Дата документу 29.09.2025
Справа № 334/3547/25
Провадження № 1-кп/334/542/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000536 від 09.04.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мелітополь Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

установив:

згідно із положеннями Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1899 та 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

У зв`язку із військовою агресією РФ 24.02.2022 указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжена відповідними указами Президента України, затвердженими Законами України, і який діє наразі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована РФ територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація РФ територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для РФ жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування РФ та окупаційна адміністрація РФ встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування РФ встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації РФ.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (у редакції від 02.05.2023 №41) «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», вся територія Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку та з 24.02.2022 є тимчасово окупованою російською федерацією територією України.

Після військової окупації значної частини території Запорізької області, представниками збройних формувань РФ фактично узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Нормативно правовим актом, який регламентує питання проведення всеукраїнського референдуму є Закон України «Про всеукраїнський референдум», прийнятий 26.01.2021. Так, частиною другою статті 15 вказаного Закону передбачено, що Всеукраїнський референдум щодо зміни території України призначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України. Крім того, в частині першій статті 20 вказаного Закону зазначено, що у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.

Приблизно на початку травня 2022 року представниками збройних формувань РФ всупереч законного порядку, установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, було створено окупаційну адміністрацію держави-агресора - т.зв. «Военно-гражданскую администрацию Запорожской области», з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.

Положеннями п. 6 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація РФ - це сукупність державних органів і структур російської федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних російській федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

26.07.2022 указом голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області ОСОБА_6 № 165-р створено незаконний орган влади «виборчу комісію Запорізької області».

Далі, ОСОБА_6 підписав розпорядження «Про підготовку організації проведення референдуму виборною комісією Запорізької області» № 195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного та іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу РФ.

Крім того, 20.09.2022 ОСОБА_6 , будучи головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області, використовуючи владні повноваження, видав указ №356-у, відповідно до якого, зокрема:

1) призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;

2) виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб`єкта РФ, а саме: «Ви за вихід Запорізької області зі складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави і входження її до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації?, відповідь: «так» або «ні»»;

3) затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;

4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначив дні голосування на референдумі - 23 вересня - 27 вересня 2022 року.

У невстановлені судом дату та час, але не пізніше 23.09.2022, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території села Велика Тернівка Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, де з 24.02.2022 діє окупаційний режим держави-агресора РФ, діючи умисно, із власних ж корисливих мотивів, з метою підтримання та остаточного становлення окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території Запорізької області, прийняла пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади, які брали участь в організації та проведенні незаконного референдуму на території Запорізької області та безпосередньо займалися створенням і формуванням складу дільничних виборчих комісій та добровільно зайняла посаду, мовою оригіналу «член избирательной комиссии» однієї із місцевих незаконних виборчих комісій - т.зв. «участковой избирательной комиссии № 294», розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Велика Тернівка, вул. Шкільна, буд. 12, з метою участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території громади за відповідну оплату.

В подальшому, протягом серпня-вересня 2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Велика Тернівка Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими судом особами із числа окупаційної адміністрації держави-агресора РФ, та за попередньою змовою з головою місцевого штабу референдуму, бажаючи проявити себе перед окупаційною адміністрацією, всупереч Конституції України та Закону України «Про всеукраїнський референдум», з метою остаточного встановлення окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території Запорізької області, здійснювала активні організаційні заходи направлені на проведення на тимчасово окупованій території с. Велика Тернівка Мелітопольського району Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу РФ, де, зокрема: організовував інформування мешканців громади про підготовку та проведення референдуму, проводила агітацію серед місцевого населення, розносила листівки та газети з пропагандистським змістом щодо проведення голосування.

Надалі, після виконання територіальними штабами всіх необхідних дій та спланованих організаційних заходів з підготовки та організації проведення вказаного референдуму, в порушення вимог Конституції України та Закону України «Про всеукраїнський референдум» 20.09.2022 головою окупаційної адміністрації держави-агресора в Запорізькій області видано указ №356-у «О назначении референдума Запорожской бласти о выходе Запорожской области из состава Украины и о вхождении Запорожской бласти в состав российской федерации на правах субъекта российской федерации», яким фактично призначено проведення на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконного референдуму про вихід Запорізької області із складу України та її входження до складу РФ, у період з 23 по 27 вересня 2022 року.

В подальшому, на виконання вказаного незаконного указу окупаційної адміністрації держави-агресора РФ, ОСОБА_5 в період 23-27 вересня 2022 року, перебуваючи на території с. Велика Тернівка Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, достовірно усвідомлюючи та передбачаючи невідворотне настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з метою остаточного встановлення окупаційної влади РФ на тимчасово окупованій території Запорізької області, взяла безпосередню участь в проведенні на території с. Велика Тернівка незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, особисто, будучи мовою оригіналу - «членом комиссии» однієї із місцевих незаконних виборчих комісій - т.зв. «участковой избирательной комиссии № 294», розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Велика Тернівка, вул. Шкільна, буд. 12, за попередньою змовою з головою місцевого територіального штабу референдуму та іншими членами незаконної виборчої дільниці, із невстановленими судом особами із числа місцевих мешканців, які приймали участь у проведенні референдуму, а також із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора РФ, з метою проведення голосування відвідувала місця проживання мешканців вказаного населеного пункту спонукаючи їх до голосування на незаконному референдумі, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування, здійснювала публічну агітацію щодо необхідного включення Запорізької області до складу РФ.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочину), передбачене ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України, а саме: участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

З 24.02.2022 року АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до РФ, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч. 4 ст. 548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до РФ та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території РФ та тимчасово окупованої території немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_7 , на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу обвинуваченому.

23.04.2025 року ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_5 , щоб забезпечити останній можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.04.2025 року, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 46 КПК України, ст. 42 КПК України, п. 8 ч. 2 ст. 51 КПК України та ч. 2 ст. 297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював її захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 22.07.2025 року відносно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_4 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання остання викликалась у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Голос України».

Захисник обвинуваченої здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої: приймав участь у дослідженні доказів, звертав увагу суду на роль обвинуваченої в інкримінованому кримінальному правопорушенні, виступав у дебатах.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи вказують на те, що обвинувачена була поінформована належним чином про дати слухання справи, а також дотримані її права на належне представництво у суді.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд цього кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у цьому випадку має бути підвищений.

Також прокурором долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.

Показами допитаної у якості свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що ОСОБА_5 до повномасштабного вторгнення працювала листоношею. В подальшому, протягом вересня 2022 року активно агітувала мешканців села за участь в референдумі, організованому окупаційною владою. Також, ОСОБА_5 ходила по домівках мешканців села, зокрема, до матері свідка із урною для голосування та бюлетенями та говорила, що вони зобов`язані проголосувати і слова «НІ» у бюлетені немає. За словами свідка ОСОБА_5 діяла без будь-якого примусу;

показами допитаного, свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що ОСОБА_5 добровільно прийняла участь в організації референдуму, влаштованого окупаційною владою. Незадовго до початку «референдуму» свідок був удома в ОСОБА_5 і бачив численні агітаційні матеріали. Також свідок зазначив, що ОСОБА_5 свідомо та добровільно прийняла участь в організації референдуму, адже ще до повномасштабного вторгнення мала проросійські погляди.

Також прокурор відмовився від допиту інших свідків. Вказана відмова прийнята судом.

Провина обвинуваченої підтверджується також письмовими доказами.

Протоколом огляду від 02.04.2023 року та додатком до нього у якому зафіксовано відомості, розміщені на веб-ресурсі «Миротворець», які містять інформацію щодо ОСОБА_5 .

Протоколом огляду від 31.03.2023 року та додатком до нього у якому зафіксовано відомості, розміщені у telegram-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у якому розміщені публікації щодо організацією окупаційною владою референдуму та публікацію щодо видачі ОСОБА_6 указу від 20.09.2022, відповідно до якого, зокрема:

1) призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;

2) виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб`єкта РФ, а саме: «Ви за вихід Запорізької області зі складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави і входження її до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації?, відповідь: «так» або «ні»»;

3) затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;

4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначив дні голосування на референдумі - 23 вересня - 27 вересня 2022 року.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2025 року, який проведено за участю свідка ОСОБА_9 і якому зафіксовано, що свідок впізнав особу зображену на фото №1, яка ходила по вулиці зі скринькою в руках та пропонувала людям голосувати, кажучи людям, що це необхідно аби добре жити. На фото №1 зображена ОСОБА_5 .

Протоколом за результатами проведеення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 13.1.2022 року із додатком, у якому зафіксовано листування у telegram-групі « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Протоколом огляду від 16.04.2025 року із додатком до нього, у якому зафіксовано таблиці із вказівкою розташування працівників окупаційних правоохоронних органів під час проведення референдуму та голові т.зв. «виборчих комісій».

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем (розсекречено в установленому законом порядку) від 29.01.2023 із додатком до нього, відповідно до якого здійснено огляд в месенджері telegram « ІНФОРМАЦІЯ_4 », до якого прив`язаний телефонний номер НОМЕР_1 та яким користувалась громадянка України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та в якому виявлене численне листування стосовно організації роботи виборчих комісій, створених для проведення референдуму окупаційною владою та відомості про участь ОСОБА_5 у роботі такої комісії.

Протоколом огляду від 16.04.2025 року із додатком до нього, у якому зафіксовано таблиці із вказівкою виплат членам дільничних виборчих комісій, зокрема, під номером 102 зазначена ОСОБА_5 .

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_7 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, тобто участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно із приписами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин, раніше несудима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлені.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій основного покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в органах влади з конфіскацією всього належного обвинуваченій майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

На переконання суду, призначення обвинуваченій саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, місцевого самоврядування на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією усього належного майна на користь держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченому, вручити захиснику, відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1