Справа № 128/1563/20
ВИРОК

Іменем України

15 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд м. Вінниці Вінницької області в режимі відеоконференції з Тульчинським районним судом Вінницької області кримінальне провадження, відомості про яке внесені 02.11.2018 в ЄРДР за №0001040 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Бортники, Тульчинського району, Вінницької області, зареєстрованого у встановленому законом порядку та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2018 близько 09:30 годин обвинувачений водій ОСОБА_5 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався ділянкою автодороги «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знамянка», зі сторони м. Немирів Вінницької області в напрямку м. Вінниця Вінницької області, в районі 409 км + 200 м, на якій виконувалися дорожні роботи та був встановлений відповідний попереджувальний дорожній знак 1.37 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Обвинувачений водій ОСОБА_5 грубо ігноруючи вимоги забороняючого дорожнього знаку 3.25 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що забороняє обгін усіх транспортних засобів, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху на даному відрізку авто дороги, що обмежена заборонним дорожнім знаком 3.29 «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, до 50 км/год, проявивши злочинну самовпевненість, не переконавшись у тому, що смуга зустрічного руху на яку він виїхав, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані і безпечності виконуваного ним маневру, з необережності допустив зіткнення із пасажирським автобусом «Богдан А09312», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який із пасажирами рухався маршрутом «Вінниця Кордишівка» зі сторони м. Вінниці Вінницької області в напрямку м. Немирів Вінницької області.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 742 від 23.09.2019 отримала тілесні ушкодження у вигляді: сполучна травма тіла; закрита черепно-мозкова травма - струс головного мозку; перелом нижньої стінки орбіти правого ока; перелом передньої та верхньої стінок правої гайморової пазухи; закрита хребтова травма - перелом поперечних відростків та дужок з обох сторін 6-го шийного хребця та суглобових відростків зліва 6-го шийного хребця зі зміщенням; перелом дужок з обох сторін 7-го шийного хребця та перелом реберного, поперечного та суглобових відростків 7-го шийного хребця; перелом поперечних відростків та остистого відростка 1-го грудного хребця; компресійний перелом тіла та перелом дужки 2-го грудного хребця; компресійний перелом тіла 9-го, 10-го грудних хребців без порушення функції головного мозку; закрита травма грудної клітки - перелом лівої ключиці; перелом тіла лівої лопатки; перелом 3-го ребра справа, 4-го ребра зліва; забій нижніх часток обох легень; гемоторакс (наявність крові в плевральній порожнині); лівобічний пневмоторакс (наявність повітря в плевральній порожнині). Вказані ушкодження у потерпілої ОСОБА_7 за ступенем тяжкості належать до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки являлися небезпечними для життя у момент заподіяння.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 7405/7406/19-21 від 26.03.2020: «в ситуації, яка склалася, практична можливість у водія автомобіля «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого ОСОБА_5 , попередити дане ДТП полягала у виконанні ним норм вимог п. 14.2 «в» Правил дорожнього руху, дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.25 «Обгін заборонено». Тому в даній дорожній ситуації, причиною виникнення даної ДТП стала невідповідність дій водія «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 , обвинуваченого ОСОБА_5 , технічним нормам вимог п. 14.2 «в» Правил дорожнього руху, дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.25 «Обгін заборонено».

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 за вищевикладених обставин, порушив вимоги дорожнього знаку 3.29, 3.25, п.п.10.1, 14.2 (в) «Правил дорожнього руху України», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно яких:

- 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п.14.2 «в» «Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані»;

- дорожній знак 3.29 «Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові»;

- дорожній знак 3.25 «Забороняється обгін усіх транспортних засобів».

Порушення зазначених вимог «Правил дорожнього руху України» обвинуваченим - водієм ОСОБА_5 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчинені злочину за ч.2 ст.286 КК України у повному обсязі при обставинах викладених в обвинувальному акті. Суду показав, що дійсно він 02.11.2018 близько 09:30 годин керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21140», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ділянкою автодороги «Стрий - Тернопіль - Кропивницький - Знамянка», зі сторони м. Немирів Вінницької області в напрямку м. Вінниця Вінницької області, порушив вимоги ПДР та дорожніх знаків, оскільки не переконався у тому, що смуга зустрічного руху, на яку він виїхав вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані і безпечності виконуваного ним маневру. В результаті чого допустив зіткнення із пасажирським автобусом «Богдан А09312», реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого, потерпіла ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження. Зазначив, що потерпілій ним було відшкодовано усі завдані збитки, у зв`язку із чим до нього зі сторони потерпілої немає претензій морального та/або матеріального характеру. Просив суд не позбавляти його волі та права керування транспортними засобами.

Потерпіла ОСОБА_7 до судового засідання не з`явилася, попередньо через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності; претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 не має, оскільки він шкоду відшкодував у повному обсязі, вони примирилися, тому просила суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 мінімальне покарання та не позбавляти його права керування транспортними засобами.

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд, визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого та документів, для вирішення питання щодо долі речових доказів та процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження і його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину; особу винного, який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, офіційно не працюєє раніше не судимою особою; завдану шкоду потерпілій відшкодував у повному обсязі та примирився з нею; в лікарів нарколога та психіатра на обліках не перебуває.

В якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Щире каяття обвинуваченого полягає у визнанні ним обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі їх час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася (див. п. 3 ПП ВСУ від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, при винесені даного вироку, суд приймає до уваги і міркування потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суд призначати обвинуваченому мінімальне покарання та не позбавляти ОСОБА_5 права керування транспортними засобами.

В постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 відзначив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Отже, враховуючи ступень тяжкості вчиненого обвинуваченим необережного злочину; даних, які характеризують його особистість, відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому; наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

У зв`язку з чим, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами та із подальшим застосуванням положень ст.ст.75,76 КК України,- звільнивши останнього від відбування призначеного основаного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Потерпіла, захисник та обвинувачений просили не призначати ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, однак суд вважає, що не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Тому суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілої, та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно до ч.2 ст.174 КПК України, слід скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2018 (справа №127/28085/18) на автомобіль «ВАЗ21140», державний номерний знак НОМЕР_1 який перебуває на майданчику затриманих транспортних засобів за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28 (вул. Г.Арабея, 17) та автобус «Богдан А09312», державний номерний знак НОМЕР_2 який перебуває на відповідальному зберіганні ТОВ «ВРАП №1» за адресою Вінницький район, смт. Вороновиця, вул. Базарна, 15, оскільки потреба в ньому відпала.

На підставі ст. 100 КПК України, долю речових доказів слід вирішити таким чином:

- автомобіль марки «ВАЗ21140», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 та який поміщено на зберігання на територію арешт майданчика ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28 (вул. Г.Арабея, 17), - повернути власнику ОСОБА_8 за належністю;

- автобус «Богдан А09312», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ТОВ «Вінницький районний автобусний парк №1» та який згідно розписки від 02.11.2018 переданий на відповідальне зберігання ТОВ «ВРАП №1» за адресою: вул. Базарна, 15, смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, - залишити власнику ТОВ «Вінницький районний автобусний парк №1» за належністю.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають до стягнення процесуальні витрати на користь держави за проведення судових експертиз в загальному розмірі 8110,39 грн., саме: судової експертизи технічного стану транспортних засобів №147 від 22.04.2019 Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, в сумі 1099,07 грн.; судової автотоварознавчої експертизи №49 від 27.05.2019 Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, в сумі 1099,07 грн.; судової автотоварознавчої експертизи №77 від 01.04.2020 Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, в сумі 1099,07 грн.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу №224 від 02.04.2020 Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, в сумі 1099,07 грн.; автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №7405/7406/19-21 від 26.03.2020 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України, в сумі 2615,04 грн. та автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №304 від 03.07.2019 Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, в сумі 1099,07 грн., оскільки ці витрати доведені належними та допустимими доказами та визнані обвинуваченим.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого судом не розглядалося з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 369-371, 373 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк в 1 (один) рік.

На підставі ст.75, п. п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України ОСОБА_5 , звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 ( одного ) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку суду 15.10.2025.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , процесуальні витрати на користь держави за проведення у даному провадженні: судової експертизи технічного стану транспортних засобів №147 від 22.04.2019, в сумі 1099,07 грн.; судової автотоварознавчої експертизи №49 від 27.05.2019, в сумі 1099,07 грн.; судової автотоварознавчої експертизи №77 від 01.04.2020, в сумі 1099,07 грн.; судової експертизи технічного стану транспортного засобу №224 від 02.04.2020, в сумі 1099,07 грн.; автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №7405/7406/19-21 від 26.03.2020, в сумі 2615,04 грн. та автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №304 від 03.07.2019, в сумі 1099,07 грн., що в загальному розмірі складає 8110,39 грн. (вісім тисяч сто десять гривень 39 копійок).

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.11.2018 (справа №127/28085/18) на автомобіль «ВАЗ21140», державний номерний знак НОМЕР_1 який перебуває на майданчику затриманих транспортних засобів за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28 (вул. Г.Арабея, 17) та автобус «Богдан А09312», державний номерний знак НОМЕР_2 який перебуває на відповідальному зберіганні ТОВ «ВРАП №1» за адресою Вінницький район, смт Вороновиця, вул. Базарна, 15, - скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ21140», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 та який поміщено на зберігання на територію арешт майданчика ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 28 (вул. Г.Арабея, 17), - повернути власнику ОСОБА_8 за належністю;

- автобус «Богдан А09312», державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого являється ТОВ «Вінницький районний автобусний парк №1» та який згідно розписки від 02.11.2018 переданий на відповідальне зберігання ТОВ «ВРАП №1» за адресою: вул. Базарна, 15, смт. Вороновиця, Вінницького району Вінницької області, - залишити власнику ТОВ «Вінницький районний автобусний парк №1» за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору, потерпілій , захиснику та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_9