ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД Єдиний унікальний номер справи: 766/4844/24 Головуюча у першій інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/488/25 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст.111-2 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000528 від 14.03.2024 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , за відсутності останнього (in absentia), на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2025 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радянське, Білозерського р-ну Херсонської обл., громадянина України, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-2 КК України та призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, у сфері освіти та займатися освітньою та виховною діяльністю на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2024 року, залишено без змін до затримання обвинуваченого та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 , постановлено рахувати з моменту його затримання в порядку приведення даного вироку до виконання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 8604 грн. 00 коп..

Вирішено питання речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України за наступних обстави.

Не пізніше серпня 2022 року, більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлено, громадянин України, ОСОБА_8 , перебуваючи у не встановленому досудовим розслідуванням місці на території м. Херсона, Херсонської області, в порушення свого конституційного обов`язку захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, достовірно володіючи інформацією, що з 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно прийняв рішення у період воєнного стану перейти на бік ворога, тобто на сторону окупаційної влади Російської Федерації, з метою вчинення дій на шкоду державній безпеці України, а також надавати представникам Російської Федерації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, встановленні окупаційного режиму на тимчасово захопленій території м. Херсону, Херсонської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , обіймаючи посаду заступника директора з господарської роботи Херсонської гімназії №1 Херсонської міської ради, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, після повної окупації військовослужбовцями збройних сил Російської Федерації території м. Херсона, Херсонської області, перебуваючи на території м. Херсону, Херсонської області, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись ідеологічними та корисливими мотивами, відмовившись від виконання розпоряджень чинної директорки Херсонської гімназії №1 Херсонської міської ради, добровільно погодився на співпрацю з окупаційною владою Російської Федерації, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов`язану з організацією освітнього процесу, а саме - очолити «ГБОУ Херсонской областе «Школы №1 г. Херсона», яка розташована за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. Святих Кирила та Мефодія, буд. 17 Б.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_8 був призначений окупаційною владою Російської Федерації на посаду директора освітнього закладу - «Державної бюджетної освітньої установи «Школи №1 м. Херсона» (на російській мові - «ГБОУ Херсонской области «Школы №1 г. Херсона») та отримав повноваження з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу.

Використовуючи отримані повноваження ОСОБА_8 , діючи умисно, перебуваючи на території Херсонської гімназії №1 Херсонської міської ради, перейменованої під час окупації у «Державну бюджетну освітню установу «Школа №1 м. Херсона» (на російській мові - «ГБОУ Херсонской области «Школы №1 г. Херсона») організував діяльність очолюваного ним закладу та забезпечив організацію освітнього процесу російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами Російської Федерації. З цією метою ОСОБА_8 здійснив підбір працівників закладу, які погодились впроваджувати стандарти освіти держави-агресора та призначив їх на посади.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про освіту» освіта є державним пріоритетом, що забезпечує інноваційний, соціально-економічний і культурний розвиток суспільства.

Статтею 1 Закону України «Про повну загальну середню освіту» визначено, що державні стандарти повної загальної середньої освіти документи, що визначають загальні обсяги навчального навантаження здобувачів початкової, базової середньої, профільної середньої освіти, вимоги до їх компетентностей і до згрупованих за відповідними освітніми галузями обов`язкових результатів навчання, яких вони мають досягти на відповідному рівні повної загальної середньої освіти.

Так, Державним стандартом початкової освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 21 лютого 2018 року № 87 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2019 року № 688) передбачено, що метою початкової освіти є всебічний розвиток дитини, її талантів, здібностей, компетентностей та наскрізних умінь. До ключових компетентностей, серед іншого належать: вільне володіння державною мовою, спроможність діяти як відповідальний громадянин та брати повноцінну участь у громадському та суспільному житті, спираючись на критичне оцінювання основних подій національної, європейської та світової історії, а також повагу до прав людини та верховенства права, цінування культурного розмаїття різних народів та ідентифікацію себе як громадянина України.

Також, Державним стандартом базової середньої освіти, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від З0 вересня 2020 року № 898, визначено, що метою базової середньої освіти є розвиток природних здібностей, інтересів, обдарувань учнів, формування компетентностей, необхідних для їх соціалізації та громадянської активності, виховання відповідального, шанобливого ставлення до родини, суспільства, навколишнього природного середовища, національних та культурних цінностей українського народу. Реалізація мети базової середньої освіти ґрунтується на таких ціннісних орієнтирах, як формування в учнів активної громадянської позиції, патріотизму, поваги до культурних цінностей українського народу, його історико-культурного надбання і традицій, державної мови, плекання в учнів любові до рідного краю.

Натомість ОСОБА_8 , співпрацюючи з окупаційною владою, перейшовши на бік ворога в умовах воєнного стану, діючи умисно на шкоду суверенітетові, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, запровадив у Херсонської гімназії №1 Херсонської міської ради («ГБОУ Херсонской областе «Школьї №1 г. Херсона») на час тимчасової окупації м. Херсона освітній процес, який повністю протирічить меті початкової та базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення Російської Федерації, її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови.

Крім того, приблизно у серпні 2022 p., більш точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, ОСОБА_8 , з метою підтримки дій окупаційної влади Російської Федерації, прийняв участь у створенні відеосюжету для пропагандистських засобів масової інформації окупаційної влади, у якому на території «ГБОУ Херсонской областе «Школьї №1 г. Херсона» за адресою: Херсонська область, м. Херсон, вул. Святих Кирила та Мефодія, буд. 17 Б зустрічався з представниками слідчого комітету Російської Федерації, та висловлював вдячність окупаційній військовій адміністрації та представникам слідчого комітету РФ за доставлення «гуманітарної допомоги для працівників школи», тим самим завдавши шкоди державній та інформаційній безпеці України.

Тим самим, ОСОБА_8 своїми умисними діями, спрямованими на проведення підривної діяльності проти України у період воєнного стану, добровільно та активно сприяв окупаційній владі Російської Федерації у веденні війни проти України.

Вищевказані дії ОСОБА_8 , які виразилися у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту та наданні іноземній державі, іноземній організації та їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 не пізніше серпня 2022 року (більш точні дата і час під час досудового розслідування не встановлено), обіймаючи посаду заступника директора з господарської роботи Херсонської гімназії №1 Херсонської міської ради, після повної окупації військовослужбовцями збройних сил рф території м. Херсона, перебуваючи на території м. Херсону, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, добровільно погодився на співпрацю з окупаційною владою рф, зокрема на їх пропозицію обійняти посаду, пов?язану з організацією освітнього процесу, а саме очолити «ГБОУ Херсонской области «Школы №1 г. Херсона», яка розташована за адресою: Херсонська область, м. Херсон, пр. Святих Кирила та Мефодія, 17-Б.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_8 був призначений окупаційною владою рф на посаду директора освітнього закладу - «Державної бюджетної освітньої установи «Школи №1 м. Херсона» (на російській мові «ГБОУ Херсонской области «Школы №1 г. Херсона») та отримав повноваження з виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій щодо діяльності цього закладу.

Використовуючи отримані повноваження ОСОБА_8 , діючи умисно, перебуваючи на території Херсонської гімназії №1 Херсонської міської ради, перейменованої під час окупації у «Державну бюджетну освітню установу «Школа №l м. Херсона» (на російській мові - «ГБОУ Херсонской области «Школы №1 г. Херсона») організував діяльність очолюваного ним закладу та забезпечив організацію освітнього процесу російською мовою за освітніми стандартами та навчальними планами рф. З цією метою ОСОБА_8 здійснив підбір працівників закладу, які погодились впроваджувати стандарти освіти держави-агресора та призначив їх на посади.

ОСОБА_8 , підтримуючи рішення окупаційної влади м. Херсона, запровадив у Херсонської гімназії №1 Херсонської міської ради («ГБОУ Херсонской области «Школы №1 г. Херсона») (далі по тексту школа №1) на час тимчасової окупації м. Херсона освітній процес, який повністю протирічить меті початкової та базової середньої освіти в Україні та який формуватиме знання, інші компетентності та світогляд здобувачів освіти спрямовані на возвеличення рф, її історичної ролі та відповідно заперечення існування культурних цінностей українського народу, його історико-культурних надбань і традицій, української мови.

Тим самим ОСОБА_8 своїми діями підтримував та реалізовував рішення окупаційної адміністрації держави-агресора щодо інтеграції навчальних закладів Херсонської області в освітню систему рф та впровадження стандартів освіти держави-агресора..

Суд першої інстанції кваліфікував дії ОСОБА_8 за ст.111-2 КК України, як умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, та/або окупаційної адміністрації держави-агресора.

Не погодившись з вищевказаним вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок скасувати та призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність судового рішення.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції були допитані свідки, досліджені письмові докази, але не було допитано самого обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім того, апелянт вказує на те, що судом не встановлено направленість умислу ОСОБА_8 при вчиненні кримінального правопорушення.

Також, апелянт зазначає, що у справі відсутнє підтвердження Міжнародної організації кримінальної поліції (Інтерпол) того, що ОСОБА_8 знаходиться у міжнародному розшуку, що, на думку апелянта, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, яка заперечувала проти її задоволення, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при зазначених у вироку суду першої інстанції обставинах, та кваліфікація його дій за ст.111-2 КК України, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, належно досліджених та оцінених судом за принципами всебічності, повноти та об`єктивності, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що до окупації м. Херсона працювала вчителем у Херсонській гімназії №1. У цей же період ОСОБА_11 займав посаду заступника директора гімназії з господарської частини. З початком окупації вона перестала з`являтись на своє робоче місце і від колег, з якими продовжила спілкування, знала, що ОСОБА_11 зайняв посаду директора їхнього навчального закладу, на базі якого і було створено школу, яка працювала за стандартами рф. Крім того було відомо, що саме ОСОБА_11 запроваджує відповідні стандарти. Після деокупації м. Херсона її призначили відповідальною за будівлю гімназії, а тому фактично вона перша мала доступ до речей, які там залишились, зокрема було виявлено багато документів складених по стандартах рф за підписом ОСОБА_11 як директора новоствореної школи, як і було виявлено значну кількість підручників російською мовою;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що до окупації м. Херсона займала посаду директора Херсонської гімназії №1. З початком окупації з деякими працівниками ще приблизно два тижні виходили на роботу, проте в один з днів їм на «вахті» була залишена записка, в якій зазначено про те, що заклад перебуває під охороною росгвардії і зазначено куди треба звертатись, щоб мати доступ до школи. Пізніше стало відомо, що саме ОСОБА_11 , який був заступником по господарській частині зайняв посаду директора новоствореної на базі їх гімназії школи. Крім того неодноразово бачили в засобах масової інформації відео за участі ОСОБА_11 , який позиціонував себе як директора школи. Також ОСОБА_11 намагався проводити збори колективу і погрожував тим хто висловлював незгоду з необхідністю працювати в «новоствореній школі». Після деокупації м. Херсона у приміщенні гімназії було виявлено багато російських підручників, а також багато документів, пов`язаних з роботою школи, які були складені по стандартах рф і мали підпис ОСОБА_11 як директора школи;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що до окупації м. Херсона працював в Херсонській гімназії №1 вчителем фізичної культури. Коли після деокупації потрапили до приміщення гімназії, то виявили там багато навчальної літератури, виданої за стандартами рф, а також документи, пов`язані з організацією роботи «новоствореної школи», в якій під час окупації запроваджувались стандарти рф. Із засобів масової інформації було відомо, що ОСОБА_11 зайняв посаду директора школи і запроваджував стандарти освіти рф. Коли у них з`явилась можливість забрати з гімназії техніку, то у подальшому ОСОБА_11 всіх обдзвонював і погрожував, примушуючи повернути техніку назад;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що у вересні 2022 року їй запропонували працювати в школі №1 м. Херсона. Як вона зрозуміла, то про неї стало відомо скоріш за все від когось з її колишніх колег. Вона погодилась на роботу, оскільки боялась за свою сім`ю. коли прийшла до гімназії №1, яка на той час вже була перейменована на школу №1, то у кабінеті директора знаходився ОСОБА_11 , який і спілкувався з нею з приводу прийому на роботу. Заробітна плата виплачувалась вже у російських рублях, підручниками користувались також виданими за стандартами рф, як і весь освітній процес був організований на російській мові.

Показання вищевказаних свідків, отримані в спосіб, передбачений КПК України, підстав визнавати їх неналежними, чи недопустимими доказами у кримінальному провадженні, колегія суддів не вбачає.

Зазначені показання узгоджуються як між собою, так і з письмовими матеріалами провадження, які стали доказами винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме:

- протоколом огляду від 25.04.2023 року, за змістом якого оглянута публікація від 31.08.2022 за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 в інтернет-ресурсі телеграм каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 », де зображений чоловік зовні схожий на ОСОБА_11 і позначений як директор школи №1. Огляд було проведено за участі свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила, що на відео зображений саме ОСОБА_11 , який під час окупації м. Херсона обійняв посаду директора школи №1 та співпрацював з окупаційною владою м. Херсона;

- протоколом додаткового огляду від 12.09.2023 року, відповідно до якого з участі свідка ОСОБА_12 оглянута публікація за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 де зображений чоловік зовні схожий на ОСОБА_11 . Так, свідок підтвердила, що на відео присутній саме ОСОБА_11 , який під час окупації м. Херсона погодився обійняти посаду директора школи №1, при цьому запроваджував стандарти освіти держави-агресора;

- висновком експерта від 24.08.2023 року №СЕ-19-23/46690-ФП, за змістом якого у файлі « ОСОБА_8 » на проміжку часу з 00 хв 15 сек по 00 хв 40 сек та у файлі «Білоус ОСОБА_15 », який являє собою особову картку Державної міграційної служби України на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зображена одна й та сама особа;

- протоколом огляду від 07.08.2023 року, відповідно до якого оглянуто телеграм-канал за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому виявлено відео, де чоловік зовні схожий на ОСОБА_11 від чоловіків у військовій формі приймає пакети та дякує їм за те, що привезли гуманітарну допомогу першим працівникам школи;

- протоколом огляду речей та комп`ютерних даних від 11.08.2023 року, відповідно до якого оглянуто інформацію, наявну за посиланням https://egrul.nalog.ru/index.html, де за результатами пошуку в переліку підприємств наявні відомості про «государственное бюджетное образовательное учреждение Херсонской области «школа №1 города Херсона», яка зареєстрована за адресою: пр. Святих Кирила і Мефодія, 17-б, м. Херсон, керівником якої зазначений ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду від 11.08.2023 року, відповідно до якого оглянуто документи виявлені у приміщенні Херсонської гімназії №1, розташованої за адресою: пр. Святих Кирила і Мефодія, 17-б, м. Херсон;

- висновком експерта від 12.09.2023 року №СЕ-19/115-23/12275-ПЧ;

- висновком експерта від 14.09.2023 року №СЕ-19/115-23/12277-ПЧ.

Вищевказані показання свідків та письмові докази у кримінальному провадженні в їх взаємозв`язку та сукупністю, на переконання колегії суддів апеляційного суду, повністю доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.111-2 КК України. Суд першої інстанції оцінюючи в сукупності всі докази по провадженню, прийшов до обґрунтованого висновку про те, що вони є належними, допустимими і достатніми, та такими, що в повній мірі доводять вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення. Ці докази ретельно досліджені під час судового засідання та цілком обґрунтовано та мотивовано покладені в основу ухваленого по справі обвинувального вироку.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, дії обвинуваченого ОСОБА_8 були кваліфіковані за ст.111-2 КК України, як умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, та/або окупаційної адміністрації держави-агресора.

Так, зазначена кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 щодо умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора повністю підтверджується безпосередніми показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про те, що всі вони до окупації м.Херсон працювали у Херсонській гімназії №1, знали, що ОСОБА_8 зайняв посаду директора в новоствореній школі за стандартами рф, а вже після деокупації м.Херсон, попали в приміщення гімназії, де було виявлено багато документів, складених по стандартам рф за підписом ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_14 про те, що під час окупації м.Херсон вона спілкувалася безпосередньо із ОСОБА_8 , який знаходився в кабінеті директора, з приводу прийому її на роботу, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Зібрані докази, про які йдеться мова в апеляційній скарзі захисника в сукупності з вищевказаним, на переконання колегії суддів, в повній мірі доводять вину та склад злочину, передбаченого ст.111-2 КК України.

Безпідставними є і посилання апелянта про те, що судом першої інстанції не встановлено направленість умислу ОСОБА_8 при вчиненні кримінального правопорушення.

Аналізуючи, чи наявна у діях обвинуваченого ОСОБА_8 ознака добровільності, колегія суддів враховує постанову Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №638/5446/22, провадження №51-4092км23, відповідно до якої зазначено, що в кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України.

Зміст досліджених судом доказів, а також показів свідків, допитах в судовому засіданні, дає підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_8 будучи громадянином України, з власної ініціативи, перебуваючи на тимчасово окупованій території України за місцем свого проживання у м. Херсоні зайняв посаду директора освітнього закладу - «Державної бюджетної освітньої установи «Школи №1 м. Херсона» (на російській мові «ГБОУ Херсонской области «Школы №1 г. Херсона») - добровільно, що обумовлено його позитивним ставленням до окупаційної влади, при цьому ОСОБА_8 мав вибір та можливість відмовитись від дій, які є кримінально-караними.

Тобто, зазначене повністю підтверджує добровільність зайняття громадянином України ОСОБА_8 посади, а саме директора освітнього закладу - «Державної бюджетної освітньої установи «Школи №1 м. Херсона» (на російській мові «ГБОУ Херсонской области «Школы №1 г. Херсона»).

Щодо доводів апелянта про те, що судом першої інстанції не було допитано самого обвинуваченого ОСОБА_8 та те, що у справі відсутнє підтвердження Міжнародної організації кримінальної поліції (Інтерпол) того, що ОСОБА_8 знаходиться у міжнародному розшуку, є необґрунтованими та спростовуються тим, що дане провадження було розглянуто в порядку спеціального судового провадження, на підставі абз.1 ч.3 ст.323 КПК України, яка передбачає судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

При цьому, всі передбачені КПК України умови та вимоги ст.323 КПК України для проведення судового розгляду за спеціальною процедурою «in absentia» судом першої інстанції були виконані та дотримані в повному обсязі.

Зважаючи на викладене, на переконання колегії суддів, дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції правильно кваліфіковані за ст.111-2 КК України, як умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, та/або окупаційної адміністрації держави-агресора.

Суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано призначив обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих, адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, у сфері освіти та займатися освітньою та виховною діяльністю на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Всі інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та цілком враховані судом при ухваленні обвинувального вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, не встановлено.

Зважаючи на викладене, оскаржуваний вирок є законним і обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів апеляційного суду не вбачає, зважаючи на що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16 липня 2025 року стосовно ОСОБА_8 , за ст.111-2 КК України - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18