УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року

м. Київ

справа № 947/36200/25

провадження № 51-43ск26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року

про повернення апеляційної скарги,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня

2025 року відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 25 серпня 2025 року

у кримінальному провадженні № 0001597 від 15 листопада 2023 року

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК), складене і підписане старшим слідчим СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, погодженого процесуальним керівником прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник ОСОБА_5 подав до суду апеляційну скаргу.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року захиснику підозрюваного ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 на підставі ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) повернуто його апеляційну скаргу.

У касаційній скарзі захисник просить скасувати оскаржену ухвалу та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та копію оскарженого судового рішення, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Статтею 396 КПК визначено вимоги до апеляційної скарги, яка має бути подана

в письмовій формі.

Так, в апеляційній скарзі зазначаються: найменування суду апеляційної інстанції; прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; перелік матеріалів, які додаються.

Разом із тим, як вказав суд апеляційної інстанції, з наданої апеляційної скарги вбачається, що вона адресується Київському районному суду м. Одеси, який не є судом апеляційної інстанції, що свідчить про невідповідність апеляційної скарги положенням ст. 396 КПК.

Водночас, апеляційний суд позбавлений можливості залишити апеляційну скаргу

без руху для усунення недоліків, оскільки за змістом вимог ч. 1 ст. 399 КПК таке процесуальне рішення застосовується до апеляційних скарг на вирок чи ухвалу суду першої інстанції. Разом із тим, діючим КПК передбачені особливості апеляційної перевірки, зокрема, ухвал слідчих суддів, а саме спрощений порядок подачі апеляційної скарги, обмежені строки щодо розгляду апеляційної скарги, невідкладність у вирішенні питань про відновлення порушених прав і свобод заінтересованих, що унеможливлює прийняття вищевказаного рішення щодо апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів.

Враховуючи вищевикладене, суддя-доповідач дійшов висновку, що у разі подання апеляційної скарги в порядку ст. 309 КПК, положення ст. 398, частин 1, 2 п. 1 ч. 3

ст. 399 КПК до такої скарги не застосовуються. Водночас, як зазначив апеляційний суд, викладене не виключає можливості повернення таких апеляційних скарг із підстав, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 3 ст. 399 КПК. При цьому, на думку судді-доповідача, в подібних випадках слід керуватися положеннями ч. 6 ст. 9 КПК, відповідно до якої

у випадках, коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього кодексу.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши вищевикладені обставини у їх сукупності, обґрунтовано повернув захиснику ОСОБА_5 його апеляційну скаргу, додатково роз`яснивши апелянту, що відповідно до ч. 7 ст. 399 КПК залишення апеляційної скарги без руху або її повернення не позбавляють права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів касаційного суду.

При цьому варто зауважити, що жодних обґрунтованих доводів на спростування висновків суду апеляційної інстанції касаційна скарга захисника не містить.

Посилання захисника на те, що статтею 395 КПК не передбачено порядку звернення

із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, є неспроможними, оскільки,

як убачається із п. 2 ч. 1 ст. 395 КПК апеляційна скарга подається, зокрема, на ухвали слідчого судді - безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Отже, оскільки із касаційної скарги та оскарженої копії судового рішення

не вбачається підстав для задоволення скарги, то згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити захиснику підозрюваного ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5

у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 24 грудня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3