Справа № 159/56/26 Провадження №11-сс/802/12/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором у кримінальному проваджені ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000007.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, обґрунтованість якої стверджується матеріалами кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, або ж вчинити кримінальне правопорушення. Посилаючись на це, слідчий у поданому клопотанні просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, так як існують обґрунтовані ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05.01.2026 таке клопотання слідчого задоволено частково.

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03.03.2026 включно.

Водночас, ОСОБА_7 визначено розмір застави в розмірі 99 840 грн. У разі внесення застави у вказаній сумі, на ОСОБА_7 покладено обов`язки: не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, його особу, а також існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, але із визначенням розміру застави. При цьому, жоден більш м`який запобіжних захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просить його скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначає про те, що стороною обвинувачення не доведені ризики для необхідності обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також не доведено того, що більш м`який запобіжний захід і, зокрема у виді домашнього арешту не зможе запобігти зазначеним слідчим у поданому клопотанні ризикам. Захисник вважає, що є можливим обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем його проживання. Окрім того, захисник зазначає про необґрунтованість оголошеної її підзахисному підозри у вчиненні кримінального правопорушення. Однак, слідчий суддя належної уваги не зазначене не звернув та відповідно прийшов до неправильного висновку про можливість та необхідність обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали і просили задовольнити, прокурора, яка її заперечила та просила залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 цього ж Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом вірно встановлено, і це повністю відповідає матеріалам кримінального провадження, що СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, 03.01.2026 внесеного до ЄРДР під №0000007, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якого 03 січня 2026 року затримано у порядку ст.208 КПК України, а 04 січня 2026 року, - йому повідомлено про підозру у його вчиненні. При цьому, обґрунтованість підозри стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя місцевого сулу надав належну правову юридичну оцінку.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_7 , його вік та стан здоров`я, інших даних про його особу, доведеність наявності існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 хоча і має постійне місце реєстрації та проживання на території Волинської області, одружений, але його дружина відбуває покарання в місцях позбавлення волі (зі слів), однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, неодноразово судимий, у тому чисті за злочини проти власності, є особою працездатного віку, але офіційно не працевлаштований, немає міцних соціальних зв`язків, а в даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності ч.4 ст.185 КК України, який за кваліфікацією злочинів є тяжким.

Зважаючи на викладене, колегія суддів повністю погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про наявність ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою, із визначенням розміру застави, зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, тобто не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт.

При цьому, апеляційні доводи захисника про не підтвердження жодними доказами існування ризиків, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні, є повністю безпідставними та спростовується вищевикладеним.

Також обґрунтованою є підозра, оскільки матеріали провадження на даному етапі містять достатню наявність доказів про можливе вчинення інкримінованого підозрюваному кримінальному правопорушення, тобто обґрунтованість підозри в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини. Тому в цій частині апеляційні доводи про необґрунтованість підозри є неспроможними.

Безпідставними є доводи про недоведеність стороною обвинувачення того, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя обираючи щодо підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою, із визначенням розміру застави, врахував усі обставини, що враховуються у відповідності до положень ст.178 КПК України.

Таким чином, вищенаведені й усі інші доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують вищенаведених ризиків.

Будь-яких порушень норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

З огляду на викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 05 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, із визначенням розміру застави, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді