УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника- адвоката ОСОБА_4 ,
перекладача- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258-5, ч.3 ст.15, ч.2 ст. 258-5 КК України.
Захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із застави на особисте зобов`язання в порядку ч.5 ст.616 КПК України та перерахувати всю суму застави у розмірі 630600 грн. на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ.
В обґрунтування клопотання зазначає, що обвинувачений після звільнення 15.12.2020 з-під варти у зв`язку із сплатою застави не порушив покладені на нього ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11.12.2020 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України. ОСОБА_6 прибував за викликом як до слідчого, так і до суду, не спілкувався зі свідкам у даному кримінальному провадженні. Зазначає, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України, обстрілами м.Харкова майно обвинуваченого було знищено. З метою врятування життя своїх трьох неповнолітніх дітей, дружини та свого життя, обвинувачений був змушений виїхати із м.Харкова. Не зважаючи на те, що обвинувачений виїхав за межі м.Харкова, останній завжди перебуває на зв`язку, як із ним - захисником, так і судом. Обвинуваченим не має жодного наміру переховуватися від правоохоронних органів та суду. Зазначає, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого, його намір допомогти у захисті і оборони України зумовлює можливість змінити застосований до нього запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Прокурором подане клопотання про звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого застоводавцем на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11.12.2020. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 258-5, ч.3 ст.15, ч.2 ст.258-5 КК України. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11.12.2020 застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативним запобіжним заходом - застави. У разі внесення застави, покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема не покидати територію України без дозволу суду. Разом з цим, в порушення вищевказаних обов`язків обвинувачений 03.03.2022 залишив територію України та протягом тривалого часу не повертається, що в свою чергу унеможливлює відправлення стосовно нього правосуддя.
Сторона захисту у судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу підтримала та прохала задовольнити. Проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, оскільки обвинувачений не порушує покладені на нього процесуальні обов`язки, повідомив суд про перетин ним державного кордонк України та зміну місця свого проживання. Обвинувачений приймає участь у судових засіданнях в режимі відеконферненції, а отже не переховується від суду.
Прокурор у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та прохав його задовольнити. Проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу заперечував.
Застоводавець обвинуваченого - ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, судом вживалися заходи щодо повідомлення застоводавця про дату, час та місце розгляду клопотань сторони захисту та сторони обвинувачення, разом з цим поштова кореспонденція поверталася до суду без вручення у зв`язку із відсутність застоводавця за адресою його проживання. В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_7 зі змісту якої вбачається, що останній не заперечує щодо перерахування суми застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку ЗСУ.
Заслухавши доводи сторони обвинувачення та сторони захисту, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 11.12.2020 у даному кримінальному провадженні засновано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор строком до 07.02.2021. Визначено ОСОБА_6 заставу у розмірі 630 600 грн. У разі внесення застави та з моменту звільнення ОСОБА_6 з - під варти внаслідок внесення застави покладено на останнього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
15.12.2020 ОСОБА_6 звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застоводавцем ОСОБА_7 .Х застави у розмірі 630 600 грн.
На час судового розгляду даного кримінального провадження, строк дії обов`язків, покладених судом, відповідно до ч.5,6 ст.194 КПК України, не продовжено.
Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи із системного аналізу норм КПК України, граничний строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не встановлений, а тому такий захід діє до його зміни чи скасування на підставах та у порядку, передбачених КПК. При цьому припинення дії обов`язків, покладених ухвалою на підозрюваного, обвинуваченого, жодним чином не впливає на дію самого запобіжного заходу, про що свідчить положення ч.7 ст.194 КПК України, відповідно до якого після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Відповідно до ч.7 ст.42 КПК України протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Отже, на даний час стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді застави. Ухвала суду в частині покладення обов`язків щодо ОСОБА_6 припинила свою дію.
Щодо клопотання сторони обвинувачення про звернення застави в дохід держави, суд зазначає таке.
Згідно з ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до ч.8 та ч.9 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.
Отже, клопотання про звернення застави розглядається в тому самому порядку, що й клопотання про застосування запобіжного заходу.
Судом встановлено, що на даний час стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді застави. Ухвала суду в частині покладення обов`язків стосовно ОСОБА_6 , зокрема не покидати територію України без дозволу суду, припинила свою дію 08.02.2021.
Обвинувачений, виїхавши у березні 2022 року за межі України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та постійними обстрілами м.Харкова, повідомив суд через свого захисника про місце свого перебування та проживання, надав відповідні докази та зазначив поважні причини перетину державного кордону. З метою виконання процесуального обов`язку щодо явки до суду, а також у зв`язку з уведеним в Україні воєнним станом, він подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з приміщення консульства України в м.Единбург, яке було задоволено судом. Матеріали справи не містять доказів порушення обвинуваченим обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді до 08.02.2021, а також процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України.
Отже, суд доходить висновку, що зазначені у клопотанні доводи та підстави, на які прокурор посилається в обґрунтування звернення застави в дохід держави, не знайшли свого підтвердження, та прокурором не доведено обставин, які б свідчили про порушення обвинуваченим, покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України та ст.42 КПК України. Зазначене є підставою для відмови прокурору у задоволенні клопотання.
Щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу та перерахування суми застави на спеціальний рахунок Збройних Сил України, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною 1 ст.201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Відповідно до положень ч.5 ст.616 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого слідчий суддя, суд має право ухвалити рішення про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання, якщо відповідне клопотання обґрунтовується бажанням використати кошти, передані в заставу (в повному обсязі або частково), для внесення на спеціальні рахунки Національного банку України для цілей оборони України.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права і законність (ч.1 ст.7 КПК України).
Статтею 8 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; такий принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, ч. 1 ст. 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, ст.201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані документи, якими обґрунтовуються його доводи.
Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший більш або менш суворий.
Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.
Суд звертає увагу на те, що підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.
Такі ж підстави можуть бути враховані судом в конкретній справі при вирішенні питання про зменшення розміру застави, який було визначено раніше за судовим рішенням.
Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
Як вище зазначалося, відповідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
На переконання суду ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК, а саме: переховування від суду та незаконного впливу на свідків, які слідчий суддя врахував при обрані запобіжного заходу , не зменшились та продовжують існувати з огляду на таке.
Так, ризик переховування від суду обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.258-5, ч.3 ст.15 ч.2 ст.258-2 КК України, у вчинені яких обвинувачується ОСОБА_6 , є тяжким злочином проти громадської безпеки, вчинені з корисливих мотивів та за попередньою групою осіб, санкція яких, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.
Ризик впливу на свідків також не зник та не зменшився, з огляду на стадію судового розгляду- дослідження доказів.
Отже, наявність зазначених вище ризиків у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш суворим, ніж особисте зобов`язання, та на час розгляду даного клопотання відсутні підстави вважати, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який він буде продовжувати виконувати свої процесуальні обов`язки належним чином з огляду на те, що обвинувачений перебуває за межами території України.
Суд зазначає, що належне виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків само по собі не може бути підставою для зміни чи скасування запобіжного заходу, й, більш того, сумлінне виконання обвинуваченим таких обов`язків жодним чином не спростовує і не нівелює ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу, а навпаки, свідчить саме про те, що обраний запобіжний захід достатньо забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі обвинуваченого і, тим більше, обумовлює зміну запобіжного заходу.
А отже, на думку суду, застава у визначеному розмірі має забезпечити подальшу належну процесуальну поведінку обвинуваченого та буде слугувати стримуючим фактором для нього.
З огляду на викладене, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому запобіжного заходу та перерахування суми застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного вище, керуючись ст.177, 182, 183, 194, 202,6158 КПК України, суд,-
У задоволенні клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ухвали слідчого судді Київського районого суду м.Харкова від 11.12.2020 відмовити.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов"язання, перерахування суми застави на спеціальний рахунок для збору коштів на підтрмку Збройних Сил України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя - ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 30.09.2025.