Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/3188/24
номер провадження 1-в/695/25/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 та

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Золотоноша матеріали подання Золотоніського РВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі, з випробуванням та іспитовим строком стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 14.11.2024 року до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з іспитовим строком на 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 був засуджений 14.11.2024 року вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням та іспитовим строком на 1 рік та відповідно до ст. 76 КК України із зобов`язанням періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Так як засуджений ОСОБА_6 за час перебування на обліку Золотоніського РВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області на шлях виправлення не став, систематично не виконував обов`язки, покладені на нього судом, систематично не з`являвся на реєстрацію, чим злісно ухилявся від відбування покарання, начальник органу пробації на адресу суду направив подання для вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком та направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання у виді 2 років обмеження волі.

У судовому засіданні представник Золотоніського РВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області ОСОБА_4 просила задовольнити подання та направити ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання, так як засуджений систематично не з`являвся на реєстрацію, попереджувався про відповідальність за ухилення від виконання покарання, проте висновків для себе не зробив, чим злісно ухилявся від відбування покарання. Також просив врахувати, що під час розгляду подання в суді засуджений жодного разу не прибув на реєстрацію, не надавши вагомих доказів поважності причин неявки.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягала на задоволенні подання та направленні ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання, так як він не став на шлях виправлення та не виправдав довіру суду, оскільки систематично не виконував обов`язки, покладені на нього судом, з необхідних 20 явок на реєстрацію прибув лише 6 разів. Також прокурор, враховуючи неявки до суду та свідомі систематичня неявки до органу пробації просила до набрання ухвалою законної сили обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив надати його підзахисному ще один шанс та не направляти його в місця обмеження волі для подальшого відбування покарання за вироком суду.

Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що не прибував на реєстрацію, бо не мав чим приїздити, просив надати йому ще один шанс.

Суд, заслухавши думку учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів подання зміст вироку та порядок його виконання засудженому ОСОБА_6 було роз`яснено 13.01.2025 року, становлено дні явки на реєстрацію до органу пробації: 1-й та 4-й понеділок кожного місяця. Відповідно до підписки ОСОБА_6 від 13.01.2025 року йому роз`яснено як зміст накладених на нього обмежень та обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а також і наслідків їх невиконання.

28.04.2025 року ОСОБА_6 на реєстрацію не з`явився без поважної причини, 29.04.2025 року йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження. Надалі, починаючи з 05.05.2025 року ОСОБА_6 постійно та систематично не прибував на реєстрацію, не повідомляючи про причини неявки. Отже протягом іспитового строку ОСОБА_6 лише шість разів прибув на реєстрацію з необхідних 20 явок на реєстрацію.

Такі обставини суд розцінює як злісне ухилення від виконання покарання, визначеного вироком суду.

Також суд бере до уваги, що в період розгляду подання у суді щодо засудженого застосовувався примусовий привід.

Все перараховане вище свідчить про злісне не виконання засудженим ОСОБА_6 покладених на нього судом обов`язків, встановлених для осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, про явне небажання засудженого ОСОБА_6 стати на шлях виправлення.

Враховуючи свідоме та злісне ухилення від виконання покарання, суд задовольняє клопотання прокурора про обрання засудженому запобіжного заходу у виді тримання під вартою по набрання законної сили ухвалою суду.

Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року № 33977/97, п. 81 вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 57 КВК України з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Задовольняючи подання органу пробації та враховуючи злісне ухилення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання без поважних причин, неявки до суду для розгляду подання, що свідчить про реальне ухилення від правосуддя, суд вважає за необхідне взяти засудженого ОСОБА_6 у залі суду під варту, та етапувати його до місця відбування покарання як особу, засуджену до позбавлення волі.

При цьому суд враховує суспільну небезпечність кримінального правопорушення, за вчинення якого засуджений ОСОБА_6 та реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 57 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Золотоніського РВ філії ДУ Центр пробації в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі, з випробуванням та іспитовим строком стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Золотоніського міськрайонного суду від 14.11.2024 року до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, та відповідно до ст. 76 КК України із зобов`язанням періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, задовольнити.

Направити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у місця обмеження волі для відбування призначеного судом покарання відповідно до вироку Золотоніського міськрайонного від 14.11.2024 року по справі № 695/3188/24 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду негайно.

У строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_6 зарахувати термін попереднього ув`язнення з 13.01.2026 року з розрахунку: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні обмеження волі.

Виконання ухвали в частині направлення ОСОБА_6 в Черкаський СІЗО № 30 для подальшого його направлення в місця обмеження волі покласти на Золотоніський РВП ГУНП України в Черкаській області.

Доручити працівникам Черкаського СІЗО № 30 виконання ухвали суду від 13.01.2026 року (справа № 695/3188/24) в частині направлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого вироком Золотоніського міськрайонного суду від 14.11.2024 року за ч. 1 ст. 122 КК України, в місця обмеження волі, як особу, засуджену до позбавлення волі відповідно до вимог ч. 2 ст. 57 КВК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи діб з часу виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено та оголошено 19.01.2026 року о 17.10. год.

Суддя: ОСОБА_1