КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

13.01.26 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000021 від 12.01.2026 р. у відношенні підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ординці Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, в силу ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 року до суду надійшло вказане клопотання, яке обґрунтовано наступним.

12.01.2026 року о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

12.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України.

Обгрунтованість підозри, на думку слідчого, підтверджується:

- рапортами інспектора взводу № 2 роти № 1 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП;

- протоколом ОМП від 11.01.2026;

- постановою про приєднання до справи речових доказів;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом затримання ОСОБА_4 ;

- протоколом затримання ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_10 .

Слідчий зазначає про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, оскільки існують ризики, передбачені положеннями п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовує тяжкістю кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного до втечі. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні), обґрунтовує тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 знаючи дані свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою своєї реабілітації шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, а також враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину в умовах воєнного стану, тому наявний ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень. Тому, дані обставини також свідчать про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні застосуванням більш м`яких запобіжних заходів: особиста порука не може бути застосована, оскільки у органу досудового розслідування відсутні будь-які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 з огляду на наявність високого ступеню ризиків впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також переховування від органів досудового розслідування та суду.

Просить слідчого суддю застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання. Надав пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні. Додатково зазначив, що підозрюваний в разі незастосування запобіжного заходу може впливати на свідків у даному провадженні, які є його родичами. Просив врахувати суспільну небезпеку, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та його особу.

Підозрюваний зазначив, що має малолітню дитину, яка зареєстрована на нього, проживає з нею та цивільною дружиною. Працює неофіційно. Штраф за попереднім вироком суду (від 2019 р.) оплатив. Зазначив, що працівники поліції розбили голову його брату, на їх поведінку подана скарга в ДБР. Просив застосувати до нього білтьш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Під час проведення досудового розслідування морального та фізичного тиску на нього не було.

Захисник підтримав позицію підозрюваного та просив застосувати більш м`який запобіжний захід до підозрюваного. Надав документи, підтверджуючі наявність в підозрюваного малолітньої дитини віком 4 роки. Зазначив, що Соціальні зв`язки підозрюваного не дають підстав вважати, що він схильний до втечі та інші ризики, вказані в клопотанні є необгрунтованими.

Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного, позицію захисника, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу відповідає вимогам ст.184 КПК України і воно отримано підозрюваним 12.01.2026 р. з додатками.

12.01.2026 року о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

12.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України.

Вирішуючи подане клопотання по суті, слідчий судді зазначає наступне.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, слідчим суддею встановлені наступні фактичні обставини.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами:

- протоколом ОМП від 11.01.2026;

- постановою про приєднання до справи речових доказів;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

Рапорти інспектора взводу № 2 роти № 1 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП є службовими документами та не є доказами, в розумінні положень ст. 84 КПК України.

Протоколи затримання ОСОБА_4 , ОСОБА_10 ; повідомлення про підозру ОСОБА_4 ОСОБА_10 є доказами на підтвердження процесуального статусу ОСОБА_4 та не мають доказового навантаження щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 .

Не зважаючи на вказане, слідчий суддя вважає достатніми факти та інформацію, надану слідчим на обґрунтування підозри ОСОБА_4 .

Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, кваліфікації його дій, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо заявлених стороною обвинувачення ризиків та спростовуючи позицію сторони захисту в частині необгрунтованості всіх заявлдених ризиків, захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Прокурором доведено, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що у разі визнання винним ОСОБА_4 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі і це може стимулювати підозрюваного до втечі. Разом з цим, слід врахувати, що соціальні зв`язки підозрюваного, не перешкоджають йому покинути місце проживання, матеріальний стан підозрюваного дає йому можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду так як підозрюваний, хоча і неофіційно, працює та отримує доходи. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»). З обґрунтуванням вказаного ризику, викладеним у клопотанні слідчого, слідчий суддя погоджується.

Також, прокурором доведено існування ризику, передбченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу судового рішення. Зокрема, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності підозрюваний може незаконно впливати на свідків події, у тому числі і на тих, які є його родичами, з метою зміни ними показів або відмови від раніше наданих показів. При цьому, показання свідків можуть мати важливе значення для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, оскільки фактично дані свідки є очевидцями події.

Заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, у судовому засіданні не знайшов своє підтвердження, з огляду на особу підозрюваного, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався в силу положень ст. 89 КК України, працює без офіційного оформлення, має на утриманні малолітню дитину. Наявність даного ризику в клопотанні не обгрутована та не вмотивована належним чином.

Вищенаведене свідчить про достатність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу по данному кримінальному провадженню.

Визначаючи вид запобіжного заходу, який підлягає застосуванню, крім наведених ризиків, слідчий суддя враховує й дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався в силу положень ст. 89 КК України, працює без офіційного оформлення, має на утриманні малолітню дитину, проживає з дитиною та жінкою без офіційної реєстрації шлюбу.

Даних, які би негативно характеризували підозрюваного, слідчому судді не надано.

Отже, з огляду на особу підозрюваного, характер вчинення його дій, тяжкість та спосіб вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, а також приймаючи до уваги, що стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий судя вважає, що запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, може більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, застосування якого до підозрюваного з наведених вище підстав буде невиправданим та надмірно суворим.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи положення ст. 178 КПК України, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, місцем відбування вказаного запобіжного заходу визначити місце проживання ОСОБА_4 , азначене ним як фактичне місце проживання (в разі його вихідних на роботі). Визначення саме такого запобіжного заходу та місця його відбування обґрунтовано наступним.

Статтею 181 КПК України визначено поняття такого запобіжного заходу, порядок його відбування та контролю за його застосуванням. Так, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч.1). Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.2). Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого (ч.3). Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження (ч.4). Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю (ч.5).

Отже, саме визначення природи такого запобіжного заходу, порядку його застосування (не покидати житло), контролю за його застосуванням (контролюючий орган - орган Національної поліції, право, надане даному органу з`являтися у житло особи, тощо), надає слідчому судді підстави для застосування даного запобіжного заходу саме за зареєстрованим місцем проживання підозрюваного.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає доцільним застосувати до підозрюваного саме визначений запобіжний захід, оскільки його застосування цілком убезпечить від наявних ризиків по провадженню та саме запобіжний захід у виді домашнього арешту здатний гарантувати належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, при цьому не будучи надмірно суворим для нього.

Жоден з інших запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється позбавлення волі строком від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі; вік та стан здоров`я підозрюваного, його особу, та інші обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором та слідчим.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідний відділ поліції ГУ НП відповідно до вимог ч.4 ст.181 КПК України повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_4 , до якого застосований домашній арешт і повідомити про це слідчому.

Керуючись ст.ст. 176-178, 184, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000021 від 12.01.2026 р. у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду на строк до 11.03.2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строкогм до 11.03.2026 р. наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1