ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
№ провадження 1-кс/646/2975/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року місто Харків

Слідча суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши у порядку підготовки скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення слідчого відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , у якій він просить визнати рішення старшого слідчого відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 01 грудня 2025 року незаконним; зобов`язати старшого слідчого відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , чи іншу компетентну посадову особу, в провадженні якої знаходиться кримінальне провадження, прийняти процесуальне рішення за наслідком розгляду клопотання адвоката ОСОБА_2 з письмовою заявою ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 за частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, відомості про яке 30 вересня 2025 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та вручити їй пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Слідчою суддею встановлено, що зазначена скарга підписана та подана до суду адвокатом ОСОБА_2 , який на підтвердження своїх повноважень діяти в інтересах ОСОБА_3 , як особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, додав до матеріалів заяви ордер на надання правничої допомоги серії АІ № 2026862 від 16 жовтня 2025 року та договір про надання правничої допомоги від 02 жовтня 2025 року.

Згідно із частиною першою статті 24 Кримінального процесуального кодексу України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 Кримінального процесуального кодексу України.

Пунктами 1)-11) частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Зокрема, пунктом 5) частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як зазначено у частинах другій та третій статті 55 Кримінального процесуального кодексу України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги.

Відповідно до пункту 4) частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частиною першою статті 50 Кримінального процесуального кодексу України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Як встановлено зі змісту пункту 1.1 договору про надання правничої допомоги, укладеного 02 жовтня 2025 року між адвокатським бюро «Олександра Агудалічева» в особі керуючого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предметом цього договору є «надання бюро усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту щодо з`ясування обставин смерті її чоловіка ОСОБА_5 »

Отже, із змісту предмету договору не убачається, які саме види правової допомоги адвокат уповноважений надавати та які процесуальні дії має право вчиняти від імені клієнта.

Окрім того, відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Як зазначено у пункті 12.4 Положення про ордер на надання правничої допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12 квітня 2019 року, ордер повинен містити, зокрема, назву органу, у якому надається правнича допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Під назвою органу розуміється як безпосередньо назва конкретного органу так і назва групи органів визначених пунктом 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (наприклад, судові органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, органи досудового слідства, правоохоронні органи тощо).

Відповідно до пункту 2) частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правничої допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правничої допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи від інших органів державної влади.

Тобто, судові органи повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема, у графі «Назва органу, в якому надається правова допомога».

Однак, як убачається зі змісту ордера на надання правничої допомоги серії АІ № 2026862 від 16 жовтня 2025 року, адвокат ОСОБА_2 на підставі договору про надання правничої допомоги № б/н від 02 жовтня 2025 року уповноважений надавати правничу допомогу ОСОБА_3 у «всіх правоохоронних органах», до яких органи судової влади не належать, оскільки наділені виключною компетенцією здійснювати правосуддя.

Ураховуючи викладене вище, слідча суддя доходить висновку, що повноваження ОСОБА_2 подавати до Основ`янського районного суду міста Харкова від імені ОСОБА_3 скаргу на рішення слідчого про відмову у визнанні останньої потерпілою у кримінальному провадженні № 0002254 від 30 вересня 2025 року, не підтверджені у спосіб, встановлений чинним законодавством.

Відповідно до пункту 1) частини другої статті 304 Кримінального процесуального кодексу України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Ураховуючи викладене вище, скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення слідчого відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України, підлягає поверненню на підставі пункту 1) частини другої статті 304 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись пунктом 1) частини другої статті 304 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення слідчого відділення № 3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002254 від 30 вересня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 Кримінального кодексу України повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що відповідно до частини сьомої статті 304 Кримінального процесуального кодексу України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду, в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Слідча суддя ОСОБА_1