У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, маючого неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0001062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

У провадженні СВ Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001062 від 18.08.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений час, але не пізніше 03.09.2025 року ОСОБА_4 , будучи особою, яка перебуває на обліку у лікаря-нарколога комунального підприємства «Полтавському обласному центрі терапії залежностей Полтавської обласної ради», що за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 35, маючи залежність від вживання опіоїдних наркотичних засобів та знаходячись на програмі замісної підтримуючої терапії препаратом метадон, маючи умисел на збут наркотичного засобу, у невстановленому для досудового розслідування місці, незаконно придбав чотири пігулки наркотичного засобу метадон масою 0,101 г.

Незаконно придбаний наркотичний засіб після придбання ОСОБА_4 у період часу до 03.09.2025 року незаконно зберігав з метою збуту при собі та за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 .

Близько 10 години 06 хвилин 03.09.2025 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, незаконно збув чотири пігулки наркотичного засобу метадон масою 0,101 г. на відкритій ділянці місцевості, що за адресою м. Полтава, по вул. Соборності, 75/2, залегендованій особі за 400 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, незаконному збуті наркотичних засобів, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на реалізацію злочинного умислу, спрямованого на незаконні придбання та зберігання з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, у період часу до 29.09.2025 року, діючи повторно ОСОБА_4 , маючи умисел на збут наркотичного засобу, у невстановленому для досудового розслідування місці, незаконно придбав наркотичний засіб метадон. Незаконно придбаний наркотичний засіб після придбання ОСОБА_4 , діючи повторно, у період часу до 29.09.2025 незаконно зберігав з метою збуту при собі.

Близько 13 години 22 хвилин 29.09.2025 року ОСОБА_4 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, незаконно збув десять пігулок наркотичного засобу метадон на відкритій ділянці місцевості, що за адресою м. Полтава, по вул. Соборності 75/2, залегендованій особі за 1 000 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, незаконному збуті наркотичних засобів, діючи повторно, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11.09.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України.

Посилаючись на наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому же кримінальному провадженні,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що він провину визнає, але просить застосувати до нього домашній арешт.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що підозрюваний провину визнає, щиро розкаюється в скоєному; раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. ОСОБА_4 живе з батьками, має неповнолітнього сина та батька-пенсіонера. Стан здоров`я підозрюваного не дозволяє йому працювати, оскільки він двічі переніс операції на хребті та знаходиться під наглядом лікаря-хірурга. Вказала на те, що ризики не доведені. Просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити заставу у мінімальному розмірі.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що 11.09.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.307 КК України.

В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто запобігання спробі переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому же кримінальному провадженні,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду (огляд і помітки грошових коштів); протоколом (огляду покупця та вручення грошових коштів); протоколом огляду (добровільної видачі); висновком експерта; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом обшуку; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ( в порядку ст. 208 КПК України); протоколом освідування особи; іншими доказами в їх сукупності та загальності.

Таким чином, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому же кримінальному провадженні,знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, знайшли своє підтвердження.

Одночасно, відповідно до положень ст.178 КПК України, при розгляді даного клопотання слід врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у злочині, в якому він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк до десяти років.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, тривалий час хворіє,має постійне місце проживання, мешкає за адресоюАДРЕСА_2 , має батька-пенсіонера та неповнолітнього сина. Слід зазначити, що вказані обставини прокурором не були спростовані в ході розгляду даного клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Тому, слідчий суддя дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків, його майновий стан, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на ОСОБА_4 наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в?їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 307 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0001062, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.08.2025 року - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 29.11.2025 року, без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього наступні обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в?їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, за виключенням як за ініціативою слідчого чи прокурора в їх присутності.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст.382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1