Справа № 307/4633/25
Провадження № 1-кп/307/340/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000244, відомості про яке 03 листопада 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, приватного підприємця, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, уродженця с-ща Тересва, Тячівського району, Закарпатської області, Україна, та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 02 листопада 2025 року близько 00 години 30 хвилини, знаходячись в АДРЕСА_1 , на автомийці «LUX WASH», маючи тривалі неприязні відносини з потерпілим ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, карність, суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та наніс йому один удар правою рукою в область обличчя з лівої сторони, внаслідок чого спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин лівої половини обличчя в області кута нижньої щелепи та крововиливу і забійно-рваної рани слизової оболонки лівої щоки зі сторони порожнини рота, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату непрацездатності.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, що викладено в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву, в якій зазначив, що проти розгляду кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні не заперечує.

У заяві від 27 листопада 2025 року щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно даної заяви обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор звернувся до суду з обвинувальним актом, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути в порядку, визначеному ч. 2 ст. 381 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що на досудовому слідстві дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно з ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно з ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При обранні міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який винним себе визнав в повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, характеризується по місцю проживання позитивно.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує дані про його особу, визнання ним своєї вини та ті обставини, що він по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, і з огляду на вище наведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства з обранням йому покарання у виді штрафу і таке покарання буде справедливим і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 (Вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Головуюча: ОСОБА_1