Справа № 489/5654/25
Провадження № 1-кс/489/1911/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

17 жовтня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.10.2022 за №0003713, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Стратіївка Тростянецького району Вінницької області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, на маючого на утриманні дітей, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину,передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем ВЧ № НОМЕР_1 , 13.05.2022 самовільно залишив місце служби військової частини НОМЕР_1 за місцем тимчасової дислокації та незаконно перебував поза її межами проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.

11.06.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, понад три доби, в умовах воєнного стану.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлює, що в разі доведення його вини в суді, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 5 до 10 років; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, надав пояснення, аналогічні змісту клопотання, просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що військову частину залишив у зв`язку з необхідністю доглядати за хворою матір`ю. Повідомляв органи військового правопорядку та слідчого про намір повернутись на військову службу, проте цього не зробив через погіршення стану матері. Після її смерті самостійно прибув до органів військового правопорядку. Зазначає, що переховуватись намірів не мав і не має. Просив не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, для надання можливості продовжити військову службу. На підтвердження наміру проходити службу надав рекомендаційний лист ВЧ НОМЕР_2 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурором не доведено ризиків, які можуть бути підставою для обрання запобіжного заходу. Так, ризик переховування є неодеденим, оскільки підозрюваний весь час перебував вдома та повідомляв органам поліції та ВСП про себе. Вважає недоведеним ризик впливу на свідку, оскільки підозрюваний вину у залишенні військової частини не заперечує. Ризик перешкодити кримінальному провадженню, на думку захисника, також є недоведеним, оскільки матеріали справи вже містять докази, зокрема Акт службового розслідування. Вважає за можливе застосувати до ОСОБА_5 особисте зобов`язання або ж встановити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання в сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не спростували доводи слідчого про обґрунтованість підозри.

З матеріалів, доданих до клопотання слідує, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який кваліфікується як залишення місця служби військовослужбовцем понад три доби в умовах воєнного стану.

На підтвердження обґрунтованості підозри слідчий і прокурор надали в копіях такі докази: акт службового розслідування за фактом самовільного залишення бойових порядків з району участі в бойових діях старшим солдатом ОСОБА_5 ; протокол допиту особи в якості свідка ОСОБА_7 від 15.06.2023; протокол допиту особи в якості свідка ОСОБА_8 від 15.06.2023; витяг з ЄРДР за № 0003713 від 17.07.2025, у якому викладено обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, а саме, що до Першого СВ (з дислокацією у місті Миколаєві) ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві із військової частини НОМЕР_1 , надійшло повідомлення щодо самовільного залишення 13.05.2022 військової частини старшим солдатом ОСОБА_5 ; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 11.06.2025 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КПК України; протокол затримання ОСОБА_5 від 16.10.2025 з якого слідує, що його було затримано на підставі ухвали слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 21.07.2025 по справі №489/5654/25) о 10:00 год. у м. Миколаєві, вул. Спаська,18.

Щодо наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, при цьому не передбачає можливості звільнення від відбування покарання, що може бути достатньою підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При оцінці ризику впливу на свідків по кримінальному провадженню необхідно враховувати встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні. Суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від учасників процесу (ст. 23 КПК України). Тобто, ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від учасників процесу та дослідження їх судом.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є доведеним, оскільки на даний час не проведено в повному обсязі всіх необхідних і можливих слідчих дій, а тому підозрюваний може здійснювати дії, направлені на знищення відомостей доказового характеру про вчинення ним кримінального правопорушення.

Отже, на даному етапі кримінального провадження, враховуючи наявність у ОСОБА_5 статусу підозрюваного у вчиненні тяжкого злочину та доведених ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, який має постійне місця проживання, проте не одружений, дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність тісних соціальних зв`язків, застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані прокурором докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання прокурора і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує дані про ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, відсутність відомостей про тісні соціальні зв`язки, наявність постійного місця проживання, проте з урахуванням встановлених обставин, які доводять наявність вказаних вище ризиків, вважає, що для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому адекватним запобіжним заходом для підозрюваного буде тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Заперечення підозрюваного та його захисника проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного у вигляді тримання під вартою є неспроможними з огляд на таке. Самовільне залишення військової частини, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_5 , відбулось 13.05.2022. Матеріали справи не містять підтвердження, що ОСОБА_5 протягом більше трьох років звертався до правоохоронних органів, військової служби правопорядку чи військової частини з метою продовжити військову службу. Зокрема, не прибув ОСОБА_5 до слідчого і після отримання повідомлення про підозру та повістки про виклик. Також матеріали справи не містять документів на підтвердження наявності підстав для відстрочки від військової служби у зв`язку з необхідністю догляду за матір`ю. Отримання рекомендаційного листа від ВЧ НОМЕР_2 не спростовує ризиків встановлених слідчим суддею під час розгляду даного клопотання.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Таким чином право визначати чи не визначати розмір застави належить до повноважень слідчого судді, суду.

Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Вирішуючи питання про визначення застави та її розміру, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Висновки суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити частково, та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн, якого буде достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на тридцять дев`ять днів.

Строк перебування під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його затримання 10 годин 00 хвилин 16 жовтня 2025 року до 10 годин 00 хвилин 23 листопада 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн 00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, проходження служби;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку їх наявності).

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1