В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001131 від 07.05.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацевлаштованої, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.309, ч.1 ст.263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Восени 2024 року, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік свого місця проживання, а саме в АДРЕСА_2 , на сусідній земельній ділянці, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, достовірно знаючи, що не має передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання вказаних предметів, придбала 3 (три) промислово-виготовлені ручні осколкові гранати «RG-4» та 2 (дві) оборонні осколкові ручні гранати «Ф-1», які являються бойовими припасами, та які незаконно зберігала у одній з кімнат будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , до 04.06.2025.

В подальшому, 04.06.2025 в період часу з 17 год. 08 хв. по 21 год. 41 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на підлозі в одній із кімнат будинку виявлено та вилучено 3 (три) промислово-виготовлені ручні осколкові гранати «RG-4» та 2 (дві) оборонні осколкові ручні гранати «Ф-1», що є бойовими припасами, які остання незаконно придбала та незаконно зберігала, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, без кваліфікуючих ознак, а саме як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім цього, ОСОБА_4 восени 2025 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 ) через інтернет мережу незаконно придбала психотропні речовини «амфетамін» та «метамфетамін», які в подальшому зберігала в одній з кімнат будинку за місцем свого проживання, для подальшого особистого вживання, без мети збуту, до невстановленого досудовим розслідуванням часу, але не пізніше 04.06.2025.

В подальшому, 04.06.2025 в період часу з 17 год. 08 хв. по 21 год. 41 хв. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_2 , в одній з кімнат будинку виявлено та вилучено: полімерні пакетики та посуд з вмістом порошкоподібної речовини, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «амфетамін», загальною масою 69,174 г, а також у скляному флаконі речовину білого кольору, яка містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «метамфетамін», масою 1,735 г, які ОСОБА_4 незаконно придбала за невстановлених обставин та незаконно зберігала для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309 КК України визнала повністю, підтвердивши обставини, а саме час, місце, мотив та спосіб вчинення нею інкримінованих кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, які відповідають дійсності.

2.2. Обсяг доказів.

Судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст фактичних обставин, встановлених в обвинувальному акті.

Судом було поставлено на обговорення питання щодо доцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом роз`яснено обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстав вважати, що остання себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані нею у судовому засіданні обставини скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309 КК України.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, врахувавши, що обвинувачена ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309 КК України, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченої ОСОБА_4 , дослідженням письмових матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.

2.3. Показання обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину визнала у повному обсязі та додатково пояснила, що вона орендує земельну ділянку у Садівничому товаристві «Салют» за адресою: пров.Сухоярський, 40, м.Біла Церква. Восени 2024 року на сусідній земельній ділянці нею було знайдено пакет, в якому були гранати різної форми, кількість яких вона не пам`ятає. Вказаний пакет вона забрала, поклала в своїй кімнаті про який в подальшому забула. Приблизно через рік працівники поліції в ході обшуку вилучили вказані гранати.

За декілька місяців до 04.06.2025 в мережі Інтернет вона придбала амфетамін. Вартість амфетаміну 25 000 грн, вказані грошові кошти були переведені нею на банківську карту. Після чого вона отримала посилку в поштоматі «Нової пошти» за адресою: м.Біла Церква, вул. Калініна. Амфетамін був у чорному пакеті насипом, вагою приблизно від 300 г до 1,5 кг. На теперішній час вона не вживає психотропні речовини, раніше вживала у зв`язку з великим фізичним навантаженням. Окрім цього, зазначила, що має на утриманні матір віком 80 років.

2.4. Дослідження доказів.

До матеріалів справи надано документи, зокрема витяг з ЄРДР, постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 05.06.2025, квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 764 від 11.06.2025, довідка про витрати на проведення експертизи, постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 05.06.2025, квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 755 від 06.06.2025, довідка про витрати на проведення експертизи, постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 17.06.2025, квитанція про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №779 від 17.06.2025, довідка про витрати на проведення експертизи, постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 02.07.2025, накладна (вимога) військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2025.

2.5. Дослідження матеріалів, які характеризують обвинувачену.

До матеріалів справи надано копію паспорта ОСОБА_4 на підтвердження особи обвинуваченої, та документи, які свідчать, що обвинувачена має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує, раніше не судима.

3.Кваліфікація дій обвинуваченого судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, в тому числі ті, що характеризують особу обвинуваченої, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом, у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.309 КК України, а саме у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу; незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини в особливо великих розмірах.

4. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

5. Мотиви призначення покарання.

5.1. Позиції учасників провадження щодо покарання.

Прокурор зазначив, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані протиправні діяння скоєно обвинуваченою, просив призначити обвинуваченій за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, за ч.3 ст.309 КК України позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановленням іспитового строку та покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Захисник та обвинувачена просили призначити покарання, яке не пов`язано із позбавленням волі.

5.2. Висновки суду щодо покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, враховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання, як втручання держави в приватне життя особи, повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним, тобто несвавільним, пропорційним, тобто не становити надмірного тягаря для особи, виходити з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Отже, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винної, яка має постійне місце проживання, розлучена, непрацевлаштована, раніше не судима, а також наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обтяжуючих.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливо без ізоляції від суспільства та призначає їй покарання: за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, за ч.3 ст.309 КК України позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років зі звільненням її від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки, а також покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При цьому, суд вважає, що стимулюванням правослухняної поведінки ОСОБА_4 буде контроль за поведінкою засудженої протягом терміну, визначеного законом для тривалості іспитового строку, а також можливість її направлення для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на неї обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення.

Призначення ОСОБА_4 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Підстав для застосування положень с. 69 КК України судом не встановлено.

6. Цивільний позов не заявлено.

7. Вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, заходів забезпечення кримінального провадження, інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що 04.06.2025 ОСОБА_4 затримано на підставі ст.208 КПК України, ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2025 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 05.08.2025. Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.08.2025 змінено обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби строком до 04.10.2025. З огляду на викладене, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк її попереднього ув`язнення у період з 04.06.2025 по 05.06.2025 у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч.7 ст.72 КК України, ОСОБА_4 зарахувати строк перебування під цілодобовим домашнім арештом у період з 06.06.2025 по 03.08.2025 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судових експертиз: висновок експерта № СЕ-19/111-25/34900-НЗПРАП від 05.06.2025 у розмірі 1337,10 грн (одна тисяча триста тридцять сім гривень 10 копійок), висновок експерта № СЕ-19/111-25/34907-НЗПРАП від 16.06.2025 у розмірі 4 457,00 грн (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім гривень 00 копійок), висновок експерта № СЕ-19/111-25/35894-ВТХ від 25.06.2025 у розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок), у загальній сумі 9359,70 грн (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 70 копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Окрім того, керуючись приписами ч.4 ст.174 КПК України щодо вирішення одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, питання про скасування арешту майна, зокрема, у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, суд вбачає підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2025.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, ст.ст. 70, 75, 76, 263, 309 КК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки, що передбачені пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Згідно з ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту ухвалення вироку, тобто 06.11.2025.

Нагляд за ОСОБА_4 доручити уповноваженому органу з питань пробації за місцем мешкання засудженої.

Речові докази у кримінальному провадженні:

?електронні ваги, що поміщено до спец.пакету № CRI 1197478, сліди папілярних ліній, що поміщено до паперового конверту, змиви з підривача гранати Ф1 та букальний епітелій ОСОБА_6 , поміщений до паперового конверту, які відповідно до постанови по визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 05.06.2025, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 764 від 11.06.2025 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

?мобільний телефон чорного кольору з написом «Yond RREA MS» та мобільний телефон «Galaxy A16» в чохлі синього кольору з IMEI: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з мобільним номером НОМЕР_4 , що поміщено до спец.пакету № RIC 2095799, які відповідно до постанови по визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 05.06.2025, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 764 від 11.06.2025 зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області повернути ОСОБА_4 ;

?психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 1,578 г, поміщений до спец.пакету № 6112970, який відповідно до постанови по визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 05.06.2025, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 755 від 06.06.2025 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

?психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 67,596 г та психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, масою 1,735 г, поміщені до спец.пакету № 3149650, який відповідно до постанови по визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 17.06.2025, квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 779 від 17.06.2025 зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знищити;

?3 (три) промислово-виготовлені уніфіковані запали дистанційної дії УЗРГМ, 2 (два) промислово-виготовлені корпуси ручної осколкової гранати Ф-1, 3 (три) промислово-виготовлені ручні осколкові гранати RG-4, поміщені до полімерних сейф-пакетів № 29611819, № 2961820, які відповідно до постанови про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 02.07.2025, накладної (вимоги) б/н від 03.07.2025 військової частини НОМЕР_1 передані на зберігання військовій частині НОМЕР_1 залишити військовій частині НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертиз у загальній сумі 9359,70 грн (дев`ять тисяч триста п`ятдесят дев`ять гривень 70 копійок) на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.06.2025 (справа № 357/8572/25, провадження № 1-кс/357/1190/25).

На підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.06.2025 по 05.06.2025 включно, виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.7 ст.72 КК України ОСОБА_4 зарахувати у строк відбування покарання строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 06.06.2025 по 03.08.2025 включно, виходячи з розрахунку три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі.

На вирок суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 7 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1