Справа № 344/656/26
Провадження № 1-кс/344/517/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000837 від 23.12.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И ЛА :

14.01.2026 слідча ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_7 , звернулася із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000837 від 23.12.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що так, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі у ОСОБА_5 , який керуючись корисливим мотивом, виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів особам схильним до їх вживання, що є порушенням вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995.

На початку вересня 2025 року у ОСОБА_5 під час розмови з ОСОБА_8 (анкетні дані змінено) виник злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 7 Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" від 15.02.1995, при невстановлених слідством обставинах місці та часі незаконно придбав, речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є подрібненим листям рослин ІНФОРМАЦІЯ_2 (Кратом (kratom, ketum, biak) та відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, який зберігав при собі та мав намір в подальшому збути.

Після цього, 15.09.2025 близько 13:35 год. ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , маючи в наявності незаконно придбану речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є подрібненим листям рослин Mitragyna speciose (Кратом (kratom, ketum, biak) та відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 183,2163 грама, що згідно з Таблицями невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затвердженими наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 № 188 від 01.08.2000, маса понад 12,5 грама і більше становить особливо великий розмір, передав його ОСОБА_8 (анкетні дані змінено), таким чином кошти в сумі 2000 гривень.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Івано-Франківська, житель АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, непрацюючий, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що містяться у протоколі за результатами негласних слідчих (розшукових) дій контроль за вчиненням злочину від 15.09.2025, висновку експерта за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/120-25/11634-НЗПРАП від 19.09.2025, протоколі допиту свідка ОСОБА_8 від 16.09.2025, протоколі за результатами негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.09.2025, протоколі обшуку від 08.10.2025, протоколі огляду від 31.10.2025 та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

08 жовтня 2025 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення ч. 3 ст. 307 КК України.

08 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

10 жовтня 2025 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області винесено ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 06.12.2025 року включно.

19 листопада 2025 року слідчим суддею ІНФОРМАЦІЯ_4 продовжено строк досудового розслідування до 5 місяців, а саме до 08.03.2026 року.

26 листопада 2025 року слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_5 строком на 60 днів, тобто до 24.01.2026 року.

Внаслідок особливої складності провадження, закінчити досудове розслідування кримінального провадження у строк, зазначений у ч. 3 ст. 219 КПК України, не є можливим внаслідок особливої складності даного кримінального провадження, оскільки у кримінальному провадженні необхідно додатково допитати свідка ОСОБА_8 , встановити та допитати осіб в статусі свідків, яким ОСОБА_8 збував наркотичний засіб, здійснити тимчасовий доступ до банківської кати АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » № НОМЕР_1 , встановити джерело надходження наркотичного засобу ОСОБА_8 , вжити інших заходів, у проведенні яких виникне необхідність для прийняття кінцевого рішення по кримінальному провадженню.

Також, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України, щодо відкриття матеріалів іншій стороні, виконати вимоги ст. 291 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування чи суду зумовлюється тим, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, може намагатись уникнути покарання.

Можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваному відомі їх анкетні дані та він шляхом вмовляння, залякування, може схиляти їх до зміни власних показань, що може істотно вплинути на досудове розслідування. Оцінюючи наявність цього ризику, варто врахувати, що ризик впливу на свідків існує не лише на етапах досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду.

Можливість підозрюваного ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє офіційне місце працевлаштування, а отже і джерело доходу, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення.

Аналогічним чином ОСОБА_5 зможе впливати на ще невстановлених та недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, існує високий ризик того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 здійснюватиме незаконний вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження, що може унеможливити об`єктивне з`ясування всіх обставин справи.

Можливість підозрюваного ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється підтверджується тим, що у підозрюваного відсутнє офіційне місце працевлаштування, а отже і джерело доходу, у зв`язку з чим підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою незаконного збагачення.

На думку сторони обвинувачення, враховуючи вищевикладене, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, відсутність у підозрюваного офіційного працевлаштування, міцних соціальних зв`язків та джерел доходу, ризиків продовження протиправної поведінки, та те, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки уникнути вищевказаних ризиків, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, так як вони не зможуть запобігти вищевказаним ризикам

Прокурор просив клопотання задоволити з викладених мотивів в клопотанні. Також просив, тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Слідча підтримала думку прокурора.

Захисник у судовому засіданні вказав, що ризик наведені у клопотанні є формальними, підозрюваний був задіяний лише в 1 епізоді кримінального правопорушення, анкетні дані свідків не відомі стороні захисту. Також підозрюваний має постійне місце проживання, місце роботи, до затримання працював у кав`ярні, характеризується позитивно. Також просив у випадку, якщо суд прийде до переконання про визначення розміру застави, визначити розмір застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчим відділом Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000837 від 23.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

08 жовтня 2025 року ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

08 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, про те, що він підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів у особливо великих розмірах.

10 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06.12.2025 включно, із визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19.11.2025 продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до п`яти місяців, а саме до 08.03.2026.

26 листопада 2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів, тобто до 24.01.2026, із визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ч.3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яка, зокрема, підтверджується долученими до клопотання доказами копіями: протоколу про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 09.09.2025, протоколу про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 15.09.2025, протоколу про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 22.09.2025, протоколу про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 02.10.2025, протоколу допиту свідка від 16.09.2025, протоколу (огляду грошових коштів) від 15.09.2025, протоколу (огляду покупця та вручення йому грошових коштів перед початком проведення оперативної закупки) від 15.09.2025, протоколу про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 15.09.2025, протоколу (вилучення) від 15.09.2025, протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтроль особи від 04.11.2025, висновку експерта №СЕ-19/120-25/11634-НЗПРАП від 19.09.2025, протоколу допиту свідка від 16.09.2025, протоколу огляду від 31.10.2025.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваного у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності на вказаній стадії кримінального процесу:

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, не одружений, відомості про його доходи відсутні, як і реальний майновий стан; раніше не судимий.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрюваного також і до втечі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (п.40 рішення у справі «Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року, заява №12718/87). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (п.34 рішення у справі «Сельчук проти Туреччини» від 10 січня 2006 року, заява № 21768/02; п.9 рішення від 10 листопада 1969 року у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідчий суддя враховує, що продовжує існувати ризик можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зумовлюється тим, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинені злочини, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, може намагатись уникнути покарання; незаконно впливати на свідків.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , фактичні обставини, які викладені у підозрі, зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність його свідомої не процесуальної поведінки. Відтак, вимагає контролю за поведінкою підозрюваного.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 24.01.2026, відсутні обставини на достатню зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.03.2026 включно, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою.

Частиною 5 ст.182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладене, з врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_5 , його майнового стану, обставин інкримінованого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне залишити раніше визначений розмір застави - 200 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 гривень. Крім цього, заставодавцем може бути відмінна від підозрюваного особа. Покликання сторони захисту щодо застосування мінімального розміру застави не знаходить свого підтвердження, так як відсутність офіційних доходів не завжди відображає реальний матеріальний стан. Разом з тим, заставодавцем може бути відмінна від підозрюваного особа. Також, суд враховує, що проблема наркозлочинності, яка порушує права всіх людей (в тому числі й таких, що не вживають наркотичні речовини) на життя і здоров`я, безпечне середовище, є однією з найгостріших соціальних і правових проблем України.

Разом з тим, у випадку сплати застави на підозрюваного, слід покласти, передбачені у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а визначений розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб вилучити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07 березня 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Залишити раніше визначений розмір застави 605 600 (щістсот п`ять тисяч шістсот ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_7 (одержувач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , код: НОМЕР_2 , банк: ІНФОРМАЦІЯ_9 , МФО: НОМЕР_3 , р/р: НОМЕР_4 ).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 07 березня 2026 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування:

1) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з свідками, іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ІНФОРМАЦІЯ_7 коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого відділу Івано-Франківського районного управління поліції Головного управління поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали 19 січня 2026 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1