Справа № 136/478/24
Провадження № 1-о/135/1/25
У Х В А Л А

іменем України

20.11.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі колегії суддів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року,

ВСТАНОВИВ:

18 листопада 2025 року до Ладижинського міського суду Вінницької області за підсудністю, визначеною ухвалою Вінницького апеляційного суду від 10 листопада 2025 року, надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що вироком Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року у кримінальній справі № 1-05-09 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктами 6, 12 частини другої статті 115, частиною четвертою статті 187, частиною першою статті 129, із застосуванням статті 70 Кримінального кодексу України, та призначено покарання: за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України довічне позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; за ч. 4 ст. 187 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна; за ч. 1 ст. 129 КК України 2 роки обмеження волі.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, остаточно ОСОБА_4 призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Строк відбування покарання обчислюється з 09 січня 2008 року.

У цій самій справі також засуджено ОСОБА_5 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 71, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 02 липня 2009 року касаційне подання прокурора та касаційні скарги засуджених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , а також їх захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , задоволено частково.

Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 змінено: встановлено, що кваліфікуючою ознакою розбою, за яку їх засуджено за ч. 4 ст. 187 КК України, є заподіяння потерпілій ОСОБА_8 тяжкого тілесного ушкодження, а не її смерть.

Основне покарання ОСОБА_5 за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України пом`якшено до 14 років 6 місяців позбавлення волі, а за ч. 4 ст. 187 КК України до 14 років позбавлення волі. На підставі статті 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_5 призначено покарання у виді 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі статті 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 21 липня 2005 року за ч. 3 ст. 185 КК України, і остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

У решті вирок залишено без змін.

У поданій заяві засуджений ОСОБА_4 просить скасувати вирок у частині його засудження за ч. 1 ст. 129 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати його невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого зазначеною нормою.

На думку засудженого, існують обставини, які були умисно приховані органами досудового розслідування, не були відомі суду та йому під час розгляду справи в апеляційній інстанції й могли істотно вплинути на вирішення питання про його винуватість у частині інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України.

Заявник стверджує, що жодних дій, які б містили ознаки погрози вбивством на адресу потерпілої ОСОБА_9 він не вчиняв, а у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого зазначеною нормою. На підтвердження цього він наводить такі аргументи:

-матеріали кримінального провадження не містять доказів наявності реальної погрози вбивством, яка підлягає індивідуальному встановленню з урахуванням усіх обставин справи;

-вину за обвинуваченням за статтею 129 КК України під час судового розгляду він не визнавав;

-на його переконання, окремі докази у справі є штучно створеними, зокрема, показання потерпілої, яка під час первинного звернення до міліції 28 грудня 2007 року не згадувала про погрози ножем, а змінила свої показання лише після 04 січня 2008 року;

-відсутні докази того, що потерпіла мала обґрунтовані підстави побоюватися реалізації погрози, оскільки не проводилось жодного слідчого експерименту щодо її можливості сприймати такі погрози (враховуючи, що вона перебувала у шафі, накрита ковдрою);

-на момент події він мав зламану праву руку, будучи правшею, отже не міг тримати ніж, що підтверджується також відсутністю його відбитків пальців на предметі (за висновком експерта, який є в матеріалах справи);

-кухонний ніж не є холодною зброєю, знаходився на кухонному буфеті, і твердження потерпілої про погрозу ним можуть пояснюватися її особистою неприязню та тиском з боку правоохоронців;

-матеріали справи не містять жодного висновку експерта про наявність тілесних ушкоджень на тілі потерпілої;

-відсутні належні докази перебування заявника в стані алкогольного сп`яніння саме у день події 28 грудня 2007 року.

Суд, ознайомившись із заявою засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, дійшов висновку, що зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам, установленим ст. 462 КК України з таких підстав.

Процедура перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами за змістом глави 34 КПК має певні етапи:

1) перевірка заяви на предмет її відповідності вимогам процесуального закону щодо суб`єктів (ст. 460 КПК), строку звернення (ст. 461 КПК), оформлення (ст. 462 КПК) та порядку подання (ст. 463 КПК);

2) вирішення питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами за заявою про перегляд судового рішення, що набрало законної сили (ст. 464 КПК);

3) розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами й ухвалення судового рішення за наслідками такого розгляду (статті 466, 467 КПК).

Положення ч. 1 ст. 461 КПК, згідно з якими «заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини», підлягають застосуванню в кожному провадженні як такі, що не передбачають виключень (винятків) щодо їх використання.

Співвідношення процесуальних норм, передбачених відповідними частинами ст. 461 КПК, дозволяє дійти висновку, що ч. 1 та частини 2-4 цієї статті регламентують різні процесуальні строки.

Так, ч. 1 встановлює строки звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини, які обчислюються із урахуванням положень ст. 115 КПК щодо реалізації першого етапу (з указаних вище) процедури, передбаченої главою 34 КПК.

Частини 2-4 ст. 461 КПК установлюють строки, протягом яких рішення може бути переглянуто в аспекті реалізації положень статей 464, 466, 467 цього Кодексу (другий та третій етапи процедури, визначеної главою 34 КПК).

Тобто ч. 1 ст. 461 КПК чітко вказує, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини. Отже, цей строк установлено виключно для особи, яка звернулася до суду, і він відраховується з того моменту, коли вона дізналася про обставини, які вважає нововиявленими.

Водночас частини 2-4 ст. 461 КПК установлюють строки, протягом яких допускається перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а не строки, протягом яких особа може звернутися до суду з відповідною заявою.

Так, виправдувальний вирок може бути переглянуто виключно протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Для обвинувального вироку встановлено два строки: перший - коли нововиявлені обставини свідчать про вчинення більш тяжкого злочину, тоді протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин; другий - коли нововиявлені обставини підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, тоді перегляд строками не обмежено.

Указані вище норми однозначно вказують, що учасник кримінального провадження може звернутися із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами протягом трьох місяців з моменту, коли йому стало відомо про такі обставини, поза межами цього строку - може клопотати про його поновлення відповідно до приписів кримінального процесуального закону.

Суд має право переглянути судове рішення або в межах строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (за частинами 2, 3 ст. 461 КПК), або й поза межами строків давності (за правилами ч. 4 ст. 461 КПК).

Водночас правила частин 2-4 ст. 461 КПК підлягають застосуванню з урахуванням приписів ч. 1 цієї статті, що визначають строк, протягом якого можуть бути подані відповідні заяви учасниками кримінального провадження, які не підпорядковуються і не змінюються положеннями частин 2-4 указаної статті.

Приписи ч. 3 ст. 464 КПК у їх взаємозв`язку із ч. 3 ст. 429 КПК дають підстави для висновку, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, подану після закінчення строку на її подання (ч. 1 ст. 461 КПК), якщо особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення, має бути повернуто особі, яка її подала.

Перевіряючи заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами на предмет її відповідності вимогам процесуального закону, необхідно зважати, що кримінальний процесуальний закон не встановлює положень, за якими приписи ч. 1 ст. 461 КПК не підлягають застосуванню.

Незастосування положень ч. 1 ст. 461 КПК є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування положень ч. 1 ст. 461 КПК у взаємозв`язку з приписами частин другої четвертої цієї статті сформульовано Об`єднаною палатою Касаційного Кримінального суду у складі Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2025 року в справі № 464/7111/14-к (провадження № 51-3242км19).

Отже, суд ураховує, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини (ч. 1 ст. 461 КПК України). Оскільки вирок набрав законної сили 02 липня 2009 року, а заява подана 27 березня 2024 року, встановлений законом тримісячний строк є очевидно пропущеним.

Положеннями пункту 5-2 частини другої статті 462 КПК України встановлено імперативну вимогу: заява, подана після закінчення строку, визначеного частиною першою статті 461 КПК, повинна містити клопотання про поновлення цього строку.

Частиною 3 ст. 464 КПК визначено, що до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 КПК, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо:

1) особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк;

2) її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу;

3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Як видно з матеріалів провадження, заява засудженого ОСОБА_4 не містить клопотання про поновлення строку її подання, як того прямо вимагає п. 5-2 ч. 2 ст. 462 КПК.

Ба більше, незазначення чіткої дати, коли заявник дізнався про обставини, які він вважає нововиявленими, позбавляє суд об`єктивної можливості перевірити дотримання тримісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 461 КПК України, і відповідно, унеможливлює вирішення питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Належне обґрунтування клопотання про поновлення строку є важливою передумовою для подальшого розгляду заяви.

З урахуванням наведеного, з метою забезпечення реалізації засудженим свого процесуального права на подання належно оформленої заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, суд вважає за необхідне залишити подану заяву без руху та надати заявникові строк для усунення виявлених недоліків шляхом зазначення у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами клопотання про поновлення строку подання заяви, у якому необхідно вказати дату коли заявник дізнався про обставини, які він вважає нововиявленими.

Керуючись ст. 461, 462, ч. 3 ст. 464, ч. 3 ст. 429 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_4 від 07 березня 2024 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Апеляційного суду Вінницької області від 03 лютого 2009 року залишити без руху.

Надати ОСОБА_4 строк для усунення недоліків заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі неусунення недоліків заяви у встановлений судом строк, його заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3