Провадження № 1-кс/712/5274/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 , подане під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003626 від 01.11. 2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Білозіря, Черкаського району, Черкаської області, заміжньої, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючої, освіта вища, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04 листопада 2025 року до Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003626 від 01.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України.

З матеріалів досудового розслідування убачається, що 31 жовтня 2025 року близько 17 години 27 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Nissan Rogue, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Смаглія зі сторони вулиці Онопрієнка в напрямку вулиці Олексія Панченка, поблизу будинку №6, що по вулиці Смаглія проявила неуважність та порушила вимоги:

- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, згідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 18.1. Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Під час руху вона, керуючи вказаним автомобілем, порушуючи зазначені правила безпеки дорожнього руху, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованою про наближення до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований на проїзній частині вулиці Смаглія, поблизу будинку № 6, який позначений дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід», а також дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра» Правил дорожнього руху України, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, зокрема при наближенні до пішохідного переходу не зменшила швидкість руху, не зупинилась для того, щоб дати дорогу пішоходу, а продовжила рух прямо та здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вулиці Смаглія по вказаному нерегульованому пішохідному переходові зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Після скоєння наїзду автомобілем марки Nissan Rogue, реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 водій ОСОБА_5 не зупинилась, а натомість покинула місце дорожньо-транспортної пригоди на вказаному транспортному засобі та в подальшому через деякий час була зупинена працівниками поліції неподалік перехрестя бульвару Шевченка та вулиці Можайського в м. Черкаси.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: політравма, закритий багатоуламковий перелом лівої крижової кістки зі зміщенням кісткових уламків, закритий уламковий перелом лівої сідничної кістки, закритий уламковий перелом лівої лобкової кістки зі зміщенням кісткових уламків, закритий перелом правої стегнової кістки, рвана рана в ділянці правої кисті, забій лівої легені, правобічний травматичний пневмоторакс, підановретична гематома лівої лобної ділянки, перелом тіла хребця С2, краєвий перелом тіла С7. Унаслідок зазначених тілесних ушкоджень та шоку, відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 1678 настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала смерть останнього, знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 03.11.2025 № СТ/313Е-25, з порушенням водієм автомобіля Nissan Rogue, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того встановлено, що 31.10.2025 близько 17 години 27 хвилин водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки Nissan Rogue, реєстраційний номер НОМЕР_1 в місті Черкаси по проїзній частині вулиці Смаглія зі сторони вулиці Онопрієнка в напрямку вулиці Олексія Панченка, поблизу будинку №6, що по вулиці Смаглія порушила вимоги:

- п. 2.10.а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

- п. 2.10.в) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

- п. 2.10.г) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

- п. 2.10.ґ) Правил дорожнього руху України, згідно до якого у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

- п. 2.10.д) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Так, під час руху вона, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, відразу після скоєння наїзду керованим нею транспортним засобом на пішохода ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, усвідомлюючи, що в результаті її дій потерпілий ОСОБА_8 перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлений реальної можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами у суспільстві, у порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілому, не вжила заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому, не викликала карету швидкої медичної допомоги, не вжила самостійних заходів для доставлення потерпілого до лікувального закладу та не вжила будь-яких інших заходів необхідних для відведення небезпеки, що загрожувала життю потерпілого, а натомість зникла з місця дорожньо-транспортної пригоди на вказаному транспортному засобі та залишила без допомоги потерпілого ОСОБА_8 , який перебував на проїзній частині вулиці Смаглія, неподалік будинку №6 у небезпечному для життя, безпорадному стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження. В подальшому перехожими було викликано карету швидкої медичної допомоги та потерпілого ОСОБА_8 доставлено до КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР», де 01.11.2025 близько 06 години у вищевказаному закладі останній помер внаслідок отриманих у результаті дорожньо-транспортної пригоди травм.

04.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, на думку органу досудового розслідування, повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: даними протоколу огляду місця події, план-схемою та фототаблицею до протоколу від 31.10.2025; даними протоколу огляду місцевості від 31.10.2025; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_8 від 01.11.2025; показаннями свідка ОСОБА_10 від 01.11.2025; показаннями свідка ОСОБА_11 від 01.11.2025; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_11 ; показаннями потерпілої ОСОБА_12 від 01.11.2025; даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_5 ; висновком судової автотехнічної експертизи №СТ/313Е-25 від 03.11.2025; довідкою про причину смерті ОСОБА_8 від 02.11.2025 №1678 , а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий у клопотанні зазначає, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) можливий незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 3) можливе перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; 4) можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризик можливого переховування від органів досудового розслідування та/або суду, обгрунтовується тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, у зв`язку з цим остання, усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміноване правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи виїхати за кордон. Також слдічий просить врахувати, що підозрювана проживає в м. Харків, що є територіально віддалено від місця проведення досудового розслідування, що, у разі необрання їй запобіжного заходу, суттєво ускладнить контроль за процесуальною поведінкою ОСОБА_5 . Окрім того, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам, тому, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства;

Ризик можливого незаконного впливу на свідків, потерпілого чи експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз чи іншим чином впливати на учасників кримінального провадження, що перешкоджатиме об`єктивному проведенню досудового розслідування та судового розгляду;

Ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином органом досудового розслідування обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_5 має стійкі особисті зв`язки, які може використати для перешкоджання подальшому розслідуванню чи введенню в оману слідства з метою уникнення відповідальності. Також вік та стан здоровя підозрюваної і її майновий стан цілком надають можливість останній вчиняти певні перешкоди досудовому розслідуванню.

Також при вирішенні питання про обрання міри запобіжного заходу слідчий просить врахувати розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа. Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан. Наразі потерпілою стороною не заявлено цивільного позову про стягнення збитків з підозрюваної, проте на даному етапі досудового розслідування наявно достатньо доказів, які вказують на те, що саме внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 настали тяжкі наслідки у вигляді загибелі ОСОБА_8 .

Таким чином, оцінивши сукупність усіх обставин у кримінальному провадженні, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень та тяжкість покарання, сторона обвинувачення приходить до висновку, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою із правом внесення застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 грн. буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам у даному випадку, оскільки лише такий запобіжний захід буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_7 підтримали клопотання та просили застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання слідчого. Просила застосувати її підзахисній запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою у вигляді застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120 грн. Зазначила, що обгрунтованість підозри сторона захисту не заперечує, але ризики в клопотанні прокурора не обгрунтовані. Додатково пояснила, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 за формою вини кваліфікується як необережність, тобто без мети та усвідомлення можливості завдати шкоди. Її підзахисна повністю визнає свою вину, щиро розкаюється та активно сприяє розкриттю злочину, що підтверджується її добровільною участю у всіх слідчих діях, зокрема, її особисте ініціювання слідчих дій та сплата всіх рахунків за проведення експертиз. Органом досудового розслідування проведено всі слідчі дії для складання обвинувального висновку. Крім того, просила суд врахувати, що чоловік підозрюваної постійно супроводжував потерпілу у лікарні, де знаходився її батько та надавав усю необхідну допомогу. 04.11.2025 ще до врученя підозри підозрювана добровільно переказала кошти на рахунок потерпілої в сумі 50 000 грн., що свідчить про усвідомлення нею своєї протиправоної поведіники та намагання якимось чином залагодити свою вину перед потерпілою.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку свого захисника та додатково пояснила, що рухалася на автомобілі в темну пору доби та не побачила пішохода. Після ДТП, перебуваючи в шоковому стані, вона дійсно покинула місце події, однак після спілкування з чоловіком, який порекомендував її повернутись, вона поверталась на місце події, проте по дорозі була вже зупинена працівниками поліції. Зазначила, що повністю усвідомлює свою вину та щиро розкаюється у скоєному. На запитання суду додала, що проживає у місті Харкові та має на утриманні малолітню доньку, яка у Харкові відвідує ліцей. Чоловік військовий та часто знаходиться в зоні бойових дій, а тому вихованням доньки в основному займається вона.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя робить наступні висновки.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з практикою ЄСПЛ, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п.32, Series A, № 182).

Слідчим суддею установлено, що у провадженні СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0003626 від 01.11.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України.

04.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан, якщо той, хто залишив без допомоги сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до вимог ст. 189 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Щодо ризиків кримінального провадження, то прокурор вказує, що підозрювана ОСОБА_5 може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж можуть створити загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності настання таких ризиків.

Ризик переховування від правосуддя слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваної (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи).

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.2 ст. 286 КК України, яке є тяжким у розумінні ст. 12 КК України. У разі доведення вини, підозрюваній загрожує покарання на строк до 8 років позбавлення волі, що є достатнім стимулюючим фактором переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Отже, гіпотетична імовірність постановлення суворого вироку може мати значення. При цьому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки.

Так, слідчий суддя враховує, що підозрювана раніше не судима та ніколи не притягувалась до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем свого проживання, є заміжнею, її чоловік ОСОБА_13 з початку повномасштабного вторгнення російської федерації перебуває в лавах ЗСУ, в цей час ОСОБА_5 повністю сама забезпечує побут їх сімї та займається вихованням їх 10 річної доньки. ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрацію у місті Харкові, що свідчить про стійкість її соціальних зв`язків за місцем проживання, крім того підозрювана активно співпрацює зі слідством, що підтверджується її добровільною участю у всіх слідчих діях, зокрема, її особисте ініціювання слідчих дій, отже ризик можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду є недоведеним.

При цьому слідчий суддя враховує, що підозрювана хоч і покинула місце ДТП, однак поверталася на місце події, де була зупинена працівниками поліції, що свідчить про усвідомлення нею вчиненого діяння.

Також органом досудового розслідування не доведено ризику незаконного впливу на свідків, потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, враховуючи те, що на момент звернення до суду з указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу, органом досудового розслідування проведено огляд місця події, огляд транспортного засобу, допит підозрюваної, проведення слідчого експерименту з наданим нею транспорним засобом, допит свідка ОСОБА_11 , проведення слідчого експерименту з указаним свідком, допит потерпілої ОСОБА_12 , отримано висновок експерта від 03.11.2025 щодо порушення ОСОБА_5 правил ПДР.

Також прокурором не конкретизовано яким чином вік, стан здоровя та майновий стан підозрюваної може надати їй можливість вчиняти певін перешкоди у проведенні досудового розслідуванні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки прокурор та слідчий не довели обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, а саме: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме застави в розмірі у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї наступні обов`язки: прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Варто зауважити, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваної має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, виконання нею обовязків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 181, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати щодо підозрюваної у кримінальному провадженні № 0003626 від 01.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 (шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень 00 копійок).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена протягом 5 днів з дня винесення ухвали як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Черкаській області.

Отримувач: ТУ ДСА України у Черкаській області

МФО: 820172

Банк отримувача ДКС України м. Київ

р/р UA0003652

Призначення платежу: Застава за (П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі іншими свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених на підозрювану з 06 листопада 2025 року, в межах строку досудового розслідування, до 04 січня 2026 року включно.

Копію цієї ухвали негайно вручити прокурору, підозрюваній та її захиснику після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали слідчого судді виготовлено 10 листопада 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1