Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кп/641/143/2026 Справа № 641/751/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001596 від 12.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слобідського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001596 від 12.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні, прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, встановлених при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, те, що останній може переховуватись від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, оскільки обвинувачений офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, а також тяжкість кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник, заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, вказавши на недоведеність ризиків, на які посилається прокурор. Крім того, сторона захисту вважали за можливе застосувати запобіжний захід до обвинуваченого у виді цілодобового домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2024 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, в подальшому, цей строк продовжено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так, відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі в справах «Летельє проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суду не надано, крім того, ОСОБА_4 раніше судимий, офіційно непрацевлаштований, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, залишивши без змін суму розміру застави, визначеної ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2024 року у розмірі 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України.

Заперечення сторони захисту щодо необгрунтованості ризиків, на які посилається прокурор при поданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд оцінює критично, оскільки ризики, на які посилається прокурор, розглянуті при постановленні судом попередніх ухвал про застосування та продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та на даний час не змінились обставини, за яких виникли вказані ризики.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183,376,392 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_2 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 28 березня 2026 року включно.

Суму розміру застави, визначеної ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.12.2024 року у сумі 242 240 ( двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Cуддя- ОСОБА_1