Справа № 521/1533/25
Номер провадження:1-кп/521/1243/25
19 вересня 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Татарбунари Одеської області, громадянина України,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України, суд
Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 , під час підготовчого судового засідання, було завлено клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.
Доводи клопотання фактично можна розділити на 4 (чотири) умовних пункти.
Перший умовний пункт полягає у тому, що захисник вважає, що обвинувальний акт відносно її підзахисного не містить чіткого (конкретного) викладення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення не чітке, не конкретизоване, не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та фактично є дублюванням диспозиції ч. 4 ст. 191 КК України.
Другий умовний пункт полягає у тому, що захисник звертає увагу на те, що в обвинувальному акті є посилання на висновок експерта судової економічної експертизи від 16.10.2024 №533, що на думку сторони захисту, розкриває сутність доказів обвинувачення ще до початку судового розгляд.
Третій умовний пункт полягає у тому, що зі змісту обвинувального акту вбачається, що кваліфікуючою ознакою кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому є «вчинення злочину в умовах воєнного стану» (ч. 4 ст. 191 КК України). При цьому, вказано, що обставина, яка обтяжує покарання: «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану», що є недопустимим.
Четвертий умовний пункт полягає у тому, що, на переконання сторони захисту, даний обвинувальний акт не відповідає статусу офіційного документу, оскільки він не скріплений печаткою, що розцінюється стороною захисту як неналежне його затвердження та порушує вимоги ч. ч 1, 2 ст. 291 КПК України.
На підставі викладеного сторона захисту просить обвинувальний акт повернути прокурору для усунення встановлених недоліків.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали клопотання в повному обсязі та просили його задовольнити.
Прокурор під час підготовчого судового засідання заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акту та надав суду письмові заперечення. Згідно заперечень прокурор просить суд звернути увагу на те, що обвинувальний акт деталізований, містить конкретні обставини вчинення злочинів, в ньому зазначені назви документів, номера, дати, час затвердження. До того ж на етапі підготовчого провадження питання узгодженості викладення в обвинувальному акті фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація, не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, доводи, викладені в клопотанні сторони захисту, можуть бути перевірені лише на стадії судового розгляду. Щодо посилання на висновок судової економічної експертизи зауважив, що в обвинувальному акті дійсно є таке посилання, проте воно жодним чином не розкриває його змісту. Щодо зазначення в обвинувальному акті кваліфікуючої ознаки кримінального правопорушення зазначив, що відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, що й було дотримано в даному випадку. Крім того, сторона захисту не позбавлена можливості на стадії судового розгляду надавати докази на спростування наявності, обставин, зазначених в обвинувальному акті, що обтяжують покарання обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні. Щодо доводів сторони захисту про невідповідність обвинувального акту статусу офіційного документу звернув увагу на те, що основні вимоги до форми обвинувального акту як процесуального документу містяться в ст. 291 КПК України, яка не містить такої обов`язкової вимоги як скріплення печаткою, відтак такі аргументи не ґрунтуються на вимогах Закону.
Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні підтримав думку прокурора.
Вислухавши думку учасників провадження, дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами та клопотання захисника з усіма уточненнями та доповненнями, суд приходить до таких висновків виходячи з наступного.
Відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 3, ч. 4 ст. 110, ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт - це процесуальний документ, яким завершується досудове розслідування та у якому формулюється твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, і який після його складання слідчим (прокурором) затверджується прокурором.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України.
Повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі його невідповідності вимог ст. 291 КПК України.
Так, суд, вирішуючи наявність чи відсутність підстав для повернення обвинувального акту прокурору через його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України, прийшов до таких висновків.
Виходячи з завдань підготовчого судового засідання, на цій стадії встановлюється лише відповідність форми обвинувального акту вимогам, визначеним КПК України, як це передбачено ст. 291 КПК України, при тому, що оцінка викладених в обвинувальному акті обставин і їх відповідність формулі кваліфікації, відноситься до стадії судового розгляду кримінального провадження. Докази підтвердження винуватості на даній стадії не надаються та не зазначаються в обвинувальному акті, дослідження та оцінці вони підлягають саме під час судового розгляду.
Суд, перевіряючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 на відповідність вимогам КПК України, виходить із положень ч. 4 ст. 291 КПК України, якою заборонено до початку судового розгляду надавати суду інші документи, крім тих, що зазначених в цій нормі. Таким чином на стадії підготовчого судового засідання у розпорядженні суду є лише обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Виходячи із змісту клопотання захисника, основними її доводами в цій частині є неконкретизованість при викладі в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, формулювання обвинувачення, а також наявність посилання на висновок експерта.
На стадії підготовчого провадження суд не може оцінювати правильність та обґрунтованість викладених в обвинувальному акті фактичних обставин інкримінованих дій, згідно із правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка висловлена у постанові від 03 липня 2019 року по справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18).
Тому, кримінальний процесуальний закон не дозволяє суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.
Щодо посилання в обвинувальному акті на висновок проведеної під час досудового розслідування експертизи, на думку суду, це зумовлено виконанням прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме для викладу фактичних обставин, формулювання обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, а використання даних, одержаних в результаті проведення експертних досліджень, є необхідною умовою обґрунтованості цього документа. Обвинувальний акт не розкриває повний зміст висновку, а посилається лише на відомості, що є необхідними для кваліфікації кримінальних правопорушень і це не може розцінюватися як надання суду доказів до початку судового розгляду.
Щодо визначення в обвинувальному акті кваліфікуючої ознаки «вчинення в умовах воєнного стану» та обставини, яка обтяжує покарання «вчинення злочину з використанням умов воєнного стану» суд звертає увагу сторони захисту, що суд лише на стадії судового розгляду перевіряє законність та обґрунтованість кваліфікації кримінального правопорушення, а також може її змінити чи уточнити відповідно до встановлених у суді обставин. Встановлення обставин, які обтяжують покарання, також є обов`язковою частиною судового розгляду і суд досліджує ці обставини, щоб призначити справедливе покарання, яке відповідає тяжкості вчиненого злочину та особистості винного, відповідно до статті 67 КК України. У даному випадку стороною обвинувачення дотримано вимоги, визначені п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України та на даній стадії провадження твердження сторони захисту є передчасними та такими, що не можуть бути предметом дослідження судом в підготовчому судовому засіданні.
Стосовно зауважень захисника, що відсутність печатки на обвинувальному акті позбавляє його статусу офіційного документа, суд зазначає, що таке твердження є необґрунтованим. Так, основні вимоги до форми обвинувального акту як процесуального документу містяться в статті 291 КПК, відповідно до частини 3 якої обвинувальний акт повинен містити підпис слідчого та прокурора, який його затвердив, або лише прокурора, якщо він склав цей акт самостійно. Отже, твердження про обов`язковість відбитку печатки на обвинувальному акті не ґрунтується на вимогах закону.
Отже, суд, дослідивши зміст обвинувального акту, приходить до переконання, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 формально дотримано вимоги ст. 291 КПК України, крім того, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які сторона обвинувачення вважає встановленими, в обвинувальному акті наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінальних правопорушень, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою, а правильність логіко-граматичного побудування цих даних не може оцінюватися судом в контексті відповідності обвинувального акта вимогам КПК України.
Конкретність та доведеність обвинувачення досліджуються виключно під час судового розгляду та оцінюються судом у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і не можуть бути предметом оцінки під час підготовчого судового засідання.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає клопотання захисника є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 291, 314, 372, 376, 392 КПК України,
Ухвала суду оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1