Справа № 298/1113/25
Номер провадження 1-кс/298/230/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року с-ще Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000236 від 04 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

З вищевказаного клопотання вбачається наступне. У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2024 року, ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про місця та осіб у яких можна придбати психотропну речовину метамфетамін, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 яких забезпечував з вказаного періоду часу психотропною речовиною «метамфетамін», а останні в свою чергу, діючи узгоджено між собою, дотримуючись заходів конспірації, на виконання своїх функцій, в подальшому збували її за грошові кошти особам, схильним до їх вживання на території м. Ужгород та Ужгородського району Закарпатської області, розподіляючи між собою грошові кошти, отримані від збуту таких заборонених в обігу речовин.

Таким чином, ОСОБА_6 , забезпечував себе та інших співучасників попередньої змови під час реалізації психотропних речовин певними заходами безпеки і конспірації щодо нерозголошення дійсної незаконної діяльності; інформуванням осіб, що придбавали такі речовини, про місце, час та можливе місце збуту психотропної речовини, з метою недопущення виявлення злочинних дій групи сторонніми особами та працівниками правоохоронних органів, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності; особисто здійснював збут психотропних речовин; здійснював облік збутих психотропних речовин; підшукував інших учасників групи.

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , як активні учасники попередньої змови, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діючи як виконавці, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою ОСОБА_6 , безпосередньо приймали участь у придбанні психотропних речовин для їх подальшого збуту у роздріб, а також у зберіганні, зважуванні та фасуванні з метою збуту психотропних речовин, безпосередньо приймали участь у незаконному збуті таких речовин особам, що схильні до їх вживання, особисто займались підшукуванням осіб для подальшого збуту їм психотропних речовин, за обумовлену перед тим грошову вартість.

Дане кримінальне правопорушення 04 грудня 2024 року було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000236, правова кваліфікація правопорушення ч.2 ст.307 КК України.

У ході проведення негласних слідчих-розшукових заходів також було встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканець АДРЕСА_1 за місцем свого проживання може зберігати наркотичні засоби та психотропні речовини, грошові кошти здобуті в результаті злочинних дій, прилади для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, мобільних терміналів зв`язку, за допомогою яких відбувалось спілкування із особами, які сприяли проведенню протиправної діяльності, електронних вагів, зіп-пакетів, чорнових записів, та інших речей, які використовувалися під час здійснення злочинної діяльності.

08.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду про проведення обшуку №1-кс/298/175/25 від 25.08.2025, було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено автомобіль марки: «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля «SKODA», моделі «OCTAVIA А5», являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканка АДРЕСА_2 .

Постановою слідчого вилучений під час обшуку автомобіль марки: «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000236 від 04.12.2024 та поміщені на зберігання до кімнати речових доказів ВП №2 Ужгородського РУП, що за адресою: с-ще. Великий Березний вул. Штефаника, 5, Ужгородського району.

Згідно ст.98 КПК України вилучений під час обшуку автомобіль марки: «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 , який може бути використаний як доказ факту та обставин, що встановлюються під час розслідування та мають значення речових доказів, а тому з метою тимчасового позбавлення права та можливості відчужити, розпоряджатися та будь-яким чином їх використовувати, збереження речового доказу, на них у відповідності п.1 ч.2 ст.170 КПК України необхідно накласти арешт.

Не застосувавши вказані заходи, можуть призвести до зникнення та навіть втрати слідів, речових доказів, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінка розумності та співрозмірності обмеження права власності на майно підозрюваного та потреб кримінального провадження: обмеження розпорядження, користування майном, з огляду на потреби кримінального провадження, є розумним та співрозмірним, оскільки існує ризик знищення речових доказів.

Зазначені у цьому клопотанні автомобіль марки «Шкода Октавія» із д.н.з. НОМЕР_1 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 може бути використаний як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження та мають значення у даному кримінальному провадженні речового доказу, а тому з метою тимчасового позбавлення права, можливості відчужити, розпоряджатися та будь - яким чином їх використовувати та з метою збереження речового доказу, на них у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України необхідно накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_3 , в судовому засіданні клопотання підтримав, проси таке задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні, просив відмовити в клопотанні, оскільки обшук автомобіля проводився місяць тому, нічого не знайшли, підтримують своє письмове заперечення.

Власник майна ОСОБА_4 , в судовому засіданні погодилась з думкою свого захисника.

Слідчий суддя, заслухавши учасників справи та перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по вказаних матеріалах, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арештом майна, згідно з вимогами ч.1 ст.170 КПК України, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У п.1 ч.2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку, згідно із ч.3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, а саме: щодо збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Так, з витягу з ЄРДР вбачається, що СД відділення поліції №2 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 07.05.2025 за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що 08.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду про проведення обшуку №1-кс/298/175/25 від 25.08.2025, було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено автомобіль марки: «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на спец, майданчик ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Зазначеною ухвалою слідчого судді від 26.08.2025, надано дозвіл на проведення обшуку зазначеного транспортного засобу, з метою виявлення та вилучення, наркотичних засобів та психотропних речовин, грошових коштів здобутих в результаті злочинних дій, приладів для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, мобільних терміналів зв`язку, електронних вагів, зіп-пакетів, чорнових записів.

Отже, жодне майно, на яке надано дозвіл слідчого судді в ухвалі від 26.08.2025 виявлено не було, а відповідно і не вилучено, натомість виявлено та вилучено: автомобіль марки: «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 .

Слід звернути увагу, що вилучення зазначеного майна відбулося саме під час обшуку транспортного засобу, а не обшуку по місцю проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , як зазначено прокурором у клопотанні.

Постановою слідчого вилучений під час обшуку автомобіль марки: «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 , який фактично перебуває у користуванні ОСОБА_6 - визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000236 від 04.12.2024 та поміщені на зберігання до кімнати речових доказів ВП №2 Ужгородського РУП, що за адресою: с-ще. Великий Березний вул. Штефаника, 5, Ужгородського району.

Як встановлено в судовому засіданні, досудове розслідування здійснюється за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Прокурором не надано достатніх та переконливих доказів того, що спірний транспортний засіб в подальшому буде слугувати речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно змісту ч.2 ст.307 КК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Органом досудового розслідування не доведено та не наведено будь-яких вагомих доказів того, що спірний транспортний засіб використовувався для вчинення кримінального правопорушення та може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Зокрема а ні в протоколі обшуку транспортного засобу, а ні в постанові про визнання речовим доказом не зазначено жодної ознаки даного майна як речового доказу.

Як вбачається з матеріалів провадження, жодних законних обставин, які б давали підстави для накладення арешту на вищевказане майно і доводили доцільність застосування такого заходу прокурором не доведено, оскільки фактично не наведено і не надано жодного належного та допустимого доказу того, що майно, на яке пропонується накласти арешт, є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, щодо якого проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні.

Крім цього, з доданих до клопотання матеріалів не вбачається достатніх підстав, які вказують на те, що вилучене майно використовувалось як знаряддя вчинення злочину.

Таким чином, на переконання слідчого судді, клопотання про арешт майна не містить належних обґрунтувань, а його матеріали доказів, які підтверджували б необхідність накладення арешту на майно, а саме: автомобіля марки: «Шкода Октавія» д.н.з. НОМЕР_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000236 від 04 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна відмовити.

Повний текст ухвали оголошений 13 жовтня 2025 року о 14 годині 10 хвилин.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Великоберезнянського

районного суду ОСОБА_1