Провадження № 1-кс/643/5171/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000056 від 26.01.2025за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, розлученої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 26.01.2025, в якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені на теперішній час особи з метою дестабілізації суспільно-політичної обстановки в Харківській області під час дії правового режиму воєнного стану, у невстановлений період часу, але не пізніше 26.01.2025, прийняли рішення вчинити ряд терористичних актів на території м. Харкова.

З метою створення належних умов для зазначеної злочинної діяльності, зазначені особи, у вказаний період часу, вступивши між собою в попередню змову на вчинення невизначеної кількості терористичних актів (більш точні обставини виникнення змови в ході досудового слідства не встановлені), вирішили підшукати можливих співучасників з тим, щоб створити за їх участі терористичну групу, діяльність якої мала на меті здійснення терористичних актів, тобто діянь у формі вчинення вибухів, підпалів, чи інших дій, які створюють небезпеку для життя чи здоров`я людини або заподіяння значної майнової шкоди чи настання інших тяжких наслідків, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, впливу на прийняття рішень чи вчинення або невчинення дій органами державної влади чи органами місцевого самоврядування.

Так, не пізніше 21.01.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, зазначені невстановлені особи через застосунок «Телеграм» встановили контакт із громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала в м. Харкові. У ході вказаного спілкування зазначеними особами ОСОБА_6 було доведено необхідність сприяти вчиненню вибуху на території м. Харкова шляхом виготовлення саморобного вибухового пристрою. На отриману пропозицію невстановлених осіб ОСОБА_6 надала свою добровільну згоду.

За вказаних обставин у ОСОБА_6 , яка була обізнана про введення в Україні правового режиму воєнного стану та усвідомлювала, що вчинення будь-яких вибухів порушить громадську безпеку та матиме наслідком залякування населення, виник кримінальний протиправний намір, направлений на пособництво вчиненню терористичного акту через надання засобів та знарядь у вчиненні вибуху з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Таким чином, невстановлені особи визначили ОСОБА_6 роль пособника у вчиненні терористичного акту, діяльність якої полягала б у виготовленні саморобного вибухового пристрою, що може бути застосований для здійснення терористичного акту, тобто діяння у формі вчинення вибуху, які створювали небезпеку для життя чи здоров`я людини, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, а також передачі зазначеного пристрою іншим особам, визначеним організаторами терористичного акту, а також отримали добровільну згоду ОСОБА_6 .

Далі, у період до 21.01.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , реалізуючи свій кримінальний протиправний намір, діючи за попередньою змовою із невстановленими особами, здійснила придбання необхідних частин для виготовлення вибухового пристрою в домашніх умовах, у тому числі металевих елементів, які мали бути використані для ураження якомога більшої кількості людей.

Далі, у той же період часу, тобто до 21.01.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного наміру, діючи умисно за попередньою змовою із невстановленими особами, за вказівками останніх незаконно виготовила саморобний вибуховий пристрій із засобом ініціації мобільним телефоном MiA1, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та сім-карткою мобільного оператора, усвідомлюючи, що вказаний пристрій буде використаний для здійснення терористичного акту.

Далі, 21.01.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на виконання вказівок невстановлених осіб, помістила для подальшого транспортування іншою особою виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій у поліетиленовий пакет зеленого кольору. У подальшому, того ж дня, ОСОБА_6 здійснила передачу вищевказаного пакету із вищезазначеними предметами, шляхом здійснення його закладки на місцевості за координатами вказаними у клопотанні.

Надалі, 21.01.2025 громадянка України ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою із вищевказаними невстановленими особами, забрала вказаний пакет за вищевказаними координатами, та у період з 18:30 по 20:30 25.01.2025 ОСОБА_9 заклала його на ділянці за адресою: м. Харків, вул. Хліборобна, 32 А.

У подальшому, приблизно об 11:35 26.01.2025 поблизу приватного домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , дистанційно здійснено детонацію невстановленого вибухового пристрою, внаслідок чого отримав ушкодження громадянин України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом із цим, досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на території м. Харкова, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.02.2025, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне поводження з вибуховим пристроєм шляхом його зберігання за місцем свого мешкання.

Реалізуючи виниклий кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання вибухового пристрою, ОСОБА_6 , у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 27.02.2025, діючи умисно, у порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), зберігала вибуховий пристрій у вигляді саморобного вибухового пристрою за місцем свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 .

Під час проведення обшуку 27.02.2025 за місцем мешкання ОСОБА_6 за вищевказаною адресою, на балконі виявлено та вилучено вибуховий пристрій у вигляді саморобного вибухового пристрою.

Згідно довідок спеціаліста ВТС ГУНП в Харківській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 27.02.2025, вилучений за місцем мешкання ОСОБА_6 предмет, схожий на саморобний вибуховий пристрій, який являє собою вогнегасник з приєднаними електричними дротами та обмотаними вздовж корпусу уражуючими елементами, які кріпляться до корпусу за допомогою липкої стрічки із зарядом вибухової речовини всередині, належить до категорії вибухонебезпечності «надзвичайно небезпечно».

Разом із цим, досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебувала на території м. Харкова, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 02.02.2025, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне поводження з вибуховим пристроєм шляхом його зберігання за місцем свого мешкання.

Реалізуючи виниклий кримінальний протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання вибухового пристрою, ОСОБА_6 , у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 02.02.2025, діючи умисно, у порушення п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року № 2471-ХІІ (зі змінами), без передбаченого п. 2, п. 9. п. 10 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576 (зі змінами), п. 2.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 (зі змінами), зберігала вибуховий пристрій у вигляді саморобного вибухового пристрою за місцем свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_3 .

Надалі, 02.02.2025 не пізніше 18:34, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , помістила для подальшого транспортування саморобний вибуховий пристрій у поліетиленовий пакет синьо-зеленого кольору. У подальшому, ОСОБА_6 о 18:34 вийшла з будинку АДРЕСА_4 та перемістила вказаний поліетиленовий пакет на місцевість за координатами вказаними у клопотанні, де здійснила передачу вищевказаного пакету із саморобним вибуховим пристроєм, шляхом здійснення його закладки за вказаними координатами. О 18:51 ОСОБА_6 повернулася на адресу свого місце мешкання.

Однак, 03.02.2025 у період часу з 15:15 по 16:28 співробітниками УСБУ в Харківській області із залученням спеціалістів УВТС ГУ НП в Харківській області знешкоджено вказаний вибуховий пристрій, та вилучено мобільний телефон «Bravis» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-картою Водафон 4G з пояснювальним написом: « НОМЕР_5 4G LTE».

Згідно з актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 03.02.2025 та актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 03.02.2025 спеціалістів УВТС ГУНП в Харківській області, виявлений предмет являється саморобним вибуховим пристроєм. Вказаний вибуховий пристрій було зруйновано електрично-дистанційним способом.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що Верховною Радою УРСР 24.08.1991 схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 зазначено, що Верховна Рада УРСР проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди. Україна самостійно визначає адміністративно-територіальний устрій та порядок утворення національно-адміністративних одиниць.

У Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.1997 № 3-зп зазначено, що засади конституційного ладу в Україні закріплені у розділах I, III та XIII Основного Закону України - Конституції України. Зокрема, положеннями ст. ст. 1 та 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно з ст. 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами. За ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України. Відповідно до ст. ст. 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

Згідно з ст. 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькою конвенцією 1907 року, Конвенцією про захист цивільного населення під час війни 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним правовим діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН). До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу. Відповідно до ч. 4 ст. 2 Статуту ООН усі члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй. Декларацією Генеральної Асамблеї ООН про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09.12.1981 № 36/103 та Резолюціями - 2131 (XX) від 21.12.1965, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про захист їх незалежності та суверенітету, 2625 (XXV) від 24.10.1970, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, 2734 (XXV) від 16.12.1970, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та 3314 (XXIX) від 14.12.1974, що містить визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими міжнародними документами закріплено обов`язок держав утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави. Крім того, у ст. ст. 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 (XXIX) від 14.12.1974, зокрема, визначено, що ознаками агресії є: - застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави; - застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН. Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії: - вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини; - бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави; - блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави; - напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави; - застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди; - дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави; - засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них. Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Конституції України, оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Згідно з ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

24.02.2022 указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено і який діє на цей час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянки України ОСОБА_6 , яка будучи мешканкою м. Харкова, у невстановлений час та місці, винник злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради в умовах воєнного стану шляхом вчинення умисних дій на шкоду обороноздатності України, через надання представнику держави-агресора рф допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_6 , перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 11:35 02.02.2025, не маючи патріотичних переконань, не визнаючи верховенство державної влади України, її самостійність як у середині країни, так і незалежність у міжнародних відносинах діючи умисно, усвідомлюючи факт повномасштабної збройної агресії рф проти України та введення на всій території України правового режиму воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення державної зради в умовах воєнного стану, добровільно, без фізичного та психологічного примусу, за допомогою телефону «Motorola Moto g54 5G», ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 (далі за текстом - власного телефону) у застосунку «Telegram» з власного телеграм аканту встановила зв`язок із невстановленими на теперішній час представниками держави-агресора рф.

У ході спілкування з вказаними невстановленими особами, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання іноземній державі або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України вчинене в умовах воєнного стану.

Далі, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , у невстановлений період часу, але не пізніше 11:35 02.02.2025, з метою реалізації свого кримінального протиправного умислу, діючи з корисливих мотивів з метою завдання шкоди обороноздатності, державній безпеці України, погодилася на добровільну співпрацю з невстановленими представниками держави - агресора рф та отримала завдання від невстановленого представника держави-агресора рф про виготовлення саморобного вибухового пристрою, з метою подальшого його передачі іншим особам.

У подальшому, ОСОБА_6 , надавши свою добровільну згоду невстановленому представнику держави-агресора рф на допомогу у проведення підривної діяльності проти України, на виконання вищезазначеного злочинного завдання про виготовлення саморобного вибухового пристрою, об 11:35 02.02.2025 вийшла із квартири АДРЕСА_3 , та направилася до «Харківського Центрального ринку» поблизу станції метро «Центральний ринок» КП «Харківський метрополітен». Після прибуття до вказаної території ОСОБА_6 , діючи на виконання завдання від невстановленого представника держави агресора рф, придбала мобільний телефон «Bravis» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 , який повинен був слугувати засобом ініціації саморобного вибухового пристрою, та о 14:25 02.02.2025 ОСОБА_6 повернулася на місце мешкання.

Далі, 02.02.2025 не пізніше 18:34 хв, діючи на виконання поставленого завдання представника держави агресора рф, перебуваючи за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , виготовила саморобний вибуховий пристрій.

Надалі, 02.02.2025 не пізніше 18:34, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , діючи на виконання вказівок невстановленого представника держави-агресора рф, помістила для подальшого транспортування іншою особою виготовлений нею саморобний вибуховий пристрій у поліетиленовий пакет синьо-зеленого кольору. У подальшому, ОСОБА_6 о 18:34 вийшла з будинку АДРЕСА_4 та перемістилася на місцевість за координатами вказаними у клопотанні, де здійснила передачу вищевказаного пакету із саморобним вибуховим пристроєм, шляхом здійснення його закладки за вказаними координатами, та о 18:51 ОСОБА_6 повернулася на місце мешкання.

Однак, 03.02.2025 у період часу з 15:15 по 16:28 співробітниками УСБУ в Харківській області із залученням спеціалістів УВТС ГУ НП в Харківській області знешкоджено (знищено) вказаний вибуховий пристрій, та вилучено мобільний телефон «Bravis» ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-картою Водафон 4G з пояснювальним написом: « НОМЕР_5 4G LTE».

Надалі, у невстановлений період часу, але не пізніше 13.02.2025 невстановленим представником держави-агресора рф у застосунку «Telegram», шляхом надсилання повідомлення у вищевказаний спосіб ОСОБА_6 поставлено завдання щодо вбивства військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Далі, 13.02.2025 у період часу з 19:37 по 19:43 ОСОБА_6 , на виконання завдання невстановленого представника держави-агресора, діючи з корисливих мотивів та на шкоду обороноздатності України, перебуваючи у магазині «Посад» за адресою: м. Харків, вул. Дмитра Коцюбайла, 38, серед іншого, придбала дві пляшки коньяку «Shustoff».

У подальшому, продовжуючи виконання раніше поставленого завдання невстановленого представника держави-агресора рф щодо вбивства військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 о 12:27 ОСОБА_6 вийшла з місця мешкання: АДРЕСА_1 , маючи при собі господарську сумку чорного кольору, всередині якої наявний пакет червоного кольору з надписом «Winter time» та малюнком сніговиків, ялинок зеленого кольору та інших різдвяних візерунків, однією пляшкою коньяку «Shustoff», зіп-пакетом з сипучою речовиною невідомого походження, який поміщено до листівки з надписом «!!! Ось». О 12:39 24.02.2025, перебуваючи у м. Харкові на перехресті вулиць Польової та Георгія Тарасенка біля магазину (одноповерхового великого кіоску, оздобленого бежевим сайдингом, з вивіскою «Магазин»), здійснила закладку даної сумки біля вказаного магазину. О 12:50 ОСОБА_6 повернулася до адреси мешкання.

Надалі, 24.02.2025 о 15:35 ОСОБА_11 , перебуваючи біля вищевказаного магазину, дістав з вказаної сумки пакет червоного кольору з надписом «Winter time» та з малюнком сніговиків, ялинок зеленого кольору та інших різдвяних візерунків, однією пляшкою коньяку «Shustoff», зіп-пакетом з сипучою речовиною невідомого походження, який поміщено до листівки з надписом «!!! Ось».

Далі, 24.02.2025 о 15:40 ОСОБА_11 , повернувся до квартири за адресою: АДРЕСА_5 , та, перебуваючи у ній, у невстановлений період часу, але не пізніше 19:11 вжив зазначений коньяк та сипучу речовину невідомого походження, після чого останньому стало зле.

У подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на надання допомоги невстановленому представнику держави-агресора рф у проведення підривної діяльності проти України, шляхом вбивства військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_11 , 26.02.2025 о 10:27 ОСОБА_6 зайшла до «Аптека №1» за адресою: м. Харків, вул. Дмитра Коцюбайла, 38, де придбала одну упаковку медичного препарату «Парацетамол» у капсулах. Після цього, того ж дня о 10:30 ОСОБА_6 повернулася до місця свого мешкання.

Надалі, 26.02.2025 ОСОБА_6 , діючи за вказівками невстановленого представника країни-агресора рф, у період часу з 11:43 до 11:48, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_6 здійснила закладку зіп-пакету з 10 капсулами синього кольору на першому поверсі в щитку з електролічильниками біля квартири АДРЕСА_7 .

Далі, 26.02.2025 у період часу з 11:59 по 12:15 ОСОБА_11 забрав вказаний зіп-пакет з 10 капсулами синього кольору, та повернувся до квартири АДРЕСА_8 за зазначеною адресою, де в період часу з 13:51 по 13:53 вжив дані капсули. Після вживання цих капсул, ОСОБА_11 спочатку стало зле, а потім останній декілька разів втрачав свідомість.

У подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на надання допомоги невстановленому представнику держави-агресора рф у проведення підривної діяльності проти України, шляхом вбивства військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_11 , 27.02.2025 о 10:05 ОСОБА_6 зайшла до «Аптека оптових цін № 34» за адресою: м. Харків, пр-т Аерокосмічний, 72, де придбала медичний шприц та медичні препарати «Мікстард», «Фармасулін», кожен у кількості 1 упаковки.

Надалі, ОСОБА_6 27.02.2025, діючи за вказівками невстановленого представника країни-агресора рф, у період часу з 10:33 до 10:34 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Добровольців, 4, здійснила закладку медичного шприцу з невідомою речовиною всередині біля квартири АДРЕСА_8 за вищевказаною адресою, та о 10:34 вийшла з зазначеного будинку.

Далі, 27.02.2025 о 10:35 ОСОБА_11 забрав вказаний медичний шприц, де в період часу з 10:35 по 11:40 ввів собі вказану речовину.

З метою врятування життя ОСОБА_11 , 27.02.2025 у період часу з 11:40 до 14:23 співробітниками УСБУ в Харківській області проведено невідкладно обшук за адресою: АДРЕСА_5 .

27.02.2025 ОСОБА_11 доставлено до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону Міністерства оборони України, де останній перебував на стаціонарному лікуванні до 05.03.2025 з діагнозом: отруєння невідомою хімічною речовиною. Хімічний опік н/3 стравоходу та шлунку ІІІ ст. Аспіраційна двобічна полісегментарна пневмонія, важкий перебіг. ДН ІІІ ст. Гостра епілептична реакція на тлі токсичної дії невідомої речовини та гіпоглікемії. Гіпоглікемія внаслідок попереднього вживання невідомої токсичної речовини. СКХ. Конкремент верхньої третини правого сечоводу. Гострий хірургічний сепсис ассоційований S.haemoliticus.

У подальшому, 27.02.2025 ОСОБА_6 затримана співробітниками правоохоронного органу за адресою: АДРЕСА_1 , під час продовження вчинення своєї протиправної діяльності.

Надалі, 05.03.2025 ОСОБА_11 переведено для подальшого лікування до КНП КМКЛ ШМД за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 3, де ІНФОРМАЦІЯ_5 о 07:15 останній помер.

У даному кримінальному провадженні 29.01.2025 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

28.02.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

01.03.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.03.2025 включно, без визначення розміру застави.

13.03.2025 заступником керівника Харківської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 30.04.2025.

19.03.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.04.2025 включно.

25.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України.

28.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 30.07.2025.

28.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.06.2025 включно.

18.06.2024 постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури матеріали, зібрані під час досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , виділені в окреме кримінальне провадження.

20.06.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.07.2025 включно.

23.07.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до дванадцяти місяців, тобто до 30.01.2026.

25.07.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 22.09.2025 включно.

На сьогоднішній день виникла необхідність продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що зміна запобіжного заходу на більш м`який може стати перешкодою у проведенні повного та швидкого досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

На сьогоднішній день ризики передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України, які враховані судом при обранні запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У зв`язку з викладеним, сторона обвинувачення просить продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, а запобігання вказаним ризикам неможливе у разі застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заявлене клопотання з підстав, у ньому наведених.

Слідчий у судовому засідання мав позицію солідарну з прокурором.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення заперечив, посилаючись на необґрунтованість заявлених стороною обвинувачення ризиків. Просив врахувати, що його підзахисна має постійне місце проживання, на її утриманні перебуває неповнолітній син, підозрювана має батьків, що свідчить про міцні родинні зв`язки.

Водночас з викладенням позиції щодо клопотання сторони обвинувачення, захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому просив змінити застосований до підозрюваної запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або застосувати заставу у розмірі, визначеному судом з покладенням на підозрювану обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України. В обґрунтування заявленого клопотання надав аргументи, тотожні викладеним у промові з приводу клопотання сторони обвинувачення про продовження строку запобіжного заходу, а також просив врахувати позитивну характеристику, надану його підзахисній за місцем проживання.

Підозрювана в судовому засіданні позицію свого захисту підтримала. Прокурор та слідчий у судовому засіданні проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу заперечили по причині його необґрунтованості.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор, захисник обґрунтовують доводи своїх клопотань, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання захисника є таким, що не підлягає задоволенню, а клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 26.01.2025, в якому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України.

28.02.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України.

01.03.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про застосування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 діб, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.03.2025 включно, без визначення розміру застави.

13.03.2025 заступником керівника Харківської обласної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 30.04.2025.

19.03.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.04.2025 включно.

25.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 111 КК України.

28.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до шести місяців, тобто до 30.07.2025.

28.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.06.2025 включно.

18.06.2024 постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури матеріали, зібрані під час досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , виділені в окреме кримінальне провадження.

20.06.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду м. Харкова винесено ухвалу про продовження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.07.2025 включно.

23.07.2025 ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 12 місяців, тобто до 30.01.2026.

З матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, (заява № 18731/19) від 28.10.1994).

Проте, у практиці ЄСПЛ відсутній універсальний підхід, за якого підозра вважається обґрунтованою. Це визначається конкретними обставинами (рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom», заяви № 12244/86, № 12245/86, № 12383/86 від 30.08.1990, п.32; «Merabishvili v. Georgia», заява № 72508/13 від 28.11.2017, п.184), а також пов`язується зі ступенем суспільної небезпечності діяння.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею не встановлено доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків встановлених під час обрання запобіжного заходу до ОСОБА_6 а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також які обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Водночас, звертаючись до суду з клопотанням про зміну підозрюваній запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, захисником не зазначено обставин, які змінилися після обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як і не зазначено нових обставин, які раніше не розглядалися, з наданням в обґрунтування своєї позиції належних доказів, у зв`язку з чим слідчий суддя відмовляє в заявленому клопотанні.

Встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики є дійсними та триваючими, і вони в сукупності з імперативною нормою кримінально-процесуального закону, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою виконання його завдань та застосування до особи належної правової процедури, виключають, на даний час, можливість зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 на більш м`яку, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою у спосіб продовження строку застосованого запобіжного заходу відносно особи підозрюваної у межах строку досудового розслідування, до 22.09.2025 включно.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» (заява № 29761/02) від 10.06.2008, автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» (заява №33977/96) від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відтак задоволення клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу на більш м`який задоволенню не підлягає.

Враховуючи підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які віднесені до переліку злочинів, за якими застава може не визначатись, суспільну небезпечність інкримінованого злочину, яке вчинені в умовах воєнного стану, керуючись загальними засадами кримінального провадження, з метою досягнення його завдань в рамках застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначеного розміру застави.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 32, 110, 131, 132, 176-178, 183, 193-194, 196, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання старшого слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області капітана юстиції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0000056 від 26.01.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задоволити.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.11.2025 включно, без визначеного розміру застави.

Строк дії ухвали - до 16.11.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною - в той же строк, але з моменту вручення їй копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 22.09.2025 о 11.40.

Слідчий суддя ОСОБА_1