Дата документу 26.01.2026Справа № 554/795/26
Провадження № 1-кс/554/1562/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову уповноваженого дізнавача сектору дізнання Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 20.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000014 від 08.01.2026 року,-

ВСТАНОВИВ :

Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову уповноваженого дізнавача сектору дізнання Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 20.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000014 від 08.01.2026 року.

Вважає зазначену постану незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки висновок дізнавача про відсутність складу кримінального правопорушення через «недостатній розмір шкоди» є юридично помилковим та таким, що не грунтується на вимогах закону. Крім того, питання наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення та визнання особи потерпілим є різними за свою правовою природою. Для визнання особи потерпілою достатньо встановлення факту заподіяння їй шкоди, а не доведення вини конкретної особи або наявності обвинувального вироку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, просив скасувати постанову дізнавача від 20.01.2026 року, зобов`язати визнати його потерпілим у кримінальному провадженні та видати і надіслати йому відповідну постанову.

У судове засідання скаржник не з`явився, на електронну адресу суду надіслав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, вимоги викладені в скарзі підтримав, просив задовольнити.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

У провадженні сектору дізнання Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебуває кримінальне провадження №0000014 від 08.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Постановою уповноваженого дізнавача сектору дізнання Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 20.01.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 05.01.2026 року про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

В узагальненні Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, з оскаржуваної постанови від 20.01.2026 року вбачається, що висновки дізнавача про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим ґрунтуються на тому, що досудовим розслідуванням встановлено, що останньому заподіяно матеріальну шкоду на суму 1798 грн. Разом з тим, відповідно до вимог кримінального законодавства України, станом на 2026 рік, кримінальна відповідальність настає у разі завдання матеріальної шкоди на суму не менше 3328 грн. Таким чином, розмір завданої шкоди є меншим за мінімальний поріг, з яким законом пов`язує настання кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим у діях невстановленої особи відсутні ознаки складу кримінального правопорушення.

За змістом вказаної постанови встановлено, що кримінальне провадження порушено на підставі ухвали Шевченківського районного суду м.Полтави від 05.01.2026 року у справі №554/19036/25 за зверненням ОСОБА_3 щодо заволодіння грошовими коштами у сумі 1798 грн.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що постанова уповноваженого дізнавача сектору дізнання Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20.01.2026 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_3 є заявником у вказаному кримінальному провадженні та йому кримінальним правопорушенням завдана шкода. Водночас, висновок дізнавача про неможливість визнання ОСОБА_3 потерпілим, оскільки у діях невстановленої особи відсутні ознаки складу кримінального правопорушення при відсутності постанови про закриття кримінального провадження є передчасним.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що скарга заявника в частині зобов`язання уповноваженої службової особи органу досудового розслідування визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні та видати (надіслати) відповідну постанову задоволенню не підлягає, оскільки виходить за межі судового контролю під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 55, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову уповноваженого дізнавача сектору дізнання Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області від 20.01.2026 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000014 від 08.01.2026 року задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого сектору дізнання Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 20.01.2026 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000014 від 08.01.2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1