справа № 619/6292/25
провадження № 1-кп/619/566/25
УХВАЛА

іменем України

29 жовтня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіОСОБА_1
за участю:секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурораОСОБА_3
обвинуваченоїОСОБА_4
розглянув у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000212 від 13.09.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

установив:

10.05.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, у зв`язку з активною фазою ведення бойових дій за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , прибула на тимчасове проживання без реєстрації до адреси: АДРЕСА_3 , звернулася з заявою на встановлення статусу внутрішньо переміщеної особи до центру надання адміністративних послуг Опішнянської селищної ради Полтавської області. Відповідальною особою згідно зазначених відомостей внесено дані в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб: ОСОБА_5 - довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1610- від 09.05.2022. Згідно акту приймання-передачі від 10.05.2022 з ЦНАП Опішнянської селищної ради до відділу №2 УСЗН Полтавської РВА передано заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам від 10.05.2022. Після проведення звірки поданих ОСОБА_5 даних з Єдиною інформаційною базою переміщених осіб та базою отримувачів державних соціальних допомог, 23.05.2022 відділом №2 було прийнято рішення про призначення ОСОБА_5 допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання з 01.05.2022 по 31.07.2023 у розмірі 2 000,00 гривень щомісячно на заданий заявницею її розрахунковий рахунок ПАТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_1 . ОСОБА_4 , яка є донькою ОСОБА_5 , за життя останньої, починаючи з 01.05.2022 користувалася розрахунковим рахунком НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», відкритим на ім`я її померлої матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку здійснювались нарахування грошової допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до постанови № 332 від 20 березня 2022 року Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», знімала грошові кошти з вказаної картки та передавала їх ОСОБА_6 на підставі усного доручення останньої. 28.10.2022 відповідно до свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 28.10.2022, ОСОБА_5 померла. 28.10.2022 ОСОБА_4 , керуючись раптово виниклим єдиним прямим умислом направленим на заволодіння чужим майном, завідомо не повідомивши Управління соціального захисту населення Полтавської районної державної адміністрації про факт смерті своєї матері ОСОБА_5 , продовжила користуватися розрахунковим рахунком НОМЕР_1 АТ «Ощадбанк», відкритим на ім`я її померлої матері ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,на який продовжували здійснюватися нарахування грошової допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до постанови № 332 від 20 березня 2022 року Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», при цьому діючи умисно, із корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, у період часу з 17.11.2022 по 25.07.2023, шляхом обману, використовуючи різні банківські операції (безготівковий розрахунок/переказ, зняття готівки), остання операція 25.07.2023 о 13:07 у вигляді розрахунку в торгово-сервісній мережі магазин «Пані» по вул. Центральна, 23 в с-ще Золочів Харківської області, незаконно заволоділа та розпорядилася на власний розсуд бюджетними грошовими коштами у сумі 18 000,00 гривень, чим заподіяла Державі в особі Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України майнової шкоди у зазначеному розмірі.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям. Пояснила, що свою вину у вчиненому беззастережно визнала, щиро шкодує про допущене, під час досудового розслідування сприяла розкриттю кримінального правопорушення та відшкодувала завдані збитки.

Представник потерпілого Міністерства соціальної політики, сім`ї та єдності України ОСОБА_7 надала до суду заяву, у якій повідомила про те, що завдана державі, в особі Мінсоцполітики, шкода ОСОБА_4 відшкодована у повному обсязі, про закриття кримінального провадження не заперечує.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої та закриття кримінального провадження.

Заслухавши клопотання та думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною четвертою статті 286 КПК України визначено, що суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, при цьому у разі, якщо обвинувачений не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності, то у суду відсутні правові підстави для відмови у задоволенні клопотання та продовження проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з вимогами ст. 45 КК України, звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» у пункті 3 своєї постанови № 12 від 23.12.2005 зазначив, що дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.

Частиною третьою статті 285 КПК України передбачено, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» у постанові № 12 від 23.12.2005 зазначив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, передбаченим ст. 45 КК України, є обов`язковим.

Судом установлено, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, після вчинення якого щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та повністю відшкодувала завдані збитки, що підтверджується відомостями заяви представника потерпілого.

Отже враховуючи, що ОСОБА_4 правильно розуміє суть обвинувачення за ч. 1 ст. 190 КК України, перевіривши обґрунтованість заявленого клопотання та встановивши, що кримінальний проступок, за яким вона обвинувачується, вчинене нею вперше, після його вчинення обвинувачена щиро покаялася, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані нею збитки, суд дійшов висновку, що клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити і звільнити останню від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження стосовного неї закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі статті 45 КК України та керуючись статтями 284 ч. 2 п. 1, 285, 286, 288, 314 ч. 3 п. 2, 392 КПК України, суд

постановив:

ОСОБА_4 , обвинувачену у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000212 від 13.09.2025, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1