Справа №534/3320/25
Провадження №1-кп/534/334/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Горішні Плавні

Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0001144 від 14.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.5 ст.407 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Умань Черкаської області, громадянина України, українця, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, з повною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в :

До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області в порядку ст.291 КПК України, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 НГУ №215мтд (по стройовій частині) від 30.08.2024 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини НОМЕР_1 НГУ та інших видів забезпечення та призначено на посаду старшого кулеметника 2 відділення 1 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення (на бойових машинах піхоти) 4 батальйону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно до приписів ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації.

Вимоги ст.17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»53 зобов`язують солдата ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Пунктом 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: на території військової частини або в іншому місці роботи протягом робочого часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком; на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді старшого кулеметника 2 відділення 1 взводу спеціального призначення 1 роти спеціального призначення (на бойових машинах піхоти) 4 батальйону спеціального призначення в/ч НОМЕР_1 НГУ, реалізуючи свій злочинний умисел, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не одержавши дозволу відповідних командирів або начальників, 31 серпня 2024 року о 17 год 00 хв самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 НГУ, а саме підрозділ, який дислокувався за адресою: АДРЕСА_2 , проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину НОМЕР_1 НГУ, або звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління.

Таким чином, 31 серпня 2024 року о 17 год 00 хв солдат

ОСОБА_4 умисно самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 НГУ в умовах воєнного стану та незаконно перебуває за межами військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану .

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернулася до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, у зв`язку із тим, що останній має намір проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , на що від командира вказаної військової частини надано згоду.

Обвинувачений подане клопотання підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 407 КК України кримінальна відповідальність настає за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який у подальшому було продовжено та триває й на даний час.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Про свою згоду бути звільненим від кримінальної відповідальності та бажання продовжити військову службу обвинувачений також підтвердив у судовому засіданні.

Також до матеріалів клопотання додана письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 на проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Крім того з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і підтримав своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України, відсутні сумніви щодо добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд уважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, наявна письмова згоди командира військової частини на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби.

Пункт 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачає, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно зі ч. 3 ст. 288 КПК України, У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання, з огляду на що, ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно у залі суду.

Процесуальні витрати та речові докази у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 КК України, ст.284, 288, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порядку, передбаченому ч.5 ст.401 КК України від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Кримінальне провадження №0001144 від 14.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання цією ухвалою законної сили невідкладно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу у військову частину НОМЕР_2 .

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні о 14 год 10 хв 04 грудня 2025 року в залі судових засідань Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області