КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 січня 2026 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Обухівського районного суду Київської області від 31.07.2025, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білий Берег Малинського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.1 ст.309 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки;

- за ч.2 ст. 307 КК України, з урахуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, окрім житла;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням ст.69 КК України, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, окрім житла,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 у невстановлену в ході судового розслідування дату, час та місці, діючи умисно, з корисливих мотивів, через всесвітню мережу Інтернет замовив та незаконно придбав кристалічну речовину білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку переніс до місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де став незаконно її зберігати з метою подальшого збуту на території м. Українка Обухівського району Київської області, до невстановленого судовим розслідуванням часу, але не пізніше 03.03.2025.

У подальшому, 03.03.2025 близько 10 години 17 хвилин, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді «контролю за вчиненням злочину» у формі оперативної закупки, незаконно збув, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 800 гривень оперативному покупцю ОСОБА_8 зіп - пакет з вмістом кристалічної речовини білого кольору, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої у речовині становить 0,450 г., яку ОСОБА_7 , умисно, незаконно придбав та зберігав, з метою збуту при вищевказаних обставинах.

Крім того, ОСОБА_7 на початку березня 2025 року, точну дату та час судовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи поряд з магазином «Велика Кишеня», що по пр. Дніпровський, 11 в м. Українка Обухівського району Київської області, діючи умисно, з метою придбання та зберігання психотропної речовини для особистого вживання, без мети збуту, біля дерева на поверхні землі підібрав полімерний пакет з пазовим замком, в якому знаходилася кристалоподібна речовина білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, який помістив до кишені власної нагрудної сумки та без відриву у часі переніс до місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де почав незаконно зберігати для особистого вживання, без мети збуту.

28.03.2025 в період часу з 10 години 39 хвилин по 11 годину 05 хвилин, під час проведення обшуку, на підставі ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 13.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , в кімнаті квартири, яка знаходиться за вище вказаною адресою, виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої у речовині становить 0,943г, та дві скляні трубки білого кольору (комбіновані предмети), на внутрішніх поверхнях яких, виявлено нашарування речовини коричневого кольору, які містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса яких становить 0,036 г та 0,002 г, загальною масою 0, 981 г, яку ОСОБА_7 , умисно, незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання, для власного вживання без мети збуту, за вище вказаних обставин.

Заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання. На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому у строк покарання попереднє ув`язнення з 01.04.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку 3 дні цілодобового домашнього арешту за день позбавлення волі. Виключити з резолютивної частини вироку посилання на ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання відповідно до вимог ст.70 КК України. В решті вирок залишити без змін. Також просить дослідити документи, на підставі яких ОСОБА_7 обирався та продовжувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, прокурор посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Зазначає, що стосовно ОСОБА_7 під час досудового розслідування було обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з 01.04.2025, який під час судового розгляду було продовжено до набрання вироком законної сили, однак суд не зарахував у строк призначеного покарання попереднє ув`язнення на підставі ч.7 ст.72 КК України. Також звертає увагу, що суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України, при призначенні остаточного покарання на підставі ст.70 КК України, знову послався на ст.69 КК України, що є неприпустимим.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні 01.04.2025 було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який оскаржуваним рішенням продовжено до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.7 ст.72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Однак суд першої інстанції, в порушення вищевказаної норми, не зарахував ОСОБА_7 у строк призначеного оскаржуваним вироком покарання, строк цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що термін домашнього арешту ОСОБА_7 з 01.04.2025 по день набрання оскаржуваним вироком законної сили підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання за даним вироком у порядку ч.7 ст.72 КК України, тобто з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування судом ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ст.70 КК України.

Так, згідно з п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 23.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» щодо особи, винної у вчиненні декількох злочинів, суд може

призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, окремо

за кожний злочин або тільки за один із них і остаточно визначити

покарання за правилами ст.70 КК України. Застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання (як основного, так і додаткового), призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Однак суд, призначивши ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України, при призначенні остаточного покарання на підставі ст.70 КК України повторно застосував ст.69 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне виключити з резолютивної частини вироку посилання на застосування ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ст.70 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність зміни вироку знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Обухівського районного суду Київської області від 31.07.2025 щодо ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч.2 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 01.04.2025 по 06.01.2026 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на ст.69 КК України при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання на підставі ст.70 КК України.

В решті вирок Обухівського районного суду Київської області від 31.07.2025 щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3