Номер провадження:1-кс/521/4322/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , із секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання слідчого СВ ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000975 від 25.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається наступне.

У провадженні слідчого відділення відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000975, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Встановлено, що 24.10.2025 до ЧЧ ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , у якій вона просить прийняти міри правового характеру, до невстановленої особи, яка у період приблизно з 23:45, 22.10.2025 по 00:15 23.10.2025, шляхом вільного доступу, з поверхні бароної стійки, у пабі «Бір Фемелі», за адресою: м. Одеса, вул. Паркова, буд. 68, у період воєнного стану, таємно викрала належне їй майно, а саме мобільний телефон марки «Aplle», моделі «14 Pro MAX», у корпусі фіолетового кольору, із м.н.т. НОМЕР_1 , на 128 GB, чим спричинила їй матеріальної шкоди. Сума збитку встановлюється.

Так, 02.12.2025 під час досудового розслідування, було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , підчас якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Aplle», моделі «14 Pro MAX», на 128 GB, у корпусі фіолетового кольору, із пошкодженнями корпусу та екрану, який поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU5294049.

Постановою слідчого вилучені речі було визнано речовими доказами.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності у зв`язку із процесуальною завантаженістю.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Завданням арешту вилученого майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.п. 1, 3 та 4 ч.2 ст.167 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим, щодо якого є достатні підстави вважати, що воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, є предметом кримінального правопорушення та одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також є засобом (знаряддям) вчинення злочину.

Підставами для накладення арешту, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, є наявність розумних підозр вважати, що вищезазначене майно є доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України: «Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку».

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України: «Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди».

З урахуванням зазначеного, на даний час є достатні підстави вважати, що мало місце кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

На даному етапі досудового розслідування вимоги клопотання виправдовують втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити .

Керуючись ст. ст. 98, 118, 123-126, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВнП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000975 від 25.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України задовольнити .

Накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Aplle», моделі «14 Pro MAX», на 128 GB, у корпусі фіолетового кольору, із пошкодженнями корпусу та екрану, який поміщено до сейф-пакету НПУ № NPU5294049, які вилучено 02.11.2025, за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору, в порядку передбаченому Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1