Провадження № 1-кс/344/7365/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000034,-

В С Т А Н О В И Л А :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просить скасувати арешт майна ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000034, а саме в частині заборони користування автомобілем марки Opel Combo-С номерний знак НОМЕР_1 . В обґрунтування, зокрема зазначено, що ОСОБА_5 не є учасником кримінального провадження. З моменту вилучення автомобіля пройшов тривалий час, очевидно, що всі слідчі дії повинні були бути проведеними. Тривалий арешт майна позбавляє вільно володіти власника таким майном.

У судовому засіданні заявник вимоги клопотання підтримав.

Слідчий заперечив проти його задоволення, так як вказаний автомобіль є речовим доказом і був засобом вчинення інкримінованих дій.

Вислухавши пояснення учасників розгляду клопотання, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступних висновків:

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 відомості про яке 14.01.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.06.2025 у справі №344/10698/25 було накладено арешт, зокрема і на автомобіль марки Opel Combo-С номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, оскільки користування автомобілем марки Opel Combo-c н.з. НОМЕР_1 може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, з ухвали слідчого судді також вбачається, що на підставі постанови слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 про визнання речовим доказом від 16.06.2025 року автомобіль марки Opel Combo-c н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 ..

Разом з тим, 16.06.2025 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 повідомлено про підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст.100 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із ст.ст. 171-174 цього Кодексу.

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.

Оцінюючи доводи заявника щодо доцільності скасування арешту майна, враховую час з моменту вилучення транспортного засобу, що з огляду на обставини кримінального провадження, обсягу слідчих та процесуальних дій у провадженні, в тому числі експертних досліджень, специфіку саме даного кримінального провадження не можна вважати «тривалим» або «надмірно тривалим». А також слідчий суддя не може залишити поза увагою, що користувачем вказаного автомобіля був один із підозрюваних.

У рішеннях Європейського суду з прав людини Суд неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), п. 57, та «East West Alliance Limited», п. 188). При цьому, має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, п. 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання виходить з того, що втручання у право власності повинно не лише бути законним і переслідувати за фактами та у принципі «законну мету» «відповідно до загальних інтересів», але також має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між вжитими заходами та метою, яку прагнули досягти будь-якими заходами, застосованими державою, у тому числі заходами, спрямованими на здійснення контролю за користуванням майном фізичної особи. Ця вимога виражена у понятті «справедливий баланс», який має бути встановлений між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Подія яка розслідується, свідчить про те, що на даний час і на даному етапі досудового розслідування таке втручання у право власності особи є справедливим, правомірним та пропорційним.

Водночас, автомобіль визнано речовим доказом і фактично до завершення кримінального провадження і ухвалення у ньому остаточного рішення такий речовий доказ повинен бути збережений у належному стані.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, слідчий суддя не може прийняти до уваги посилання заявника про те, що відпала потреба у арешті майна, оскільки досудове розслідування триває та арешт майна застосований з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя враховує, що арешт майна застосовано саме з метою забезпечення збереження речових доказів, а користування ним може призвести до його пошкодження, приховування, псування.

Зважаючи, що заявником не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, а відтак, клопотання про скасування арешту є передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

У клопотанніадвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження №0000034 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1