Справа № 157/2026/25
Провадження №1-кс/157/530/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 листопада 2025 року за № 0000610, клопотання заступника керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Переспа, Рожищенського району, Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, пенсіонер, особа з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області з клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк проведення досудового розслідування, тобто до 14.01.2026 включно, обов`язки, які покладенні ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14.11.2025, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає м. Луцьк Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні. В обґрунтування клопотання зазначає, що як встановлено досудовим розслідуванням, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 13.11.2025, у невставленому місці, у ОСОБА_4 , якому було достовірно відомо про те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, в Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, востаннє до 03.02.2026 Указом Президента України № 793/2025 від 20.10.2025, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4643-ІХ від 21.10.2025, було відомо про оголошення мобілізації в державі та запровадження обмеження виїзду за межі України громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років, виник злочинний умисел, пов`язаний із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів. Всупереч вищевказаним положенням законодавства, ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення військовозобов`язаних осіб через державний кордон України та розуміючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Законів України «Про державний кордон України» від 04.11.1991, «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009, «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» від 26.03.1994, «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, з метою отримання грошової винагороди, вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою для досягнення спільного злочинного наміру - здійснення незаконного переправлення осіб через державний кордон за грошову винагороду, та вирішив сприяти вчиненню таких дій шляхом надання засобів, порад, вказівок особам щодо перетину державного кордону України за наступних обставин. Так, ОСОБА_4 не пізніше 13.11.2025, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у невстановленому місці, дізнавшись від невстановленої в ході досудового розслідування особи про наміри ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ще однієї невстановленої особи чоловічої статі незаконно перетнути державний кордон України, за грошову винагороду погодився сприяти, шляхом надання засобів, порад, вказівок, в незаконному переправленні через державний кордон України вищезазначених громадян України поза офіційним пунктом пропуску до Республіки Білорусь. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу із невстановленою досудовим розслідуванням особою, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливим мотивом, 13.11.2025, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, зустрів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлену особу чоловічої статі поблизу приміщення готелю «Оскар», що за адресою проспект Волі, 7, сел. Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, та надав вказівку вищезгаданим особам помістись до автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з метою подальшого доставлення до державного кордону України з Республікою Білорусь для їх незаконного переправлення через державний кордон України. У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись в напрямку державного кордону з Республікою Білорусь, 13.11.2025 близько 15 год, побачивши контрольований пост Державної прикордонної служби України, який розташований на околиці села Любешівська Воля Камінь-Каширського району Волинської області, з метою уникнення викриття незаконної діяльності надав вказівки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленій особі чоловічої статі покинути автомобіль та тікати у напрямку лісового масиву, однак ОСОБА_4 та вищезгадані особи були викриті працівниками Державної прикордонної служби України. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. З урахуванням наведеного, 13.11.2025 о 22 год. 58 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, та 14.11.2025 останньому повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Вина підозрюваного ОСОБА_4 у скоєному повністю підтверджується іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку автомобіля від 13.11.2025; протоколами допитів свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 від 14.11.2025 та ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 13.11.2025, протоколами слідчих експериментів зі свідками, протоколами огляду речей - мобільних телефонів від 14.11.2025, протоколами пред`явлення особи для впізнання від 14.11.2025, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_13 від 13.11.2025, а також іншими доказами. 14 листопада 2025 року підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 40 днів, тобто до 22.12.2025 включно, із визначенням суми застави в розмірі 242 240 грн. 17.11.2025 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з-під варти в зв`язку з внесенням застави у розмірі 242 240 грн та відповідно на останнього покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000610 від 13.11.2025 закінчується 14.01.2026. Відповідно до ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Оскільки строк дії обов`язків підозрюваного, визначених ухвалою слідчого судді від 14.11.2025 закінчується 22.12.2025, а досудове розслідування у кримінальному провадженні по даний час триває, що зумовлено необхідністю затрати більшого часу для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, а тому, враховуючи об`ємність матеріалів досудового розслідування, направити обвинувальний акт до суду для розгляду по суті до 22 грудня 2025 року з об`єктивних причин неможливо. Враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому, з урахуванням наведених обставин, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, необхідним є продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 покладені обов`язки. Інші, більш м`які запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Зважаючи на достатність доказів вини ОСОБА_4 та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи ті обставини, що існують достатні дані, що він не буде дотримуватися покладених на нього процесуальних обов`язків у разі не продовження обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (зможе виїхати за кордон); чинитиме тиск та впливатиме на свідків з метою запобіганню притягнення його до відповідальності, може вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином. Запобігти наявним вищезазначеним ризикам неможливо без продовження покладених на підозрюваного обов`язків.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні подав клопотання, у якому просить змінити запобіжний захід, застосований до підозрюваного ОСОБА_4 ухвалою від 14.11.2025, зменшити розмір застави з 80 прожиткових мінімумів до 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 грн, різницю коштів у сумі 151 400 грн повернути заставодавцю. В обгрунтування клопотання зазначає, що наразі існують безумовні підстави для зміни запобіжного заходу в частині зменшення розміру застави. Сторона захисту наголошує, що наявність ризиків, на які посилалась сторона обвинувачення при обранні запобіжного заходу, на даному етапі є нівельованою. З моменту звільнення з-під варти (17.11.2025) ОСОБА_4 : не порушував покладених процесуальних обов`язків; з`являвся до слідчого та прокурора за першою вимогою; не вчиняв спроб впливати на свідків (які вже були допитані); не намагався переховуватися; має міцні соціальні зв`язки у місці проживання. Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Клітин проти України» (заява № 3067/04), наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Прокурор не може надати суду жодних доказів того, що підозрюваний намагався перешкоджати слідству після внесення застави. Відтак, ризик втечі чи перешкоджання значно зменшився, що робить утримання такої значної суми застави невиправданим. Також просить звернути увагу на критичний стан здоров`я підозрюваного внаслідок бойових поранень. Як вбачається з Виписного епікризу № 6189 (КП «Луцька ЦРЛ») та Висновків МСКТ головного мозку, ОСОБА_4 має тяжкі діагнози внаслідок захисту Батьківщини: симптоматична епілепсія з частими судомними нападами на фоні кістозної енцефаломаляції головного мозку. Стан після спленектомії (видалення селезінки), резекції кишківника та поранення печінки внаслідок мінно-вибухової травми (2023 рік). Зменшення розміру застави дасть можливість вивільнити кошти та продовжити проведення необхідної реабілітації та закупівлю життєво необхідних медикаментів, що ставить під загрозу здоров`я ветерана. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного. У справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ зауважив, що національні суди повинні гарантувати реальну можливість використання права на заставу. Якщо сума є непосильною, це порушує ст. 5 Конвенції. У даному випадку розмір застави у 242 240 грн є значним тягарем для ОСОБА_4 через його сімейний та майновий стан: підозрюваний є пенсіонером (особою з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, посвідчення серії НОМЕР_2 ) і на даний час не має офіційного працевлаштування, останній має двох біологічних малолітніх дітей від першого шлюбу: ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у вихованні та утриманні яких бере активну участь; спільно проживає з теперішньою дружиною та її чотирма дітьми, яких фактично повністю утримує. Наразі ОСОБА_4 офіційно подав документи на усиновлення цих дітей, що свідчить про його високі моральні якості та міцні соціальні зв`язки. За таких обставин, тривале утримання цих коштів державою ставить родину підозрюваного, у критичне матеріальне становище. Враховуючи бездоганну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , його статус ветерана війни, фактичне утримання 6 дітей та необхідність дороговартісного лікування епілепсії, подальше існування застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів є надмірним і таким, що має ознаки карального заходу. З огляду на існуючі обставини і те, що зменшились ризики, бездоганну поведінку підозрюваного, враховуючи при цьому особу підозрюваного, сторона захисту вважає за необхідне просити слідчого суддю про зменшення розміру застави, ніж той що був визначений раніше. Виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Зменшення застави до 30 прожиткових мінімумів забезпечить достатній рівень стримування, адже ризик втрати навіть 90 000 грн є критичним для пенсіонера, і водночас дозволить повернути частину коштів для забезпечення базових потреб багатодітної родини та лікування.

Заступник начальника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про продовження покладених ухвалою слідчого судді на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків підтримав з наведених у ньому підстав, а щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави заперечив, а також пояснив, що планується змінити повідомлення про підозру, однак зміна підозри не вплине на кваліфікацію дій підозрюваного. Підозра у скоєнні ОСОБА_4 кримінального правопорушення є обґрунтованою, останній знаходився у прикордонній зоні, де і був затриманий за обставин, про які зазначені у клопотанні, а тому з огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявні підстави для продовження покладених процесуальних обов`язків на строк досудового розслідування, тобто до 14.01.2026, у тому числі обов`язку утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечили.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання захисника про зменшення розміру застави підтримав і пояснив, що у зв`язку з поганим станом здоров`я щомісячно проходить лікування, на що потрібні значні кошти.

Захисник ОСОБА_5 пояснив, що статус підозрюваного ОСОБА_4 набув 13 січня 2025 року, відтак строк досудового розслідування закінчується 13.01.2025, а не як зазначив прокурор 14.01.2025, та, крім того, прокурор не довів і не зазначив обставин, які не дозволяють закінчити досудове розслідування, а тому у задоволенні клопотання прокурора належить відмовити. Ознайомившись з матеріалами досудового розслідування він має підстави вважати, що сторона обвинувачення приховує двох свідків, один з яких є можливим організатором, це особа, яка підписана у мобільному телефоні як «.». Крім того, допитаний органом досудового розслідування свідок ОСОБА_18 показав, що мобільний телефон був вилучений у нього (свідка), а також вилучений у ОСОБА_4 у позапроцесуальний спосіб, а саме на інформацію у мобільному телефоні останнього сторона обвинувачення посилається як на основний доказ вчинення кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що прокурор не довів ризиків, про які зазначає у клопотанні, та, крім того, такі ризики зменшилися, адже підозрюваний покладених на нього обов`язків не порушував, з`являвся на усі виклики, що свідчить про добросовісність виконання ним таких обов`язків. Клопотання про зменшення розміру застави підтримав із зазначених у ньому підстав та пояснив, що наявні підстави для зменшення такого, застава у розмірі 90 840 грн з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_4 не намагався переховуватися від суду, має стійкі соціальні зв`язки, має незадовільний стан здоров`я внаслідок захисту Батьківщини буде достатнім запобіжним заходом і відповідатиме інтересам усіх сторін.

Заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисників, дослідивши додані до клопотання матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків належить задовольнити повністю, а клопотання захисника про зменшення розміру застави задовольнити частково, зважаючи на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою зазначеної статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Частиною 7 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 листопада 2025 року щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 грудня 2025 року включно, визначено також розмір застави 242 240 грн, за умови внесення якої на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області постановлено ОСОБА_4 звільнити з-під варти, та у разі внесення зазначеної застави на останнього покладено обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає: м. Луцьк, Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання; 4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

ОСОБА_4 , який утримувався у ДУ «Луцький слідчий ізолятор», у зв`язку з внесенням застави в сумі 242 240 грн (квитанція від 15.11..2025, заставодавець ОСОБА_19 ) відповідно до ухвали слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 листопада 2025 року 17.11.2025 звільнений з-під варти.

Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, з моменту внесення застави, ОСОБА_4 є особою, відносно якої у кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено.

ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України, 14.11.2025.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у незаконному переправленню осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що підозрюваний не судимий, має постійне місце проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружений, не працевлаштований, є особою з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, має на утриманні двоє власних неповнолітніх дітей, до затримання займався перевезенням транспортних засобів через кордон та їх реалізацією, має посвідку на проживання в Латвії, важко хворіє.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення цього злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна.

З матеріалів клопотання вбачається і те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення під час воєнного стану за попередньою змовою групою осіб та інші причетні до скоєння зазначеного кримінального правопорушення особи на цей час ще не встановлені.

Враховуючи вищезазначені фактичні обставини скоєння зазначеного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України, у сукупності з вагомістю доказів про причетність підозрюваного до скоєння цього злочину та з наведеними вище даними про особу останнього, а також з суворістю покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у скоєнні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку, що продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому, з урахуванням і тієї обставини, що встановлений законом строк досудового розслідування не закінчився, доцільно та необхідно продовжити покладені на нього як на підозрюваного, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 14 січня 2026 року а саме: 1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; 2) не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає: м. Луцьк, Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання; 4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 .

Разом з тим, враховуючи у сукупності вищезазначені дані про особу підозрюваного, тривалість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у визначеному максимальному розмірі, а також той факт, що останній дотримувався покладених на нього обов`язків, слідчий суддя доходить висновку, що вищенаведені ризики, на які посилається прокурор, з плином часу зменшилися, а тому беручи до уваги майновий стан підозрюваного і те, що останній не мав можливості самостійно внести заставу, а її було внесено іншою особою, можливим є розмір застави зменшити до 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Різниця, визначена у результаті зменшення розміру застави, має бути повернута заставодавцю, який її вніс.

Після спливу строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, для підозрюваного, окрім визначених ухвалою слідчого судді обов`язків, продовжують діяти загальні процесуальні обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, які забезпечуються внесеною заставою.

Щодо твердження захисників про необґрунтованість підозри у вчиненні злочину, то наведені прокурором докази, на підставі яких повідомлено про підозру, свідчать про наявність фактів та інформації, які є переконливими, у тому числі і для стороннього спостерігача, що підозрюваний можливо вчинив злочини.

Показання свідка ОСОБА_17 , згідно з якими він не має жодного відношення до події кримінального правопорушення, не свідчать самі по собі про необґрунтованість зазначеної підозри, а можуть бути оцінені під час розгляду кримінального провадження судом у сукупності з іншими доказами.

Питання допустимості доказів, їх належності, достатності та достовірності вирішується судом під час оцінки доказів у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182 КПК України, -

постановив:

Клопотання заступника керівника Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, - задовольнити повністю.

Продовжити покладені ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 14 листопада 2025 року на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, до 14 січня 2026 року а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає: м. Луцьк, Волинської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;.

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 .

Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави, зменшивши її розмір до 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Повернути заставодавцю ОСОБА_19 , сплачену заставу у розмірі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень, яка була внесена на депозитний рахунок ТУ ДСА в Волинській області по квитанції від 15.11.2025.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

Ухвала суду щодо застосування відповідних обов`язків підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Дата проголошення повного тексту ухвали 17 год 00 хв 22 грудня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1