Справа № 276/186/26
Провадження по справі 1-кс/276/47/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року селище Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області

ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника ВП №3 Житомирського РУП №2 слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, в якій просить: зобов`язати уповноважених осіб відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 29.01.2026, що зареєстрована в ЖЄО за № 726 та розпочати досудове слідство.

Скаргу мотивовано тим, що 29.01.2026 скаржник подав до відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області заяву про те, що 28.01.2026 в с-щі Хорошів Житомирського району було незаконно позбавлено волі та викрадено її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказує що дані протиправні дії було вчинено безпосередньо працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та поліцейськими відділення поліції №3 та вони мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 149, 365 КК України.

Скаржник також зазначає, що її син перебуває на обліку у лікаря-психіатра та відповідно має психічне захворювання, про що було відомо працівникам відділення поліції №3 Житомирського РУП №2, оскільки раніше при зверненнях до відділення поліції надавала медичні документи, що посвідчують психічне захворювання сина.

Скаржник вказує, що 05.02.2026 у відділенні поліції №3 Житомирського РУП №2 дізналася, що її заява від 29.01.2026 не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, скаржник вважає, що уповноважені особи відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області проявили бездіяльність, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не внесли його заяву про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Скаржник в судовому засіданні свою скаргу підтримала, повідомила, що їй наразі точно не відомо де перебукває її син ОСОБА_5 , проте при зверненні до відділення поліції скаржнику повідомляли що ОСОБА_5 був доставлений до місцевого ТЦК як порушник військового обліку. Також вона двічі зверталася до керівника місцевого ТЦК, який повідомив, що її син був направлений на військово-лікарську комісію та відносно нього складено адміністративний протокол 2/4 від 28.01.2026, про який вона і зазначала у заяві до ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.02.2026. Скаржник вважає, що ОСОБА_5 має психічну хворобу, а тому не підлягає військовій службі.

Представник Відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області - слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, зазначив, що дійсно 29.01.2026 в Журналі ЄО було зареєстровано заяву ОСОБА_3 про те, що її сина ОСОБА_5 працівники поліції незаконно позбавили волі та відвезли до ТЦК. Вході перевірки вказаної заяви було встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.12.2025 був порушником військового обліку та підлягав доставці до ТЦК. 28 січня 2026 року працівниками поліції було зупинено ОСОБА_5 , встановлено його особу та добровільно за його згодою супроводжено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 не затримувався, до нього примусові заходи не застосовувалися. Також було вс тановлено, що після доставки ОСОБА_5 до місцевого ТЦК він пройшов військово-лікарську комісію, яка встановила, що він придатний до військової служби, після чого керівником ТЦК та СП видано наказ про його мобілізацію. Слідчий зазначив, що оскільки при перевірці заяви ОСОБА_3 не виявлено ознак кримінального правопорушення, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою відділенням поліції не вносилися.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши скаргу та долучені матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Вказані положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу IІ цього Положення, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз зазначених вище положень законодавства дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Аналіз змісту положень ст. 214 КПК України свідчить про обов`язковість вчинення дій лише щодо прийняття та реєстрації заяви, як це передбачено у частині четвертій вказаній статті, і відмова у вчиненні таких дій не допускається.

При цьому, зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.

Тобто, підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть слугувати не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що є гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу, оскільки безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване.

Завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Відповідно бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.146 КК України відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення настає у разі незаконного позбавлення волі або викрадення людини.

Згідно зі ст.365 КК України передбачена кримінальна відповідальність за перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.

Основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник, у першу чергу, має звернутися до уповноваженого державою органу із повідомленням про кримінальне правопорушення, в якому повинна зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Як вбачається, з наданих на виконання ухвали суду відділенням поліції №3 Житомирського РУП №2 матеріалів ЄО №726 від 29.01.2026 по зверненню ОСОБА_3 , проведеною перевіркою встановлено, що 06.12.2025 до ВП №3 Житомирського РУП №2 надійшло звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 про необхідність доставлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтями 210, 210-1 КУпАП, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з відміткою необхідність доставки останнього на підставі ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку із неприбуттям за викликом до ТЦК та СП у строк та місце зазначені в повістці (для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду).

Також в ході розгляду вказаної заяви уповноваженими особами ВП №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, встановлено, що 28.01.2026 ОСОБА_5 був знятий з обліку, як розшукуваний, у зв`язку з доставкою його до ІНФОРМАЦІЯ_2 , та щодо останнього складено адміністративний протокол №2/14 від 28.01.2026 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та направлено на ВЛК, що підтверджується довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 №2/52 від 28.01.2026.

Разом з тим, з довідки військово-лікарської комісії від 28.01.2026, яка долучена до матеріалів ЄО №726 від 29.01.2026 по зверненню ОСОБА_3 вбачається, що за результатами проведеного медичного огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби.

В подальшому наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.01.2026 військовозобов`язаний громадянин України ОСОБА_5 , 1977 року народження призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період до військової частини НОМЕР_1 .

Дані обставини, також в цілому узгоджуються з поясненнями працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та рапортом інспектора СРПП ВП №3 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , з яких вбачається, що 28.01.2026 ОСОБА_5 був супроводжений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особа, яка порушила вимоги законодавства про мобілізацію, доставлення ОСОБА_5 проводилося за його добровільної згоди, без застосування фізичної сили та спеціальних засобів, після чого відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП та направлено для проходження військово-лікарської комісії.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2024 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2101 -IX, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 (зі змінами та доповненнями), затвердженим Законом України від 03.03.2022 № 2105-ІХ, оголошено загальну мобілізацію.

Положеннями п. 16 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 (далі Порядок №560) визначено, що керівники територіальних органів (підрозділів) поліції з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження про проведення заходів мобілізації відповідного голови (начальника) обласної, Київської та Севастопольської міської, районної держадміністрації (військової адміністрації): організовують проведення поліцейськими перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, та у разі відсутності у такої особи військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) чи наявності інформації в реєстрах та базах (банках) даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС, про розшук такої особи здійснення адміністративного затримання та доставлення такої особи до найближчого територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч.1 ст. 259 КУпАП з метою складення протоколу про адміністративне правопорушення в разі неможливості скласти його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, порушника може бути доставлено в поліцію, в підрозділ Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, до органу Державної прикордонної служби України, штабу громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону чи громадського пункту з охорони громадського порядку поліцейським, посадовою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, військовослужбовцем чи працівником Державної прикордонної служби України або членом громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону.

Відповідно до ч.1 ст. 260 КУпАП у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому доставлення порушника, передбачене ст. 259 КУпАП, не є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, визначених у главі 20 КУпАП, та є відмінним від адміністративного затримання.

Відтак мобілізація особи та її подальше направлення для проходження військової служби не може свідчити про незаконне позбавлення такої особи особистої свободи.

Саме по собі зазначення у заяві про зникнення особи та викладення вимоги про внесення за такою заявою відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не може бути безумовною підставою для початку досудового розслідування, оскільки конкретних відомостей, які б могли формально свідчити про вчинення кримінального правопорушення, заява ОСОБА_3 не містить. Окрім того, зі змісту скарги ОСОБА_3 та доданих до неї документів вбачається, що скаржнику було відомо про те, що відносно її сина ОСОБА_5 проводилися мобілізаційні заходи, про що вона зазначала у своїх зверненнях до відділення поліції та керівника місцевого ТЦК та СП.

При цьому згідно пунктів 72, 73 Порядку №560 рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному (Київському та Севастопольському міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Рішення військово-лікарської комісії при обласному ( ІНФОРМАЦІЯ_6 про придатність резервіста або військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби під час мобілізації може бути скасовано штатною військово-лікарською комісією вищого рівня або оскаржено у судовому порядку.

В даному випадку особа, права якої порушено, має право на звернення в порядку адміністративного судочинства з позовом про оскарження неправомірних, на його думку, дій працівників ТЦК та СП та/або висновку військово-лікарської комісії.

На переконання слідчого судді, зазначені ОСОБА_3 у заяві від 29.01.2026 відомості грунтуються на припущенні та суб`єктивній незгоді з наявністю підстав для мобілізації та наступним проходженням ОСОБА_5 військової служби в період воєнного стану, та не свідчать про вчинення будь-якого суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, а тому не може бути підставою для початку досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги заявника слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 214 , 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Житомирській області, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали оголошено 12.02.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1