провадження № 1-кп/727/392/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що 31.03.2025 року близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходився біля закладу освіти, а саме Чернівецького ліцею № 12 «Ювілейний», розташованому за адресою: вулиця Лесі Українки, 1, місто Чернівці Чернівецької області, поруч з яким також перебував малолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який прямував до місця свого проживання. Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_5 виник умисел на вчинення сексуального насильства щодо малолітнього ОСОБА_6 з метою задоволення власної статевої пристрасті. Діючи з метою реалізації свого злочинного умислу, почав переслідувати малолітнього ОСОБА_6 маршрутом від вищевказаного навчального закладу до вул. Лисенка, де рухаючись вслід за останнім, наздогнав його біля будинку № 4 згаданої вулиці. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обманом заманив малолітнього ОСОБА_6 до прохідної арки, що вела до внутрішнього двору вищевказаного будинку, де діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 є малолітнім, з огляду на фізіологічні ознаки та зовнішній вигляд останнього, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, порушуючи нормальний розвиток дитини, який внаслідок свого малолітства не усвідомлював характеру та змісту вчинюваних відносно нього дій, діючи у порушення вимог ст. 16 Конвенції ООН про права дитини, зняв штани та нижню білизну із себе та малолітнього ОСОБА_6 , після чого, знаходячись навпроти останнього, доторкався рукою до свого статевого органу та почав вчиняти аналогічні дії відносно малолітнього ОСОБА_6 , задовольнивши таким способом свою статеву пристрасть. Після вищеописаних дій, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою подальшого задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що в силу загального фізичного та психологічного розвитку потерпілий не може чинити опір, ОСОБА_5 почав торкатися губами статевий орган ОСОБА_6 та вводити його до своєї ротової порожнини. В подальшому, ОСОБА_5 запропонував малолітньому ОСОБА_6 гроші кошти в сумі 300 гривень за вчинення аналогічних дій, які щойно вчинив ОСОБА_5 , проте ОСОБА_6 відмовився та втік від останнього.

В обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 прокурор покладає наявність обставин, які свідчать про те, що обрання іншого виду запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти встановленим ризикам , що передбачені:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні,

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, вказував, що він ніколи раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працював на керівних посадах, він одружений , у нього хороша репутація. . Крім того повідомляв, що у нього відсутня можливість виїзду за кордон , так як він не має відповідних документів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 також, заперечува щодо задоволення клопотання про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд розглянувши заявлене клопотання, приходить до наступного:

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, при обранні запобіжного заходу слід також прийняти до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими ОСОБА_5 злочину; тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі доведення винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується; наявний ризик продовження чи повторення ними протиправної поведінки.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зважаючи на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких. Саме такий запобіжний захід здатний запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обвинуваченому ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у вигляді сексуального насильства, вчиненого щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, що дає суду право у відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначати розміру застави.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.61,62, 314, 315, 177, 194 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» терміном на 60 днів до 24 жовтня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 7 днів з часу її оголошення.

Суддя ОСОБА_1