Справа № 559/3057/25
Провадження № 1-кп/559/261/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000346 від 02.07.2025 за ч.1 ст.382 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тараканів Дубенського району Рівненської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, який має на утриманні одну малолітню дитину, є учасником бойових дій, військовослужбовцем, на час подій не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

з участю: прокурорки ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 и постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.02.2023 в справі №559/517/23 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 40800 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років. Вказана постанова набрала законної сили 06.03.2023. Також ОСОБА_3 постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25.04.2023 в справі №559/574/23 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП. На нього накладено адміністративне стягнення в виді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 (сім) років. Вказана постанова набрала законної сили 05.05.2023.

Відповідно ст.129-1 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.298 КУпАП судові рішення, якою є постанова судді про накладення адміністративного стягнення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Однак, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду, що набрали законної сили, та будучи ознайомленим із ними, з метою їх невиконання в частині позбавлення права керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення наведених вимог законодавства України, 02.07.2025 приблизно о 16 годині 20 хвилин по автодорозі Доманово-Ковель-Чернівці-Теребляче, що знаходиться в с. Привільне Дубенського району Рівненської області, керував автомобілем марки «Audi», моделі «80», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, де був виявлений поліцейськими офіцерами громади сектору взаємодії з громадами Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області.

ОСОБА_3 своїми діями, що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі, розкаюється, всі фактичні обставини вказані правильно. Він знав, що позбавлений права керування транспортними засобами, але тоді після суду в Луцьку розхвилювалася баба вдома, сів за кермо, бачив поліцейського, але перед ним поїхав. Розуміє зараз, що рішення суду треба виконувати і буде його виконувати надалі. Сам виріс у сиротинці, батько помер, матір позбавили батьківських прав. Є баба, сестра, брат в СЗЧ, вважає себе одиноким. Розлучився, має дитину, платить аліменти, але є борг, який поступово погашає. Також платить потроху штрафи за постановами суду, карточка не заблокована, отримує зарплату як військовослужбовець і погашає борги. Він в 2022 році повернувся з Польщі спеціально, бо війна, і пішов до ЗСУ, був учасником 4 штурмів, мав поранення і далі пішов виконувати бойові завдання, є учасником бойових дій. Але зараз в тиловій військовій частині поваром служить, хоче на передову до побратимів, медики не пускають його через стан здоров`я, п`є ліки. 05.09.2025 отримав іспитовий строк у Луцьку. Просить призначити штраф і розстрочити йому виплату на 4 місяці і він зможе його виконати. Висновки зробив, більше керувати транспортним засобом не буде.

За таких обставин суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, чим вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст.382 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховується ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином; дані про особу винного, який є військовослужбовцем з 04.12.2022, учасником бойових дій, на утриманні має малолітню дитину, згідно характеристики за місцем проживання ОСОБА_3 проживає в хаті покійного діда, зареєстрований з бабою, сестрою і братом, скарг на ОСОБА_3 не надходило, на диспансерному обліку в лікарів психіатра, нарколога не перебуває. Станом на 02.07.2025 ОСОБА_3 судимим не був, проте за даними ЄДРСР 05.09.2025 вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області його визнано винним за ч.1 ст. 263 КК України (подія 04.02.2025) та призначено покарання в виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з іспитовим строком терміном 2 роки, тобто судимий на час розгляду справи судом за події, що передували тим, що в цій справі. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, а також матеріальне становище ОСОБА_3 , суд робить висновок, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання в виді мінімального штрафу згідно санкції ч.1 ст.382 КК України, а також згідно ч.4 ст. 53 КК України розстрочити сплату штрафу на 4 місяці. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Судові витрати відсутні. Долю речових доказів вирішити згідно ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.100, 349, 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятисот) гривень.

Розстрочити ОСОБА_3 виплату штрафу рівними частинами по 2125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) гривень на 4 (чотири) місяці.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05.09.2025 відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України, - виконувати самостійно.

Речовий доказ: оптичний носій з відеозаписами з нагрудних боді-камер ПОГ та відео реєстратору службового автомобілю, - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурорці та обвинуваченому повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст. 615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1