Справа №766/5323/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року місто Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000799 від 11.06.2023 року щодо особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, на утриманні дітей не має, освіта середня-технічна, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий

якому пред`явлено підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої подано клопотання ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на стадії судового слідства перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному проваджені №0000799 від 11.06.2023 стосовно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 якому закидають вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, де проводиться судовий розгляд в порядку, передбаченому ст. 512 КПК України.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням, яким просив продовжити відносно ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку.

В обґрунтування необхідності продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, на схильність особи до насильства тощо, які були встановлені судами раніше та не перестали існувати.

Прокурор просив клопотання задовольнити та продовжити стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 днів.

Захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 , зважаючи на тривалий час утримання обвинуваченого, просила відмовити в клопотанні прокурора та передати обвинуваченого на лікування до батьків .

Законний представник обвинуваченого, як і сам ОСОБА_3 , підтримали захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, дослідивши доводи клопотань суд приходить до наступних висновків.

Так, положенням ст. 508 КПК України передбачено, що до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:

1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;

2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, саме за загальними правилами вирішує клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу, як до особи стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру, після встановлення факту розладу психічної хвороби.

Нормою ст. 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

3) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На думку суду, є достатні відомості, які характеризують суспільну небезпеку можливих вчинених ОСОБА_3 дій, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

Суд вважає, що прокурором наведені, у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу та його продовження, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при застосуванні та продовженні застосування запобіжного заходу.

Між тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечував би запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Слід звернути увагу на те, що на даний час є обґрунтовані дані щодо суспільно небезпечних діянь вчинених можливо ОСОБА_3 які підпадають під ознаки суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисного особливо тяжкого злочину, що свідчить про те, що, із урахуванням його психічного стану, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, не зможе забезпечити належну його поведінку та запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників справи, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження стосовно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, судом були враховані ризики, встановлені судами при обранні йому вказаного запобіжного заходу, які на час розгляду даного клопотання не перестали існувати та не зменшились до такого ступеню, який би свідчив про їх зникнення.

Таким чином, з огляду на тяжкість діяння, з приводу якого сторона обвинувачення звернулась із відповідним клопотання стосовно ОСОБА_3 , яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, того, що таке правопорушення вчинено у районі мешкання останнього, де також проживають свідки обвинувачення по справі, які, хоча судом вже і допитано, проте небезпека можливих незаконних дій щодо них з боку ОСОБА_3 , з огляду на наявні у суду дані з приводу його психічного стану залишається, даних профільних лікарів щодо його суспільної небезпечності, через що його рекомендовано утримувати в умовах спеціального лікувального закладу, судом встановлено що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати та не зменшилися до такого ступеню, який би вказував на можливість зміни ОСОБА_3 міри запобіжного заходу на більш м`який, на чому наполягає захист. При цьому, доводи сторони захисту про те, що суд не може враховувати те можливе призначення покарання у виді позбавлення волі суд не приймає до уваги, з огляду на те, що по даній категорій вказана обставина взагалі не розглядалась судом, поруч із тим, тяжкість інкримінованого правопорушення суд не може не враховувати з огляду на загальні принципи встановлені КПК України, які підлягають врахуванню судом при вирішенні відповідного клопотання.

Таким чином, враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що встановлені раніше ризики, про які вказано вище, не зникли та не перестали існувати, а також не зменшились до такого ступеню, який би вказував на можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, на чому наполягає сторона захисту, а тому жоден з інших запобіжних заходів, крім поміщення ОСОБА_3 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, наразі не зможе запобігти їм, з огляду на що запобіжний захід слід продовжити.

При цьому, зважаючи на викладені висновки суду, підстави до задоволення клопотання захисту щодо зміни запобіжного заходу наразі відсутні. Суд також враховує, що обставин, які б зменшували заявлені прокурором ризики судом не становлено, а стороною захисту не доведені.

Керуючись ст. ст. 176-178, 196, 199, 350, 376 ч.2, 508 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 05.02.2026 року включно, що не більше ніж 60 діб з моменту прийняття судом рішення.

Строк дії ухвали обчислювати з 08 грудня 2025 року до 05 лютого 2026 року включно.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали надіслати до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», юридична адреса: 49006, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко,84 (для виконання та вручення особі, стосовно якої вирішується питання) та до КНП "Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Херсонської обласної ради, юридична адреса: 73000, Херсонська область, м. Херсон, с. Степанівка, вул. Дж. Говарда, 65 (для відома).

Копію ухвали негайно вручити сторонам судового засідання.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду, а особою, стосовно якої вирішується питання, у той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1