (вул. Героїв полку "Азов", 2-А, м. Київ, 04212) за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_4 .

Контроль за виконанням ухвали в частині виконання запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 покласти на Офіс Генерального прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, в решті - ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3