Справа № 488/2557/20
Провадження № 1-кп/488/50/25 р.
УХВАЛА

01.10.2025 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною середньою освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Корабельним районним судом м. Миколаєва здійснюється кримінальне провадження № 0000748 від 08.05.2020 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України.

11.09.2025 року прокурор представив суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням відповідно до якого ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 119 ч. 1 КК України.

Захисник ОСОБА_5 просила провадження закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого не заперечував проти клопотання, однак зауважив, що обвинувачений не поніс ніякого покарання та не відшкодував моральної шкоди.

Вислухавши думки учасників, дослідивши матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 286 ч. 4 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 288 КПК України питання про звільнення від кримінальної відповідальності вирішується ухвалою суду.

Санкцією ч. 1 ст. 119 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Положення статті 49 КК України є імперативними та передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року в справі № 127/26665/16-к).

Верховний Суд у постановах неодноразово звертає увагу на те, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, яка подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно вимог ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 119 КК України є нетяжким злочином.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, яке він вчинив 07.05.2020 року. Тобто на час звернення з даним клопотанням минуло більше 5 років.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що строк давності, встановлений ст. 49 КК України будь-яким чином зупинявся або переривався.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому зрозуміла суть обвинувачення та підстави звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом статтей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відтак, клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Щодо цивільного позову, заявленого ОСОБА_7 .

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи прийняття постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. N 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", у разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За такого цивільний позов про відшкодування з ОСОБА_4 та ОСОБА_8 заподіяної внаслідок кримінального правопорушення майнової шкоди та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду з роз`ясненням потерпілій стороні її права пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Доля речового доказу підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 100, 284-288,369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст. 119 ч. 1 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Речові докази цифровий носій інформації диск формату DVD-R із відеозаписом камер спостереження балкону квартири АДРЕСА_2 від 07.05.2020 року, цифровий носій інформації диск формату DVD-R із відеозаписом камер магазину «Пепсі», розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Океанівська, 45 від 07.05.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення майнової шкоди та моральної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Корабельний районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1