Справа № 991/9935/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги захисника ОСОБА_2 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга захисника ОСОБА_2 подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, в якій він просить слідчого суддю: зобов`язати детектива (групу детективів) Національного антикорупційного бюро України розглянути клопотання захисника ОСОБА_2 №1/17/25 від 09.09.2025 подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000069 від 30.08.2022.

У обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначив, що у провадженні детективів Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали досудового розслідування № 0000069 від 30.08.2022, у якому 28.08.2025 складено повідомлення про підозру ОСОБА_3 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

09.09.2025 захисником подано до НАБУ клопотання №1/17/25 про проведення процесуальної дії - ознайомлення захисника з матеріалами досудового розслідування № 0000069 від 30.08.2022, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 221 КПК України.

Зазначене клопотання 09.09.2025 направлено цінним листом №608 з описом-вкладенням. Згідно трекінгу вручення відправлень AT «Укрпошта» лист з клопотанням №1/17/25 від 09.09.2025, доставлено до Національного антикорупційного бюро України 10.09.2025.

Проте жодної відповіді на адресу захисника від детектива НАБУ не надійшло.

Вказані обставини стали підставою для звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у не розгляді клопотання захисника ОСОБА_2 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 від 09.09.2025.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 220 КПК клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Відтак, з системного аналізу положень норм ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 304 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора щодо не розгляду клопотання, є предметом оскарження в порядку ст. 303 КПК України, та полягає у не розгляді клопотання впродовж трьох днів після отримання такого клопотання.

Відповідно до п. 5 роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених у листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 року «Про деякі питання оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» при оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що настає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.

Таким чином, виходячи з правил обрахування процесуальних строків, передбачених ч. 2 ст. 115 КПК України, бездіяльність слідчого, яка полягає у не розгляді ним клопотання, визначений днями, є вчиненою з моменту спливу даного процесуального строку, в даному випадку з моменту закінчення двадцять четвертої години останнього дня строку після отримання відповідного клопотання.

Як вбачається зі скарги, захисник ОСОБА_2 просить суд зобов`язати детективів Національного антикорупційного бюро України розглянути його клопотання, що було подано в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 - 09.09.2025, отримано Національним антикорупційним бюро України 10.09.2025.

До суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України щодо не розгляду згаданого клопотання від 09.09.2025, ОСОБА_2 звернувся лише 27.09.2025, про що свідчить звіт про надіслання скарги на електронну пошту суду датований 27.09.2025 о 19:01.

Відтак, таку скаргу подано із пропуском строку на оскарження, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України, а саме після спливу 10 днів з моменту закінчення трьох днів із часу отримання Національним бюро клопотання.

У той же час питання про поновлення пропущеного процесуального строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, заявником у скарзі не ставиться.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки (ст. 116 КПК України).

Положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 117 КПК України встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Ухвала слідчого судді, суду про поновлення чи відмову в поновленні процесуального строку може бути оскаржена в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Поряд з цим, як вбачається з аналізу рішень Європейського суду, він у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

В рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 зазначено, «що від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Однак, заявником питання про поновлення пропущеного строку не ініційоване, до скарги клопотання про поновлення пропущеного строку не додано та у скарзі таке питання не порушене.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

За таких обставин, враховуючи тривалість строку між зверненням заявника до Національного антикорупційного бюро України із клопотанням про ознайомлення (09.09.2025) та зверненням до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність (29.09.2025), відсутність клопотання про поновлення строку на оскарження, слідчий суддя, виходячи із встановлених ст. ст. 7, 22, 26 КПК України засад диспозитивності та змагальності кримінального процесу, дійшов висновку щодо необхідності повернення скарги захисника ОСОБА_2 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, у відповідності до положень ч. 2 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 214, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_2 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України- повернути особі, яка її подала.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії відповідної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1