Провадження №1-кс/522/6655/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , у період часу з літа 2021 року та до кінця грудня 2021 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де також тимчасово проживала малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив вчиняти стосовно неї тривале та систематичне зґвалтування, об`єднане його єдиним кримінально протиправним наміром.

Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, починаючи з літа 2021 року та до кінця грудня 2021 року, ОСОБА_7 діючи приховано від дружини та інших мешканців квартири, вичікуючи обстановку в квартирі, коли б він міг запросити ОСОБА_9 до своєї кімнати під приводом масажу і залишатись з останньою на одинці в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що ОСОБА_9 не досягла чотирнадцяти років, систематично, приблизно протягом 2-3 разів вчиняв стосовно малолітньої ОСОБА_9 як до особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло з використанням геніталій.

Таке зґвалтування полягало в оральному проникненні ОСОБА_7 в тіло малолітньої ОСОБА_9 , з використанням фізичної сили та ігноруванням її супротиву та небажання таких дій, а відповідно не наданні останньою добровільної згоди щодо вчинення щодо неї будь-яких дій сексуального характеру.

Усі наведені умисні дії ОСОБА_7 у вигляді зґвалтування малолітньої ОСОБА_9 (вік під час вчинення щодо неї злочину в період близько 10 років), які відбувались систематично та складались із тотожних дій, починаючи з літа 2021 року та до кінця грудня 2021 року, об`єднувались єдиним кримінально протиправним наміром винного, а тому є продовжуваним кримінальним правопорушенням.

Окрім того, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , в новорічну ніч, а саме з 31.12.2024 на 01.01.2025 в нічний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де також тимчасово проживала малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив відносно останньої насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані з проникненням в тіло, що виразилось в наступному.

Так, ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є малолітньою та користуючись малолітнім віком потерпілої, її емоційним станом, здатністю правильно сприймати обставини, що мають значення у справі і давати про них відповідні свідчення, зокрема про обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення, ОСОБА_7 переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на здійснення сексуального насильства відносно малолітньої ОСОБА_10 , діючи повторно, протиправно, з мотивів сексуального характеру та з метою задоволення власної статевої пристрасті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння у вигляді порушення права особи на волю, честь та гідність, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ігноруючи загальноприйняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом неповнолітньої потерпілої на статеву свободу та статеву недоторканість, використовуючи свою значну фізичну перевагу, вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в тіло потерпілої. Користуючись відсутністю інших осіб ОСОБА_7 , перебуваючи в одній із кімнат вищезазначеної квартири підізвав до себе малолітню ОСОБА_10 та після того як остання наблизилась до нього ОСОБА_7 в положенні лежачи на дивані схопив своєю рукою малолітню ОСОБА_10 та силоміць наблизив останню до себе та утримаючи її за руку іншою своєю рукою почав торкатися грудей та сідниць малолітньої ОСОБА_10 позбавляючи її можливості чинити фізичний опір, ігноруючи її супротив та небажання, тим самим своїми умисними діями вчинив насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло ОСОБА_10 , без її добровільної згоди, спричинивши при цьому їй моральні та фізичні страждання, чим викликав у потерпілої психотравмувальні та моральні страждання.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наступне.

26.11.2025 року ОСОБА_7 затримано органом досудового розслідування в порядку ст. 208, ч. 1, пункту 6, ст. 615 КПК України.

27.11.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч.6 ст.153 КК України за кваліфікуючими ознаками:

ч. 4 ст. 152 КК України, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

- ч. 6 ст. 153 КК України, вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), з якою винний перебував у сімейних відносинах, вчинене повторно щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років незалежно від її добровільної згоди.

Факт вчинення вказаних кримінальних правопорушень ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за вищеописаних обставин;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за вищеописаних обставин;

- призначенням комплексної амбулаторної психолого-психіатричної експертизи по потерпілій ОСОБА_9 ;

- призначенням комплексної амбулаторної психолого-психіатричної експертизи по потерпілій ОСОБА_10 ;

- висновком судово-психіатричного експерта №416;

- висновком судово-психіатричного експерта 417

- іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Таким чином ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.152 КК України, вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, а також ч. 6 ст. 153 КК України, вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), з якою винний перебував у сімейних відносинах, вчинене повторно щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років незалежно від її добровільної згоди.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які йому може бути призначена найвища міра покарання довічне позбавлення волі.

Вивченням характеристики підозрюваного встановлено, що він є громадянином України, не одружений, міцні соціальні зв`язки відсутні, утриманців не має.

Так, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведення в судді його вини, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків, підозрюваний ОСОБА_7 може вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування, суду з метою уникнення від покарання в тому числі шляхом виїзду на тимчасово окуповану території України чи за межі території України. Окрім того, ОСОБА_7 досяг віку 60 років та згідно п. 7 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» не підлягає мобілізації, що дає йому законні підстави виїжджати за межі території України. Дані факти свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлено, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на неповнолітніх потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні, показання яких вказують на причетність до вчинення злочину саме ОСОБА_7 тобто перебуваючи на волі може чинити тиск на потерпілих та свідків, що перешкоджатиме органу досудового розслідування у встановленні істини у провадженні та в повному обсязі всебічному дослідженні всіх доказів.

Як зазначає слідчий, інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки та не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують його доводи, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що стосовно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за одне з яких передбачене покарання у виді позбавлення довічного позбавлення волі.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази, наявні в матеріалах кримінального провадження, є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами.

На цей час у кримінальному провадженні виконуються слідчі та процесуальні дії.

При обрані запобіжного заходу слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, а саме те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчинені особливо тяжких кримінальних правопорушень, за одне з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, неодружений, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходу, міцних соціальних зав`язків, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, вчинив кимвальні правопорушення проти статевої свободи та недоторканності малолітніх осіб.

Наведені обставини щодо особи підозрюваного та його поведінка, характер інкримінованого злочину та тяжкість покарання, яке йому загрожує, свідчать про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу ставиться необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам зважаючи на обставини справи та дані про особу підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Зважаючи на положення ч.4 ст.183 КПК України, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк до 24.01.2026 включно.

Розмір застави - не визначати.

Строк дії ухвали слідчого судді обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 26.11.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 24.01.2026 включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: