Справа № 134/2064/25
Провадження №11-сс/801/25/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2025 року,

якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло, що за адресою АДРЕСА_1 , терміном 60 діб з 26 грудня 2025 року по 23 лютого 2026 року включно із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, до

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця, Молдова, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, учасника бойових дій, інвалід війни 3 групи, згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Старший слідчий СВ Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що 24.12.2025 точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи неподалік домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та яке належить ОСОБА_11 у ОСОБА_7 , який попередньо домовився про вчинення кримінального правопорушення із ОСОБА_12 , виник злочинний умисел на заволодіння майна належного ОСОБА_11 , яке містилося в будинку розташованому за вищевказаною адресою.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом Президента України від № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України № 4524-IX від 15.07.2025), ОСОБА_7 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_12 , зайшли на територію домогосподарства, яке належить ОСОБА_11 , де шляхом віджиму металопластикового вікна проникли в будинок, де із шухляди комоду, який знаходився у одній із кімнат будинку здійснили крадіжку грошових коштів у сумі 10 000 гривень та 2800 доларів США, що станом на 24.12.2025 відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України становить 117880,84 гривень. Окрім того, перебуваючи у будинку, ОСОБА_7 та ОСОБА_12 із кімнати зали здійснили крадіжку металевого сейфу із вмістом сережок з металу жовтого кольору у вигляді півкола та значка навчального закладу Одеський державний університет внутрішніх справ, на якому зображена символіка університету 1922-2012, який не становить матеріальної цінності.

Заволодівши вказаними грошовими коштами належними ОСОБА_11 , металевим сейфом із вмістом сережок з металу жовтого кольору та значка навчального закладу Одеський державний університет внутрішніх справ, на якому зображена символіка університету 1922-2012, який не становить матеріальної цінності ОСОБА_7 та ОСОБА_12 вийшли із будинку та у подальшому витратили частину грошових коштів на власні потреби.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 127880,84 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, поєднаній із проникненням у житло та вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 25.12.2025 о 11 год. 30 хв. у порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на думку слідчого підтверджується зібраними в кримінальному провадженню фактичними даними, які містяться у протоколі затримання ОСОБА_12 , протоколі обшуку за адресою вул. Олімпійська, 15, с-ще Піщанка, протоколі допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , протоколі допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколі допиту свідка ОСОБА_16 , протоколі огляду предмету, а саме блокноту формату А5 із записом номерів купюр за період часу з листопада 2024 по листопад 2025 року, протоколі пред`явлення речей для впізнання, а саме сережок із жовтого металу, які впізнала потерпіла ОСОБА_11 , протоколі обшуку транспортного засобу марки «Фольксваген гольф 4 », д.н.з. НОМЕР_1 .

У той же час, у ході досудового слідства у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомивши невідворотність покарання, останній без застосування запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, може зникнути та переховуватись від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки розуміє, що вказані вище речі та документи являються предметом доказування вини підозрюваного, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та може вжити заходів для уникнення ними відповідальності, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Без обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_7 матиме можливість не з`являтися на виклики до слідчого, змінити місце проживання, або ж іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_7 , будучи засуджений 15.04.2025 Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до іспитового строку, терміном 1 (один) рік на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Запобігти даним ризикам можливо лише шляхом застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими та не можуть бути застосовані, оскільки підозрюваний не виконуватиме в повній мірі обов`язки, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, що не сприятиме запобіганню вказаним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт за місцем проживання с-ще Піщанка Тульчинського району Вінницької області не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним впливу на осіб у кримінальному провадженні, тощо. Іншими обставинами, що сукупно вказують на можливість та необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ст. 178 КПК України також, є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, вік, стан здоров`я, тобто ті фактори, які дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тому, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, слідчий вважав, за доцільне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесяти) днів.

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2025 року - відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло, що за адресою АДРЕСА_1 , терміном 60 діб з 26 грудня 2025 року по 23 лютого 2026 року включно Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за вимогою до слідчого, прокурора, судді, суду на визначений ними час;

- не залишати місце постійного фактичного проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Виконання ухвали доручено Відділенню поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області та доручено:

- негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_7 .

- негайно повідомити суд про взяття на облік підозрюваного ОСОБА_7 .

- періодично навідувати житло, визначене в ухвалі слідчого судді, з метою контролю поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали визначено на шістдесят днів.

З урахуванням відомостей, установлених у судовому засіданні, обставин вчинення кримінального правопорушення, характеризуючих даних підозрюваного, недоведеністю прокурором у судовому засіданні обставин для обрання виключного запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість застосування на даному етапі досудового розслідування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб із визначенням застави у виді 60 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що слідчим суддею не спростовано всі доводи щодо наявності реальних ризиків, які навів прокурор під час судового розгляду як підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вважає, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та виконанню підозрюваним ОСОБА_7 покладених обов?язків.

Позиції учасників апеляційного розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, яка просила застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, заперечення підозрюваного та його захисників, які вказували про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина перша статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

За правилами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора щодо незаконності оскарженої ухвали, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СВ Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000328, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У межах даного провадження 25.12.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого.

У даному випадку, пред`явлена підозра не є вочевидь безпідставною, а причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого правопорушення є достатньо вірогідною для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Також колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про можливість усунення ризиків, установлених слідчим суддею, шляхом застосування до ОСОБА_17 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа, передбачених ст. 177 КПК, лише у такий спосіб.

Ствердження прокурора щодо тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення та його суспільного інтересу не можуть слугувати самостійною підставною для застосування виняткового запобіжного заходу.

Так, правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 хоч і є тяжким злочином, однак враховуючи те, що ОСОБА_7 одружений, має стійкі соціальні зв`язки, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, мати двох дітей позбавлена батьківських прав, є єдиним законним представником дітей, ніс службу в лавах Збройних Силах України, є ветераном війни, отримав поранення, в зв`язку з чим є особою з інвалідністю та потребує подальшого лікування, та враховуючи інші обставини, встановлені під час судового розгляду, колегія суддів переконана, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що до підозрюваного ОСОБА_7 на даній стадії кримінального провадження слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На час розгляду апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_7 перебуває під цілодобовим домашнім арештом, дотримується обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді.

Стороною обвинувачення не надані відомості про невиконання ним процесуальних обов`язків, вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

Разом з тим, за наявності належного підтвердження таких відомостей, сторона обвинувачення не позбавлена можливості ставити питання про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Колегія суддів зауважує, що мета застосування запобіжних заходів полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на це, застосування будь-якого запобіжного заходу у жодному випадку не може розцінюватися стороною обвинувачення та судом, як завчасне відбування покарання, яке можливо буде призначене майбутнім вироком.

При цьому можливе призначення в майбутньому кримінального покарання, навіть у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, не може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого та запобігти вказаним прокурором у клопотанні ризикам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора стосовно неповного дослідження слідчим суддею підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не свідчать про необґрунтованість судового рішення, оскільки всім обставинам справи слідчим суддею надана належна оцінка у відповідності з вимогами КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Крижопільського відділу Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2025 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4