СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2309/25
Провадження 1-кп/306/189/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2026 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в місті Свалява в залі суду № 1 клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000143 від 28 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В С Т А Н О В И В:

До Свалявського районного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, яке мотивоване тим, що з моменту вчинення злочину (25.12.2020 року), внесеного до ЄРДР за №0000143 від 28.12.2020року минуло понад 3 роки. В обгрунтування доводів клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що з 25.12.2020 року по 12:30 годину 28.12.2020 року, невідома особа, знаходячись неподалік с.Поляна, Свалявського району, Закарпатської області, діючи умисно, таємно, шляхом відрізу від електроопори телефонного кабелю марки «ТПП 20*2», викрала близько 250 метрів вищезазначеного кабелю, що належить на праві власності ПАТ «Укртелеком», чим ПАТ «Укртелеком» спричинено матеріальну шкоду. Вимоги мотивує тим, що у кримінальному провадженні №0000143 не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України та повідомлення про підозру у провадженні не здійснювалось. Зазначає, що клопотання є підставним, просить задовольнити. Закрити кримінальне провадження № 0000143 від 28.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України на підставі п.3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення (проступок) та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Розгляд копотання у судовому засіданні призначено на 15:00 годину 02.01.2026 року.

Дослідивши матеріали кримінального провадження №0000143 від 28.12.2020року (надані прокурором до суду вх.№9760 від 17.12.2025 року), доводи клопотання, якими прокурор обгрунтовує вимоги клопотання про закриття провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України - завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та надання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України - кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті. Згідно абзацу 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України - кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України - особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.185 КК України - це кримінальне правопорушення проти власності, не пов`язане з посяганням на життя чи здоров`я особи та згідно ст.12 КК України є проступком (санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк).

Під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд встановлює чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (правова позиція Касаційного кримінального суду у постанові від 25.08.2021 року, справа №142/536/20; у постанові від 29.06.2022 року, справа №725/3569/21; у постанові від 07.06.2023 року, справа №545/51/22; у постанові від 18.10.2023 року, справа №750/1575/23).

Також суд зазначає, що внутрішня організація роботи того чи іншого органу не може порушувати прав особи, яка звертається до відповідного органу та не може суперечити вимог кримінального законодавства щодо повного й ефективного розслідування кримінальних правопорушень.

До обов`язків держави входять позитивні зобов`язання у сфері прав людини, метою, яких є: захист осіб; забезпечення достатніх юридичних засобів реагування на випадки порушення прав людини; гарантія проведення ефективного, оперативного та невідкладного розслідування випадків порушення прав людини незалежними компетентними особами; сприяння реалізації та забезпечення ефективного механізму юридичного, передусім судового захисту основоположних прав людини; запобігання порушення прав людини із боку третіх осіб.

Доктрина позитивних зобов`язань передбачає, що держава повинна не тільки володіти законодавством, що найбільш повно забезпечує дотримання як негативних, так і позитивних прав, але і вживати всіх необхідних заходів для того, щоб воно реально діяло, а не залишалося на папері. Тобто права мають бути забезпечені не тільки de jure, але і de facto. Але держава вільна у виборі конкретних заходів, які підлягають застосуванню, щодо повного та ефективного захисту тих чи інших прав людини. Позитивні зобов`язання держави не можуть тлумачитись як такі, що визначають конкретні засоби чи конкретні дії держави. Єдиним критерієм для визначення того, чи дотримувалась держава в особі її органів влади цього обов`язку, є ефективність її дій у конкретній ситуації.

Публічність, згідно зі ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Натомість, судом встановлено, що з моменту вчинення кримінального правопорушення не минуло три роки (таке вчинено з 25.12.2022 року по 28.23.2022 року), що виключає можливість закриття такого кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

З урахуванням вищенаведеного, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000003на підставі ст. 49 КК України та пункту 3-1 ч. 1, підпункту 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України необхідно відмовити.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.100, п. 1-1 ч. 2 та пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000143, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 грудня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, на підставі ст.49 КК України та пункту 3-1 ч. 1, підпункту 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та у зв`язку з тим, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Копію ухвали після її постановлення направити прокурору.

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ: ОСОБА_1