1Справа № 335/2923/25 1-кс/335/3292/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , представника особи з володіння якої вилучено речі ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_7 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001538 від 14.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшло вказане клопотання слідчого.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2024 приблизно о 15:50 годині, знаходячись у дворі будинку за адресою: м. Запоріжжя, вул. Бульвар Центральний, буд. 23, група невстановлених осіб, діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, вчинили розбійний напад відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволодівши належним йому майном, після чого проти волі потерпілого, на автомобілі «Chevrolet Lacetti», д.р.з НОМЕР_1 , відвезли його на острів Хортиця в м. Запоріжжі.

В ході виконання доручення встановлені особи, які можуть бути причетними до скоєння вказаного злочину, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 пересувається на автомобілі SKODA OCTAVIA A5 RS, державний номер НОМЕР_2 (VIN-номер НОМЕР_3 ).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер ідентифікації довідки 438690559 від 08.08.2025), об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , на право власності належить ОСОБА_9 .

16.09.2025 проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено:

1. Предмет, зовні схожий на рушницю на якій мається маркування 15В1881, в чохлі чорного кольору;

2. Предмет, зовні схожий на пістолет на якому мається маркування ХК НОМЕР_4 , 1973 року випуску, в кобурі чорного кольору та три магазини до нього;

3. Предмети, зовні схожі на патрони калібру 9 мм, в кількості 21 штук;

4. Предмети, зовні схожі на патрони калібру 12 мм, в кількості 71 штук;

5. Картонне упакування з під сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_5 на якому прикріплений аркуш паперу з номером НОМЕР_6 ;

6. Грошові кошти 48 купюр номіналом 100 доларів США. Загальна сума 4800 доларів США.

7. Мобільний телефон iPhone 12 Pro Max, в корпусі сірого кольору, в чохлі чорного кольору, імеі: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 .

В клопотанні слідчий зазначає, що вказані речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки містять у собі інформацію про обставини вчинення злочину та є об`єктами подальших експертних досліджень.

Вказане майно підлягає огляду, експертному дослідженню та зберіганню як речові докази у відповідності до ст. 98 та п. 2, 3 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Слідчий вказує, що метою накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження у зв`язку з наявністю підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, на стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно вилучене 16.09.2025 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , слідчий просить клопотання задовольнити.

Позиція сторін у судовому засіданні.

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Додатково зазначила, що вилучена зброя та патрони могли бути використані під час вчинення кримінального правопорушення, мобільний телефон міг використовуватися під час підготовки та вчинення кримінального правопорушення, грошові кошти могли бути отриманні внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що ОСОБА_4 не має ніякого відношення до кримінального правопорушення, йому не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. На вилучені травматичний пістолет та мисливську рушницю з боєприпасами до них, ОСОБА_4 має відповідні дозволи, які долучає до своїх заперечень. Щодо грошових коштів пояснив, що вказані грошові кошти отримані внаслідок продажу автомобілю, який належав на праві власності дружині ОСОБА_4 ОСОБА_10 , про що надав договір комісії від 07.09.2025 та договір купівлі-продажу транспортного засобу від 08.09.2025. Про вказані обставини було повідомленого слідчого під час обшуку. Щодо мобільного телефону зазначив, що в клопотанні не наведено жодного підтвердження, що вилучений телефон має відношення до кримінального провадження. Звертає увагу, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проводиться вже 10 місяців, а тому орган досудового розслідування мав змогу отримати данні у оператора мобільного зв`язку щодо спілкування між особами причетними до вчинення злочину. Проте такі дані щодо ОСОБА_4 в матеріалах клопотання відсутні. Також, звертає увагу, що під час обшуку ОСОБА_4 не обмежував доступ слідчому до мобільного телефону для копіювання слідчим інформації, яка на ньому міститься.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості (п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе лише якщо: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна та допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України, для збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. При цьому, згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до клопотання, що відповідає даним витягу з ЄРДР від 14.11.2024, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001538 від 14.11.2024 здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, зокрема, 12.11.2024 невстановлені особи, в умовах воєнного стану, вчинили розбійний напад відносно ОСОБА_8 .

З матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою від 08.09.2025 у справі № 335/2923/25 провадження 1-кс/335/3120/2025 слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надав органу досудового розслідування дозвіл на проникнення до житла ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , дійшовши висновку про наявність достатніх підстав вважати, що могло бути вчинене зазначене у клопотанні слідчого кримінальне правопорушення та про можливу причетність до його вчинення останнього.

При цьому, вказаною ухвалою надано дозвіл на відшукання та вилучення, зокрема відшукання знаряддя вчинення злочину, зокрема предмету, який схожий на пістолет; мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, грошових коштів та матеріальних цінностей здобутих злочинним шляхом.

16.09.2025 на підставі вказаної ухвали проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

1. Предмет, зовні схожий на рушницю на якій мається маркування 15В1881, в чохлі чорного кольору;

2. Предмет, зовні схожий на пістолет на якому мається маркування НОМЕР_10 , 1973 року випуску, в кобурі чорного кольору та три магазини до нього;

3. Предмети, зовні схожі на патрони калібру 9 мм, в кількості 21 штук;

4. Предмети, зовні схожі на патрони калібру 12 мм, в кількості 71 штук;

5. Картонне упакування з під сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_5 на якому прикріплений аркуш паперу з номером НОМЕР_6 ;

6. Грошові кошти 48 купюр номіналом 100 доларів США. Загальна сума 4800 доларів США.

7. Мобільний телефон iPhone 12 Pro Max, в корпусі сірого кольору, в чохлі чорного кольору, імеі: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 .

Зокрема, згідно з протоколом обшуку від 16.09.2025, під час такого обшуку ОСОБА_4 добровільно видав для огляду рушницю на якій мається маркування 15В1881, в чохлі чорного кольору, травматичний пістолет на якому мається маркування НОМЕР_11 , 1973 року випуску, в кобурі чорного кольору та три магазини до нього, з набоями до них.

Крім того, з протоколу обшуку слідує, що слідчим виявлено та вилучено у кімнаті № 1 Картонне упакування з під сім-карти мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_5 на якому прикріплений аркуш паперу з номером НОМЕР_6 , грошові кошти 48 купюр номіналом 100 доларів США. Загальна сума 4800 доларів США, Мобільний телефон iPhone 12 Pro Max, в корпусі сірого кольору, в чохлі чорного кольору, імеі: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_9 .

При цьому, у запереченнях до протоколу обшуку адвокатом ОСОБА_5 зазначено, що рушниця на підставі дозволу № НОМЕР_12 та травматичний пістолет на підставі дозволу № НОМЕР_13 належать ОСОБА_4 , а грошові кошти отримані внаслідок продажу автомобілю, який належав ОСОБА_10 , на підставі договору комісії від 07.09.2025 та договору купівлі-продажу транспортного засобу від 08.09.2025.

В обґрунтування клопотання слідчим надані копії матеріалів кримінального провадження, які містять: витяг з ЄРДР № 0001538 від 14.11.2024; постанову прокурора про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 11.06.2025; ухвалу слідчого судді від 08.09.2025 року про надання дозволу на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протокол обшуку від 16.09.2025; інформацію про особу ОСОБА_4 ; інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.06.2025.

Крім того, до матеріалів клопотання долучена ухвала слідчого судді від 17.09.2025 року у справі № 335/2923/25 провадження 1-кс/335/3229/2025, відповідно до якої клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001538 від 14.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, повернуто прокурору, який здійснює повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України, встановлено прокурору строк для усунення недоліків клопотання сімдесят дві години з моменту постановлення ухвали, тобто до 13 год 30 хв 20 вересня 2025 року. Зокрема, слідчим суддею встановлено, що у клопотанні слідчим не зазначено підстави та мету арешту майна, яким саме критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, не наведено обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна.

Щодо ознак речових доказів.

Слідчий у клопотанні стверджує, що вилучені за місцем мешкання ОСОБА_4 речі, перелік яких наведений у клопотанні, мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки містять у собі інформацію про обставини вчинення злочину та є об`єктами подальших експертних досліджень. Вказане майно підлягає огляду, експертному дослідженню та зберіганню як речові докази у відповідності до ст. 98 та п. 2, 3 ч. 1 ст. 170 КПК України, а метою накладення арешту на вказане майно є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження у зв`язку з наявністю підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

В свою чергу на виконання ухвали слідчого судді від 17.09.2025 року у поданому після усунення недоліків клопотанні слідчим не зазначено, яким саме критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке слідчий просить накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів, не наведено обґрунтування необхідності арешту зазначеного майна.

З доводів клопотання та пояснень слідчої у судовому засіданні випливає, що існує необхідність у вилученні та арешті вказаного слідчим у клопотанні телефону з сім карткою, оскільки є достатні підстави вважати, що він має значення для вказаного кримінального провадження.

В цьому контексті слідчий суддя перш за все вважає за необхідне вказати на власне критичне ставлення до можливості визнання електронних носіїв інформації речовими доказами в принципі як носіїв певної інформації, оскільки, як правило, орган досудового розслідування не надає переконливих доказів того, що такі носії були знаряддям злочину (містяться явні сліди) або на них встановлене шкідливе програмне забезпечення, за допомогою якого вчинявся злочин, при цьому формально посилається на «існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом» (ч. 1 ст. 170 КПК України) та/або «зберіг» на собі сліди кримінального правопорушення» (абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Як правило, і цей випадок не виключення, орган досудового розслідування цікавить інформація, яка міститься/може міститися чи містилася на цих носіях інформації (електронні документи) і арешт потрібен виключно для їх копіювання належним суб`єктом (експертом/спеціалістом) та у належний спосіб і формі (висновок/огляд).

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Водночас, як слідує з матеріалів клопотання під час обшуку власником вищевказаного телефону не обмежувався доступ слідчому до виявлення та фіксації даних, що містяться у вказаному телефоні.

Окрім того, слідчий у судовому засіданні не надав слідчому судді відомості, які б доводили, що вилучений мобільний телефон сам по собі має значення речового доказу у кримінальному провадженні (отриманий в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення).

Матеріали клопотання не містять даних про те, що є необхідність у експертному дослідженні електронних комунікацій вищевказаного мобільного телефону.

До того ж, як встановлено під час розгляду вказаного клопотання, 16.09.2025 року у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України двом особам, зокрема, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . В свою чергу матеріалами клопотання та слідчим у судовому засіданні не підтверджено, що ОСОБА_4 комунікував з останніми за допомогою вищевказаного мобільного телефону або з використанням сім-карти мобільного оператора, яка вилучена під час обшуку.

З урахуванням застережень визначених у ч. 2 ст. 168 КПК України слідчий не навів аргументів для утримання в розпорядженні органу досудового розслідування майна (мобільного телефону та сім карток) ОСОБА_4 , шляхом його арешту.

Тому слідчий суддя доходить висновку, що наразі відсутні законні підстави та потреба в утриманні стороною обвинувачення такого майна ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів.

У своєму клопотанні слідчий зазначив, що з метою забезпечення збереження речових доказів на даний час у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти.

Звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий обґрунтував необхідність накладення арешту на грошові кошти тим, що вилучені грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні та містять у собі інформацію про обставини вчинення злочину, осіб, які можуть бути причетні до їх вчинення та могли бути отримані в результаті їх вчинення.

В той же час, слідчим в клопотанні та в судовому засіданні не доведено існування правових підстав для накладення арешту на грошові кошти, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, про які вказано у клопотанні, оскільки не надано доказів, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, є предметом кримінально протиправних дій, стосовно яких внесені відомості до ЄРДР та проводиться досудове розслідування, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, у вказаному кримінальному провадженні, а саме, що вказані грошові кошти були отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч. 4 ст. 187 КК України.

Окрім цього, стороною власника майна у судовому засіданні подано ряд документів щодо можливого походження вилучених грошових коштів та належність їх третім особам. Зокрема, представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 зазначив, що вилучені грошові кошти отримані внаслідок продажу автомобілю, який належав на праві власності дружині ОСОБА_4 ОСОБА_10 , про що надав договір комісії від 07.09.2025 та договір купівлі-продажу транспортного засобу від 08.09.2025. Про вказані обставини останнім зазначалось у протоколі обшуку від 16.09.2025 року.

Ці доводи сторони власника майна слідчим під час судового засідання не спростовані в установленому законом порядку.

Клопотання слідчого, всупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності накладення арешту на грошові кошти, які вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 .

В свою чергу ОСОБА_4 не є підозрюваним у кримінальному провадженні, а тому твердження слідчого, що вказані грошові кошти останній міг отримати внаслідок вчинення кримінального правопорушення нічим не підтверджуються.

На даному етапі слідчий суддя критично сприймає ймовірність існування запропонованих слідчим обставин (щодо можливого отримання грошових коштів ОСОБА_4 внаслідок вчинення кримінального правопорушення), оскільки на їх підтвердження не надано жодних доказів чи розумних тверджень, відповідні відомості до ЄРДР не внесені.

Дослідивши надані до клопотання матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що ініціатором клопотання не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, про які йдеться в клопотанні, та не доведено, що унаслідок застосування вищевказаного арешту може бути виконано завдання, для виконання якого подано клопотання.

Отже, слідчий суддя вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на грошові кошти в цьому випадку не доведено.

Отже, за таких умов накладення арешту під час досудового розслідування на майно, яке не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та яке належить фізичній особі, яка не має статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, є безпідставним та необґрунтованим.

Що стосується вилучених в ході проведення обшуку предметів, схожих на патрони та зброю, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до наданих представником власника майна документів слідує, зокрема з Єдиного реєстру зброї про наявність дозволу на зберігання, носіння зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, пристроїв, патронів до них, ОСОБА_4 має дозволи на зберігання та носіння зброї, а саме: дозвіл № НОМЕР_13 на пістолет гладкоствольна короткоствольна вогнепальна зброя (травматична) № НОМЕР_11 , дійсний до 19.04.2027, а також дозвіл № НОМЕР_12 на рушницю довгоствольну вогнепальну гладкоствольну зброю № НОМЕР_14 , 12/76, дійсний до 10.01.2027.

На вказане звертав під час обшуку представник власника майна, про що зазначено у протоколі обшуку.

В свою чергу, клопотання слідчого, всупереч вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності накладення арешту на вказану зброю та боєприпаси до неї, які вилучені за місцем проживання ОСОБА_4 .

При цьому, матеріали клопотання не містять даних проте, що вказана зброя та боєприпаси до неї, що на відповідній правовій підставі належать ОСОБА_4 , були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та мають відношення до кримінального провадження, а отже не відповідає ознакам речового доказу та не може бути заарештована в межах наявної фабули розслідування, яка міститься у витягу з ЄРДР.

Слідчим не надано відомостей про те, що власник такої зброї незаконно поводився зі зброєю, з бойовими припасами, незаконно виготовив чи переробив їх, або недбало зберігав (ст.ст. 263-264 КК України), таки відомості до ЄРДР не внесені.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що речі, перебування яких у цивільному обороті є обмеженим, визначено положеннями ч. 2 ст. 178 ЦК України та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року.

За таких обставин, клопотання слідчого про арешт майна не підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на майно перелічене у клопотанні, вилучене за місцем проживання ОСОБА_4 , призведе до невиправданого втручання у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 29.09.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1