Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/4516/20
Провадження №1-кп/523/274/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Пересипської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , представника служби у справах дітей Одеської міської ради ОСОБА_4 , обвинуваченого, його законного представника ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_6 , у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду під час судового розгляду кримінального провадження №0004646 від 22 грудня 2019 року із звинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.4 ст.187 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується, зокрема, у розбійному нападі на контролера касира відділення ПТ ПП «Ера-Дон» і компанія «Ваш ломбард» ОСОБА_8 , вчиненому близько 18 години 50 хвилин 22 грудня 2019 року за адресою: м. Одеса, пр-кт Добровольського ( в даний час Князя Володимира Великого),112.

Під час досудового розслідування було отримано записи з камер відео нагляду, встановлених в приміщенні зазначеного ломбардного відділення (карта пам`яті «Kingston micro SD 32 GB»), що стосуються події розглядуваного злочину, вчиненого двома особами чоловічої статі (папка «20.12.2019», файл «ch01_0350.mp4»).

За версією обвинувачення ОСОБА_7 є особою, одягнутою в куртку темного кольору з капюшоном, в кепці зеленого кольору, тримає на плечі сумку чорного кольору, під час здійснення розбійного нападу дістав рукою, на яку була одягнена рукавичка, з рюкзака предмет, зовні схожий на сокиру, яким наніс 8 ударів по скляній вітрині, чим розбив її.

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи від 16 січня 2020 року №3246/112-д у ОСОБА_7 виявлені наступні ушкодження:

- садно тильної поверхні лівої кисті, садно нігтьової фаланги 4-го пальця правої кисті, синець лівої щоки; характер і морфологічні особливості ушкоджень (поверхня саден підсохла, темно-червона, нижче рівня шкіри, синець багряного кольору) свідчать про те, що, вони могли утворитися в період часу до 1-ї доби до судово-медичної експертизи;

- множинні садна тильної поверхні лівої кисті; характер і морфологічні особливості ушкоджень (поверхня саден покрита тонкими, буро-коричневими коронками, виступаючими над рівнем шкіри та не відторгаються з країв) свідчать про те, що, вони могли утворитися за 2-3 доби до судово-медичної експертизи.

Зазначені ушкодження утворилися від дії тупого (тупих) предмета (предметів), індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися; не виключається можливість утворення множинних саден лівої кисті при обставинах вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, а саме внаслідок пошкодження скла рукою «...виявлено сліди речовини бурого кольору з вхідної двері та уламки скла, що може свідчити про те, що саме правопорушник міг залишити вказані сліди при пошкоджені вітрини...».

Локалізація, характер і морфологічні особливості ушкоджень не виключають можливість їх утворення внаслідок падіння ОСОБА_7 з висоти власного росту і контактуванням ділянками лівої кисті, правої кісті і лівої щоки о твердий тупий предмет (поверхню).

Дані ушкодження мають незначні скороминущі наслідки, які тривають не більше 6-ти діб і не ведуть до стійкої втрати загальної працездатності, і за цим критерієм, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Встановити кількість травматичних дій по пошкодженням у вигляді саден і синця не представляється можливим, тому що при одному травматичному впливі може утворюватися кілька ушкоджень однієї анатомічної ділянки і навпаки, при травматичному впливі з незначною силою зовнішні ушкодження можуть бути відсутні. Даний факт зумовлений багатьма зовнішніми і внутрішніми чинниками, такими як, наприклад: характер травмуючого знаряддя, стан зовнішніх покривів тіла (шкіра, підшкірно-жирова клітковина), стан судинної системи, наявність супутніх захворювань.

Ушкодження у вигляді саден правої та лівої кистей, синця лівої щоки розташовані у анатомічній ділянці, доступній для заподіяння ушкодження рукою потерпілого, що не виключає можливість заподіяння ушкоджень самим потерпілим. Ушкодження у вигляді саден правої та лівої кистей, синця лівої щоки не були небезпечними для життя у момент їх заподіяння.

Обвинувачений категорично заперечив власну причетність до злочину та показав, що зазначені тілесні ушкодження він спричинив собі 21 грудня 2019 року, коли після сварки з матір`ю, руками бив власний мобільний телефон, що призвело до зламу цього пристрою на 4 окремі частини. Окрім того, обвинувачений зазначив, що ці ж тілесні ушкодження він міг отримати і під час його затримання правоохоронцями шляхом падіння з висоти власного зросту на підлогу.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи від 05 березня 2025 року №160 дати відповідь чи могли утворитися множинні садна тильної поверхні лівої кисті, що мають характер і морфологічні особливо ушкоджень (поверхня саден покрита тонкими, буро-коричневими корочками, виступаючими над рівнем шкіри та не відторгаються з країв) в результаті таких подій, про які зазначає обвинувачений ОСОБА_7 : руками бив власний телефон, що призвело до зламу цього пристрою на 4 окремі частини, можливо в рамках проведення слідчого експерименту, з відображеними механізмами ушкоджень лівої кисті.

У зв`язку із викладеним, з метою перевірки версії сторони захисту, прокурором заявлено клопотання про надання доручення органу досудового розслідування - Відділу поліції №3 Одеському районному управлінню поліції №1 ГУНП в Одеській області на проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відображення механізму ушкодження лівої кисті, шляхом розбиття руками мобільного телефону на 4 окремі частини.

Отримавши заперечення сторони захисту проти участі в такому слідчому експерименті, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора, обґрунтовуючи це наступним.

Метою слідчого експерименту відповідно до ч.1 ст.240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю обвинуваченого слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь обвинуваченого у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч.1 ст.240 КПК України є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч.2 ст.84 та п.3 ч.2 ст.99 КПК України є документом.

Виходячи із сутнісних ознак показань, визначених в ч.1 ст.95 КПК України, у системному зв`язку із ч.2 ст.84 цього Кодексу, показання є самостійним процесуальним джерелом доказів лише в тому випадку, коли вони надаються під час допиту.

При проведенні слідчого експерименту участь обвинуваченого не може виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження (адже це є предметом допиту). Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення обвинуваченим пояснень з метою їх процесуального закріплення, має розцінюватися як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч.4 ст.95 КПК України, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст.225 КПК України.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст.23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де показання обвинуваченого та протокол слідчого експерименту за його участю є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст.94 КПК України.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених ст.225 КПК України. Під час досудового розслідування за наявності належних підстав слідчим суддею можуть бути допитані свідок або потерпілий.

Показання обвинуваченого в будь-якому випадку не можуть бути судовим доказом, у той час як протоколи слідчих (розшукових) дій після їх оцінки судом із точки зору належності, допустимості і достовірності набувають значення судового доказу.

Протокол слідчого експерименту за певних умов може бути визнаний допустим доказом. Зокрема, для того, аби виключити обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від особи під час слідчого експерименту, сторона обвинувачення має довести, що було додержано належної правової процедури, зокрема, що: до особи не застосовувався протиправний тиск; слідчу дію проведено за волею та вільним волевиявленням особи; особа усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе; права особи на захист і правову допомогу були забезпечені; слідчу дію проведено за участю понятих; під час слідчої дії здійснювався безперервний відеозапис; особі були детально і ґрунтовно роз`яснено процесуальні наслідки участі в цій слідчій дії.

Таким чином, визначальною умовою для надання судового доручення на проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 повинна бути згода останнього на участь в такій слідчій дії, що в даному випадку відсутнє.

Керуючись ст.ст.84,95,99,240,350 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання прокурора про надання доручення органу досудового розслідування - Відділу поліції №3 Одеському районному управлінню поліції №1 ГУНП в Одеській області на проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_7 щодо відображення механізму ушкодження лівої кисті, шляхом розбиття руками мобільного телефону на 4 окремі частини - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення стосовно неї можуть бути викладені в апеляційній скарзі на остаточне прийняте судове рішення у провадженні.

Головуючий ОСОБА_1