УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 Справа №607/19225/25 Провадження №1-кс/607/5441/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засідання в залі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання, з метою приводу підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Окопи Борщівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, солдата, сапера третього відділення розгороджень взводу розгороджування інженерно-саперної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 ,

для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000030,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000030 від 09.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебувають матеріали кримінального провадження №0000030 від 09.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Як зазначає слідчий, досудовим розслідуванням установлено, що 30.11.2024 відповідно до указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянина ОСОБА_6 призвано на військову службу під час мобілізації.

30.11.2024 солдата ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду сапера третього відділення розгороджень взводу розгороджування інженерно-саперної роти інженерного батальйону вказаної військової частини.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість, солдат ОСОБА_6 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

16.12.2024 о 08 годині 00 хвилин солдат ОСОБА_6 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби у розташування військової частини НОМЕР_1 не прибув.

У період з 08 години 00 хвилин 16.12.2024 по теперішній час військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 перебуває поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та свої службові обов`язки не виконує, проводячи час на власний розсуд.

Таким чином, солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , без поважних причин о 08 годині 00 хвилин 16 грудня 2024 року не з`явився та по даний час до виконання службових обов`язків за посадою не повернувся, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України (згідно із змінами, внесеними Законом № 3233-IX від 13.07.2023).

З огляду на наведене слідчий вважає, що у кримінальному провадженні за №0000030 від 09.01.2025 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

05.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

16.09.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено, а підозрюваного оголошено в розшук.

Станом на сьогодні стороні обвинувачення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, оскільки останній умисно переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підриває авторитет Збройних Сил України, своєю зухвалою поведінкою демонструє безкарність та спонукає інших військовослужбовців порушувати військову дисципліну.

З урахуванням того, що солдат ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від військової служби, переховується від органів досудового розслідування та суду, тримання під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного на час досудового слідства та судового розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується та ухиляється від з`явлення до органу досудового розслідування та суду, з метою забезпечення присутності останнього під час вирішення питання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і у зв`язку із забезпеченням оперативності та уникнення необґрунтованого затягування досудового розслідування, слідчий просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання підтримала посилаючись на вказані у ньому підстави та мотиви та просила задовольнити.

Заслухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали долучені до клопотання слідчий суддя вважає за доцільне відзначити наступне:

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В порядку ч.1 ст. 94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч.1, п.п. 1,2 ч. 2 ст. 188 КПК України, слідчий за погодженням із прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою (п.1 ч. 2 ст. 188 КПК України), після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного до суду на підставі судового виклику п. 2 ч. 2 ст. 188 КПК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається судом негайно після одержання цього клопотання. Розгляд клопотання здійснюється в закритому судовому засіданні за участю прокурора.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебувають матеріали кримінального провадження №0000030 від 09.01.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В ході досудового розслідування 05.09.2025 ОСОБА_6 в порядку ст. 135 КПК України та ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України тобто у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

Слідчий, звертаючись з клопотанням, а прокурор при розгляді клопотання, довели що зазначені у клопотанні про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 обставини вказують на наявність підстав для тримання його під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: повідомлення ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення за вих.№1540/2969 від 26.12.2024; матеріали службового розслідування, проведеного для уточнення причин та умов, які сприяли самовільному залишенню військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 ; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 від 25.07.2025, ОСОБА_9 від 24.01.2025, ОСОБА_10 від 24.01.2025, ОСОБА_11 від 24.01.2025, ОСОБА_12 від 24.01.2025.

Відповідно до змісту рішень Європейського суду з прав людини («Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року»), факти які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи винесення обвинувального вироку. Достатньо щоб вони могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор - при розгляді клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, на даний час існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушень, за яке законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, має місце у даному випадку та усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення відповідальності ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, його місцезнаходження не відоме, чим перешкоджає кримінальному провадженню.

Так, із змісту клопотання та матеріалів долучених до нього вбачається, що органом досудового розслідування вживались заходи належного повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Зокрема, відповідно до рапорту старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 05.09.2025, останньою 05.09.2025 був здійснений виїзд за місцем проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , з метою вручення останньому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за фактом нез`явлення вчасно на службу у розташування військової частини НОМЕР_1 , повісток про виклик. Разом з тим, за вказаною адресою ворота ніхто не відчинив, будь-яких осіб на території приватного домогосподарства помічено не було, на заклики вийти поспілкуватися ніхто не відреагував.

05.09.2025 ОСОБА_6 поштовим зв`язком за місцем реєстрації та місцем проживання було відправлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та повістки про явку 15.09.2025 о 09 год. 00 хв. та 16.09.2025 о 09 год. 00 хв. до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР у м. Львові для участі в допиті як підозрюваного.

Окрім цього, 05.09.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та повістки про явку 15.09.2025 о 09 год. 00 хв. та 16.09.2025 о 09 год. 00 хв. до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР у м. Львові для участі в допиті як підозрюваного були 05.09.2025 вручені командиру військової частини НОМЕР_1 та направлені Вигодській сільській раді.

Проте ОСОБА_6 до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) ТУ ДБР у м. Львові для проведення слідчих дій не прибув та про причини неявки не повідомив, що підтверджується рапортом старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 16.09.2025.

Постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 16.09.2025 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що стороні обвинувачення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 невідоме, а також відповідно до вимог ст. 280 КПК України, у зв`язку із оголошенням в розшук підозрюваного, зупинено досудове розслідування.

Таким чином, забезпечити явку у судове засідання для розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо, оскільки останній умисно ухиляється від органів досудового розслідування та його місцезнаходження невідоме.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини; жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений; жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу; щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 189 КПК України, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, з метою уникнення покарання переховується від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки в даному кримінальному провадженні наявні обставини, зазначені у ч. 3 ст. 187 КПК України, та стороною обвинувачення належним чином обґрунтовано наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного та достатні дані вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, переховується від органів досудового розслідування та вчиняє перешкоди кримінальному провадженню, тобто наявні підстави, визначені п.1 ч. 4 ст. 189 КПК України, клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 187, 188, 189, 190 КПК України слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 про надання дозволу на затримання, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_6 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000030 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Окопи Борщівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, солдата, сапера третього відділення розгороджень взводу розгороджування інженерно-саперної роти інженерного батальйону військової частини НОМЕР_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Про хід виконання ухвали повідомляти: старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 (вул. Кривоноса, 6, м. Львів, 79008, тел. ) та прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 (проспект Злуки, 47в, м. Тернопіль, 46024, тел. (0352) 22-39-52).

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу 17.03.2026 або з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_6 до суду, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, відкликання ухвали прокурором.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1