Провадження № 1-кп/686/495/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0001539 від 18.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, пенсіонера, малолітніх, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні немаючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 18.05.2025, приблизно о 15 год. 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись на тротуарі по провулку Гнапа Чекирди, поблизу задньої частини приміщення Хмельницької обласної філармонії, що по вул. Героїв Маріуполя, 7 у м. Хмельницькому, вступив у словесну суперечку із потерпілим ОСОБА_6 , в ході якої, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із останнім, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

У зазначений час ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, дістав правою рукою із сумки ніж, яким почав хаотично розмахувати в сторону потерпілого, та, в подальшому, тримаючи указаний ніж за руків`я, умисно наніс лезом ножа із прикладанням значної фізичної сили один удар по лівій половині грудної клітки ОСОБА_6 , після чого втік з місця події, залишивши потерпілого на тротуарі.

Внаслідок зазначених умисних протиправних дій ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового то рако-абдомінального поранення у вигляді рани м`яких тканин грудної клітки по лівій біля-грудинній лінії в 9 10-му міжребер`ї з ушкодженням діафрагми, лівої долі печінки, міжреберних судин та хрящової частини 6-го ребра та з накопиченням крові (до 1500 мл) в черевній порожнині і накопиченням повітря та крові в лівій грудній порожнині, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання), згідно із Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Судом дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Психічне ставлення обвинуваченого до діяння, винним у вчиненні якого він визнається судом. Позиція сторони обвинувачення та захисту.

В суді обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння для потерпілого ОСОБА_6 , визнав беззаперечно та у повному обсязі.

При цьому, ОСОБА_7 заперечив наявність у нього прямого умислу безпосередньо спрямованого на вбивство ОСОБА_9 , тобто на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у тому числі у вчиненні усіх дій, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінченим з причин, які не залежали від його волі, тобто заперечив вчинення закінченого замаху на вбивство, в якому йому пред`явлено обвинувачення органом досудового розслідування.

Цивільний позов прокурора, який заявлений в інтересах держави, щодо стягнення витрат на лікування потерпілого не визнав та пояснив, що він здійснював самозахист від протиправних дій потерпілого, у зв`язку із чим не повинен нести цивільно-правову відповідальність за його дії.

Захисник, якого підтримав обвинувачений ОСОБА_7 , просили суд перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на ч. 1 ст. 121 КК України та, із врахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин, призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, ніж передбачено законом. При цьому просили застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України щодо звільнення ОСОБА_7 від його відбування зі встановленням іспитового строку.

Прокурор за результатами судового розгляду просив визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні закінченого замаху на вбивство, тобто замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення воді на строк 8 років, яке необхідно відбувати реально.

Потерпілий за результатами судового розгляду просив обвинуваченого суворо не карати та не призначати останньому покарання, яке пов`язане із реальним позбавленням волі. Указав на те, що на даний час пробачив обвинуваченому його дії та жодних майнових претензій до ОСОБА_7 немає.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також обсяг доказів, які досліджувались судом на підтвердження пред`явленого обвинувачення

Судом постановлено здійснити дослідження доказів у повному обсязі.

Винуватість ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України повністю підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

?Показаннями обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав, що дійсно 18.05.2025, близько 15 год. 20 хв., він перебував неподалік кафетерію «Світанок», який знаходиться у продовольчому магазині, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 75, де вживав алкогольні напої. Під час перебування у вказаному кафе за сусіднім столиком із ним перебував потерпілий ОСОБА_6 , якого він раніше не знав.

Після виходу із кафетерію потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачений почав рахувати свої грошові кошти і виявив недостачу. ОСОБА_7 припустив, що гроші у нього викрав потерпілий ОСОБА_6 , у зв`язкуіз чим вирішив його наздогнати. Неподалік від Хмельницької обласної філармонії, зі сторони вулиці Кам`янецької у м. Хмельницькому, ОСОБА_7 наздогнав потерпілого та зупинив його за плече. Однак потерпілий почав себе поводити агресивно та намагався вдарити обвинуваченого. З метою самозахисту він, ОСОБА_7 , дістав із сумки кухонний ніж, який постійно носив із собою і використовував для нарізання їжі, та почав себе захищати від нападу розмахуючи ножем поперед собою, однак ОСОБА_6 не реагував на це та мав намір його пограбувати, оскільки шарпав обвинуваченого за куртку в районі кишені.

Як вказує обвинувачений, він випадково наніс удар потерпілому спереду, однак не знав чи його поранив. З метою уникнення подальшої конфліктної ситуації почав тікати з місця події, щоб ОСОБА_6 його не наздогнав, оскільки потерпілий є молодшим за віком та фізично сильнішим.

Також обвинувачений зазначив про те, що після того, як ОСОБА_6 у нього таки викрав гаманець, він забрав грошові кошти з нього і кинув гаманець йому, обвинуваченому, під ноги. Вину у пред`явленому обвинуваченні ОСОБА_7 не визнав, оскільки умислу на вбивство ОСОБА_6 у нього не було, поранив останнього під час самозахисту від пограбування, яке вчиняв потерпілий. Обвинувачений стверджує, що потерпілий перебував у стані алкогольного сп`яніння і неадекватно реагував на ситуацію. На запитання суду щодо місцезнаходження ножа, яким було нанесено тілесне ушкодження, обвинувачений вказав, що не пригадує де його загубив.

Нанесені тілесні ушкодження та їх локалізацію не оспорює.

?Показаннями потерпілого.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 показав, що він 18.05.2025, близько 15 год. 20 хв., перебував неподалік кафетерію, який знаходиться у продовольчому магазині, що за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 75, де вживав алкогольні напої. Коли вийшов із кафетерію на ганку зустрівся із обвинуваченим ОСОБА_7 , який раніше йому відомим не був. Обвинувачений звернувся до нього із проханням дати грошові кошти, на що він, ОСОБА_6 , йому відмовив та пішов від кафетерію в напрямку задньої частини приміщення Хмельницької обласної філармонії, що по вул. Героїв Маріуполя, 7 у м. Хмельницькому. Через нетривалий проміжок часу відчув удар в область плеча, внаслідок чого розвернувся обличчям до нападника, яким виявився обвинувачений ОСОБА_7 .

Між потерпілим та обвинуваченим виникла словесна суперечка та ОСОБА_6 намагався дати ОСОБА_7 здачі. У вказаний момент ОСОБА_7 дістав ніж із авоськи та почав хаотично ним розмахувати перед потерпілим. В подальшому підійшов до нього в притул та вдарив потерпілого в область грудей.

Як указує потерпілий, він спочатку не зрозумів, що його поранили ножем та намагався наздогнати ОСОБА_7 , однак потім відчув біль в області грудної клітини та побачив кров на куртці, внаслідок чого зупинився та присів. До нього підійшли жінки, які були неподалік на зупинці, та викликали швидку медичну допомогу.

ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_7 не мав наміру його вбити, в іншому випадку у нього була можливість довести злочин до кінця, однак внаслідок конфлікту умисно завдав йому тілесних ушкоджень. На запитання суду щодо міри покарання на яке заслуговує обвинувачений у випадку, якщо суд дійде висновку про його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, потерпілий вказав, що пробачив обвинуваченому і просив не призначати жодного покарання обвинуваченому за вчинені дії. Жодних претензій майнового чи морального характеру до обвинуваченого не має.

?Показаннями свідків.

Допитана в якості свідка ОСОБА_10 повідомила про те, що у період вчинення кримінального правопорушення працювала продавцем у магазині «Світанок», в якому розташовується кафетерій, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Обвинувачений їй знайомий як дід ОСОБА_11 , оскільки він періодично приходив у зазначений магазин та купував продукти харчування. Свідок зазначила, що у обвинуваченого був власний кухонний ніж, яким він користувався для нарізання їжі в приміщенні магазину.

З приводу відомих їй подій 18.05.2025 зазначила про те, що обвинувачений ОСОБА_7 того дня прийшов до магазину та був одягнений у брудні потерті штани, можливо у куртку. Під час перебування у магазині купив у кафетерії бутерброд та самостійно з`їв його за столиком. Чи вживав алкогольні напої не бачила, оскільки вона працює у іншому відділі.

Разом з тим, свідок вказала, що у нього був ніж, швидше за все розкладний, яким він різав бутерброд на частини. Він із собою завжди носив сітку-авоську. Через 30 хвилин після того як він залишив магазин приїхала поліція та повідомила про нанесення обвинуваченим ножового поранення потерпілому. Інші відомості стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення свідку не відомі, очевидцем подій вона не була.

Допитана в якості свідка ОСОБА_12 повідомила про те, що була безпосереднім свідком вчинення кримінального правопорушення. Зокрема, повідомила, що приблизно 5 місяців тому (від дати проведення її допиту в судовому засіданні 20.10.2025), свідок йшла до зупинки громадського транспорту неподалік Хмельницької обласної філармонії. Бачила обвинуваченого ОСОБА_7 , який йшов поруч зі ще одним чоловіком, вони йшли як знайомі. Була свідком того, як між обвинуваченим та потерпілим виникла суперечка, в ході якої обвинувачений підбіг до потерпілого, який йшов трохи попереду, і наніс йому удар ножем. В подальшому, ОСОБА_7 поклав ніж у свою сітку-авоську та побіг з місця події у напрямку філармонії.

Як повідомила свідок, вона викликала швидку медичну допомогу та на місці події очікувала її приїзду. На думку ОСОБА_12 , навряд чи обвинувачений хотів вбити потерпілого, оскільки він мав змогу довести злочин до кінця. Від місця події свідок знаходилась на відстані 2-3 метрів, а тому достатньо чітко спостерігала обставини вчинення кримінального правопорушення.

Допитана в якості свідка ОСОБА_13 повідомила про те, що є лікарем з медицини невідкладних станів та 18.05.2025 виїжджала на місце події у складі бригади екстреної медичної допомоги. Під час приїзду на виклик встановила, що потерпілому ОСОБА_6 було нанесено тілесне ушкодження. На момент приїзду він знаходився у зігнутому положенні та руками утримував місце де було нанесено удар. У зв`язку із наявністю поранення, потерпілий був госпіталізований. Під час первинного огляду свідком було встановлено, що рана зі зміщенням до 1 см в ширину. Свідок не могла візуалізувати тип ушкодження, оскільки не здійснювала його повноцінний огляд. Під час транспортування потерпілого до лікарні останній жодних обставин вчинення кримінального правопорушення не повідомляв.

Допитана в якості свідка ОСОБА_14 повідомила про те, що є парамедиком та 18.05.2025 виїжджала разом із лікарем ОСОБА_13 на виклик у складі бригади екстреної медичної допомоги. Під час приїзду на виклик спостерігала потерпілого, який в зігнутому положенні тримався за живіт. Вона його завела до автомобіля швидкої медичної допомоги (самостійно зайшов) де, в подальшому, його огляд здійснював лікар. Інші обставини їй не відомі.

Допитана в якості свідка ОСОБА_15 повідомила про те, що була очевидцем вчинення кримінального правопорушення, яке відбулось 18.05.2025. Зокрема, вказала, що того дня разом зі своєю матір`ю слідувала до ветеринарної лікарні. Коли проходила повз Хмельницьку обласну філармонію зі сторони вул. Кам`янецька у м. Хмельницький спостерігала шарпанину між двома чоловіками, після чого один чоловік почав швидким темпом відходити, а інший чоловік зігнувся із у нього із черевної порожнини лилась кров. В подальшому, вона викликала швидку допомогу на місце події, а також зателефонувала на спецлінію «102». Інших обставин не змогла пригадати, оскільки має фізіологічні проблеми із запам`ятовуванням.

За клопотанням прокурора у судовому засіданні для свідка було відтворено зміст її аудіорозмови під час виклику працівників поліції на місце події 18.05.2025 о 15 год. 25 хв. Після прослуховування запису свідок підтвердила, що це її розмова із працівниками поліції, а також відповідність зафіксованих обставин події, які вона під час розмови озвучувала оператору лінії «102», тим, які вона безпосередньо спостерігала.

Так, згідно прослуханого аудіо запису ОСОБА_15 була свідком того, як обвинувачений вдарив ножем потерпілого. Після чого втік з місця події. Як вказала свідок, обвинувачений побіг до пам`ятника Б. Хмельницькому, був вдягнутий в старі сірі штани та сіру куртку, тримав пакет в руках. Також свідок вказала, що в руках обвинуваченого був ніж (схожий на кухонний), який він не приховував від оточуючих. В судовому засіданні впізнала обвинуваченого як особу, яка нанесла тілесні ушкодження потерпілому.

-Відомостями із документів.

Відомостями із протоколу огляду місця події від 18.05.2025, а саме тротуару, який прилягає до проїжджої частини вулиці Гната Чекірди у м. Хмельницькому, в додатку разом із ілюстративними фототаблицями, відповідно до якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, а також виявлено пляму бурого кольору (ззовні схожу на кров) розміром 50см* 30см та вилучено змив із плями бурого кольору та контрольний змив, які, у передбаченому КПК України порядку, поміщено у сейф-пакети, що обмежують сторонній доступ до них.

Відомостями із протоколу огляду речей від 18.05.2025, в додатку разом із ілюстративними фототаблицями, відповідно до якого здійснено огляд особистих речей ОСОБА_6 , які видані працівниками КНП «ХОЛ» ХОР. Зокрема, в ході огляду встановлено: кофту сірого кольору, із біркою «Tommy Life», size XL, Made in Turkey, на лівій стороні передньої частини якої наявне наскрізне пошкодження у вигляді порізу, максимальною довжиною 2см., а також плями бурого кольору; футболку чорного кольору із біркою «Tommy Hilfiger», яка є пошкодженою (розірваною), на лівій стороні якої наявні плями бурого кольору. Указані речі поміщено до картонної коробки, яка у передбаченому КПК України порядку, упакована, що обмежує сторонній доступ до її вмісту. Також виявлено та вилучено мобільний телефон невідомої марки чорного кольору у прозорому силіконовому чохлі, який у передбаченому КПК України порядку, поміщено до сейф-пакету №CRI1223861, що обмежує сторонній доступ до нього.

Відомостями із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 від 19.05.2025, зі змісту якої вбачається, що останній просить прийняти міри до невстановленої особи, яка 18.05.2025 приблизно о 15 год. 25 хв. перебуваючи неподалік Хмельницької обласної філармонії нанесла йому тілесне ушкодження ножем у грудну клітину.

Відомостями із довідки КНП «ХОЛ» ХОР № 01-05/1515 від 20.05.2025, виданої на ім`я ОСОБА_6 про те, що він дійсно знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні Екстреної медичної допомоги КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради з 18.05.2025 по дату видачі довідки. Діагноз: проникаюче колото-різане поранення нижньої частини грудної клітки. Проникаюче поранення черевної порожнини.

Відомостями із протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 11.06.2025, разом із описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 11.06.2025, відповідно до яких вилучено у КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради медичну картку № ІХ-2505/8/11025 стаціонарного хворого ОСОБА_6 .

Відомостями із протоколу огляду від 12.06.2025, в додатку із ксерокопією медичної картки, в ході якого було здійснено огляд медичної картки № ІХ-2505/8/11025 стаціонарного хворого ОСОБА_6 . За результатами огляду встановлено, що ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради з 18.05.2025 по 26.05.2025. Встановлений діагноз: проникаюче колоте торако-абдомінальне поранення з пошкодженням магістральних судин та лівої легені з лівобічним гемопневмотораксом. Гемоперитонеум.

Відомостями із відповіді КНП «Хмельницький обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 1178 від 19.05.2025, в додатку із копією карти виїзду екстреної медичної допомоги від 18.05.2025 №382 та копією аудіо запису розмови надходження в центральну оперативну диспетчерську виклику, відповідно до яких підтверджується виклик, виїзд бригади екстреної медичної допомоги на місце події до ОСОБА_6 та його первинний огляд.

Відомостями із протоколу огляду від 04.06.2025, в додатку із лазерним оптичним диском, в ході якого було здійснено огляд аудіо запису розмови телефонною спецлінією Хмельницької області «103», яка відбулась 18.05.2025 за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Відомостями із відповіді Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Хмельницькій області № 50691-2025 від 22.05.2025, в додатку із двома аудіо записами розмов-телефонних звернень, які надійшли на спецлінію «102» 18.05.2025, відповідно до яких підтверджується виклик о 15 год.24 хв. 18.05.2025 із номеру телефону НОМЕР_1 та о 15 год. 24 хв. із номеру телефону НОМЕР_2 працівників поліції на місце події.

Відомостями із протоколу огляду від 04.06.2025, в додатку із лазерним оптичним диском, в ході якого було здійснено огляд аудіо запису розмов телефонною спецлінією «102» щодо виклику працівників поліції на місце події за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 18.05.2025. Зі змісту протоколу слідує, що виклик працівників поліції здійснювався ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . В ході розмови останні описують потерпілого та обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Зокрема, ОСОБА_15 зазначає про те, що тілесне ушкодження ОСОБА_6 наніс чоловік кухонним ножем, після чого втік з місця події в напрямку пам`ятника Б. Хмельницькому.

Відомостями із відповіді Хмельницького МКП «Хмельницькінфоцентр» № 2155-25 від 19.05.2025, в додатку із копією відеозапису за 18.05.2025 в період часу з 15 год. 20 хв. до 15 год. 30 хв., отриманих із засобів відеофіксації, розташованих на перехресті вулиць Кам`янецької та Героїв Маріуполя у м. Хмельницький.

Відомостями із протоколу про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 19.05.2025, разом із описом речей і документів, які були вилучені на підставі постанови від 19.05.2025, відповідно до яких вилучено записи з камер відеоспостережень на перехресті вулиць Кам`янецька та Героїв Маріуполя за період часу з 15 год. 20 хв. по 15 год. 30 хв. 18.05.2025.

Відомостями із протоколу огляду предмету оптичного диску DVD-R від 02.06.2025, в додатку із оптичним диском, відповідно до змісту якого предметом огляду були показання з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції відеозапису із камер відеоспостереження, які знаходяться на перехресті вулиць Кам`янецької та Героїв Маріуполя. В ході огляду встановлено, що на відтинку запису з поміткою 18.05.2025 15:22:32 в об`єктиві камери з`являється чоловік, одягнений у куртку чорного кольору, світло сірі штани та в руках тримає сумку. В момент фіксації указана особа здійснює пришвидшений рух повз будівлю Хмельницької обласної філармонії. В подальшому, в проміжку часу з 15:22:41 по 15:23:09 18.05.2025 указана особа минаючи будівлю Хмельницької обласної філармонії перебігає дорогу у невстановленому місці в напрямку пам`ятника Богдану Хмельницькому та покидає територію, яка фіксується камерою відеоспостереження в напрямку майдану Незалежності у м. Хмельницькому.

Відомостями із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнала на фото під №2 особу на ім`я ОСОБА_11 , про якого вона повідомляла під час допиту. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками під №2 розміщене фото, на якому зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомостями із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 впізнала на фото під №3 особу, яка 18.05.2025 спричинила тілесні ушкодження ножем ОСОБА_6 . Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками під №3 розміщене фото, на якому зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомостями із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала на фото під №1 особу, яка 18.05.2025 спричинила тілесні ушкодження ножем ОСОБА_6 поблизу Хмельницької обласної філармонії. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками під №1 розміщене фото, на якому зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомостями із протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2025, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав на фото під №3 особу, яка 18.05.2025 приблизно о 15 год. 20 хв., перебуваючи по вул. Героїв Маріуполя, 7, спричинила йому тілесне ушкодження ножем. Відповідно до довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками під №3 розміщене фото, на якому зображений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомостями із протоколу огляду предметів від 13.06.2025, в додатку з ілюстративними таблицями, відповідно до якого предметом огляду були особисті речі, вилучені у потерпілого ОСОБА_17 та підозрюваного ОСОБА_7 , у яких вони були одягненні під час вчинення кримінального правопорушення відносно потерпілого. За результатами огляду встановлено наявність на одязі крові, а також пошкоджень, які характерні для пошкоджень внаслідок нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_6 в грудну клітину.

Відомостями із протоколу огляду предметів від 13.06.2025, в додатку з ілюстративними таблицями, відповідно до якого предметом огляду були речі, вилучені у підозрюваного ОСОБА_7 під час його затримання. За результатами проведення процесуальної дії оглянуто плетену сумку, з якою ОСОБА_7 був під час вчинення кримінального правопорушення та у якій переносив знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а саме ніж.

Відомостями із протоколу проведення слідчого експерименту від 18.06.2025 за участі потерпілого ОСОБА_6 , у додатку із ілюстративними таблицями та лазерними диском, на яких зафіксовано хід проведення слідчої дії. Відповідно до змісту якого відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення 18.05.2025 та зафіксовано спосіб нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_6 та його локалізацію.

Відомостями із протоколу проведення слідчого експерименту від 26.06.2025 за участі свідка ОСОБА_12 , у додатку із лазерними диском, на якому зафіксовано хід проведення слідчої дії. Відповідно до змісту протоколу свідком відтворено обставини вчинення кримінального правопорушення 18.05.2025 відносно потерпілого ОСОБА_6 , а саме обставини та спосіб нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_6 , його локалізацію, підозрюваним ОСОБА_7 .

Відомостями із довідки КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.05.2025 о 00 год. 45 хв. був оглянутий лікарем-наркологом шляхом проведення швидкого тесту сечі на вміст 15 видів наркотичних речовин. Тест позитивний на ETG (алкоголь).

Відомостями із довідки КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.05.2025 о 00 год. 55 хв. відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою тесту «Drager» (не виконував інструкції лікаря).

-Висновками експертів.

Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи від 24.06.2025 № 422, відповідно до якого у ОСОБА_6 станом на 18-26.05.2025 встановлено проникаюче ножове торако-абдомінальне поранення у вигляді рани м`яких тканин грудної клітки по лівій біля-грудинній лінії в 9-10-му міжребер`ї з ушкодження діафрагми, лівої долі печінки, міжреберних судин та хрящової частини 6-го ребра та з накопиченням крові (до 1500мл) в черевній порожнині і накопиченням повітря та крові в лівів грудній порожнинні, що могли утворитися від дії колюче-ріжучого предмету, яким міг бут клинок ножа, та за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання), згідно із Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які затверджені наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995р. №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи зразка рідкої крові ОСОБА_7 від 04.06.2025 № 326, відповідно до якого кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи зразка рідкої крові ОСОБА_6 від 04.06.2025 № 325, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи тампона марлевого, на який зроблений змив із плями з відкритої ділянки місцевості, від 25.06.2025 № 375, відповідно до якого на тампоні марлевому, на який зроблений змив із плями з відкритої ділянки місцевості за адресою: м. Хмельницький, провулок Героїв Маріуполя, 7, знайдена кров людини групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Ця кров може походити від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі і від потерпілого ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_7 , які відносяться до однієї групової належності крові за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта за результатами проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_7 від 13.06.2025 № 458, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період інкримінованих йому кримінальних правопорушень психічним розладом не страждав, усвідомлював свої дії, міг передбачати їх наслідки та керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Висновком експерта за результатами проведення додаткової судово-медичної експертизи від 24.06.2025 № 434, відповідно до якого в цілому механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 може відповідати його показам під час проведення з ним слідчого експерименту 18.06.2025.

-Речовими доказами.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 18.05.2025 змивом з плями речовини бурого кольору, в подальшому, згідно із висновком експерта, крові потерпілого ОСОБА_6 , який переданий на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 18.05.2025 - кофтою сірого кольору, із наявною біркою «Tommy Life Size XL, Made in Turkey», на лівій стороні передньої частини якої наявне наскрізне пошкодження у вигляді порізу, максимальною довжиною 2 см, навколо якого наявні плями крові, футболкою чорного кольору із наявною біркою «Тоmmy Hilfiger 100% Cotton CIF A 0897455», яка пошкоджена та розірвана, на лівій стороні якої наявні плями крові, які поміщено до картонної коробки; мобільним телефоном марки «Redmi», чорного кольору, у прозорому силіконовому чохлі, поміщеного до сейф-пакету №CRI1223861, які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області.

Відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 18.05.2025 курткою чорного кольору; штанами кольору хакі, туфлями темно-коричневого кольору, які поміщено до картонної коробки; плетеною сумкою коричневого кольору із вмістом, а саме двома чохлами із тканини, дерев`яними пензликама у кількості 40 шт та тюбиками із фарбою у кількості 10 шт, які поміщено до сейф-пакету №QHY000216, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області. В указаному одязі обвинувачений був одягнений та зазначені речі були при ньому 18.05.2025 під час затримання.

На підтвердження законності та обґрунтованості прийнятих слідчим та прокурором у даному кримінальному провадженні процесуальних рішень, здійснених процесуальних дій, а також понесених процесуальних витрат, судом також було досліджено у судовому засіданні, в якості процесуальних документів, надані прокурором: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0001539 від 18.05.2025, постанову про визначення групи прокурорів від 18.05.2025, постанову про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 18.05.2025, постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (змивів крові із місця події) від 18.05.2025, заяву ОСОБА_18 на огляд речей, які належать ОСОБА_6 , від 18.05.2025, розписку ОСОБА_6 про отримання особистих речей від 26.05.2025, постанову про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів (особистих речей потерпілого ОСОБА_6 ) від 18.05.2025, ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2025 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно (особисті речі потерпілого ОСОБА_6 ), заяву про залучення до провадження як потерпілого від 19.05.2025, ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.06.2025 про надання тимчасового доступу до медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 , постанову про визнання документом (копії медичної картки хворого) від 12.06.2025, постанову про визнання лазерного диску документом (із аудіо файлами голосового повідомлення на телефонну спецлінію «103») від 04.06.2025, постанову про визнання лазерного диску документом (із аудіо файлами голосового повідомлення на телефонну спецлінію «102») від 04.06.2025, постанову про зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису (із камер відеоспостереження встановлених на перехресті вулиць Кам`янецької та Героїв Маріуполя) від 19.05.2025, постанову про визнання лазерного диску документом (із файлами відеозапису із камер відеоспостереження встановлених на перехресті вулиць Кам`янецької та Героїв Маріуполя) від 02.06.2025, постанову про визнання речовим доказом (одяг підозрюваного ОСОБА_7 ) від 18.05.2025, ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2025 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно (одяг підозрюваного ОСОБА_7 ), заяву ОСОБА_7 про добровільну згоду на відібрання біологічних зразків від 04.06.2025, протокол отримання зразків у ОСОБА_7 для проведення експертизи від 04.06.2025, заяву ОСОБА_6 про добровільну згоду на відібрання біологічних зразків від 04.06.2025, протокол отримання зразків у ОСОБА_6 для проведення експертизи від 04.06.2025.

Указані документи не є джерелом доказів, однак у даному провадженні, із врахуванням його обставин, є доказом на підтвердження забезпечення гарантій прав обвинуваченого ОСОБА_7 процесуального характеру та дотримання його загальних засад, у тому числі принципу пропорційності, з метою досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Мотивована оцінка доказів судом.

Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак, в силу положень ст. 84, 85, 86 КПК України, є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності достатніми доказами для ухвалення обвинувального вироку та доводять винуватість ОСОБА_7 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення під час судового розгляду винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Суд в основу обвинувального вироку, зокрема, частково покладає показання обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтвердив факт нанесення тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_6 18.05.2025 шляхом нанесення одного удару ножем в область грудної клітини потерпілого, спричинення внаслідок цього потерпілому ушкоджень, які встановлені за результатами проведення судово-медичної експертизи. Тілесні ушкодження, їх локалізацію обвинувачений не оспорює.

Також в основу вироку суд покладає показання потерпілого ОСОБА_6 , які повністю узгоджуються із показаннями обвинуваченого щодо механізму спричинення йому тілесних ушкоджень. Свідка ОСОБА_12 , яка була очевидцем подій та вказала на те, що саме ОСОБА_7 наздогнав потерпілого та наніс удар ножем в область грудної клітини, який мав при собі, після чого його поклав у сітку-авоську та втік з місця події. Свідка ОСОБА_10 , яка 18.05.2025, незадовго до вчинення кримінального правопорушення, бачила ОСОБА_7 у кафе і у нього був кухонний ніж, а також свідка ОСОБА_15 , яка була очевидцем того, як обвинувачений наніс тілесне ушкодження потерпілому кухонним ножем, після чого не приховуючи ніж втік з місця події в напрямку пам`ятника Б. Хмельницькому.

Причин для обмови потерпілим ОСОБА_6 та свідками ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_15 обвинуваченого ОСОБА_7 суд не знаходить.

З наведених вище підстав беруться до уваги неспростовані відомості, які зафіксовані камерами зовнішнього вуличного відеоспостереження, які у передбаченому КПК України порядку отримані від їх власників, а саме з перехрестя вулиць Кам`янецька та Героїв Маріуполя у м. Хмельницькому. На відеозаписах яких зафіксовано як особа чоловічої статі пришвидшеною ходою покидає місце події місце вчинення кримінального правопорушення, повз будинок Хмельницької обласної філармонії у напрямку пам`ятника Б. Хмельницькому. За результатами дослідження указаних відеозаписів у сукупності із іншими дослідженими доказами суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що саме ОСОБА_7 зафіксований на них і є тією особою, яка вчинила умисне тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_6 .

Також суд в основу вироку покладає аудіо запис розмови очевидця ОСОБА_15 із оператором спецлінії «102», на якій зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення, здійснено детальний опис особи, яка його вчинила.

Неспростовані висновки судово-медичних та імунологічних експертиз підтверджують наявність у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, їх локалізацію, спосіб спричинення та поза розумним сумнівом доводять вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_7 , а також кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 121 КК України.

Також поза розумним сумнівом підтверджується вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_7 дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме відомостями із протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками безпосереднім очевидцям події - ОСОБА_12 та ОСОБА_15 , які впізнали як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, ОСОБА_7 .

Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_12 надала послідовні покази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 , у тому числі вказала час, місце та спосіб нанесення тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченим, а також на місці події відтворила обставини, які вона безпосередньо спостерігала. Указані докази повністю підтверджують версію потерпілого щодо виникнення конфліктної ситуації між ним та обвинуваченим, а також те, що саме ОСОБА_7 поводив себе агресивно по відношенню до нього, у неспровокованій потерпілим ОСОБА_6 обстановці умисно наніс йому тяжке тілесне ушкодження та, в подальшому, втік з місця події.

При цьому свідок ОСОБА_12 стверджувала про те, що в діях обвинуваченого не прослідковувався умисел саме на вбивство ОСОБА_6 , оскільки останній, при наявності такого умислу, мав можливість довести його до кінця, однак цього не зробив.

За результатами судового розгляду судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння для потерпілого ОСОБА_6 .

Мотивування висновків суду щодо неврахування окремих доводів (версії) обвинуваченого.

В ході надання показів, а також із показів, які викладені обвинуваченим письмово та долучені до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вказує на те, що 18.05.2025 жодної конфліктної ситуації між ним та потерпілим не було. Умислу на вчинення кримінального правопорушення у нього відносно ОСОБА_6 не було.

Навпаки потерпілий ОСОБА_6 під час того, як ОСОБА_7 неподалік приміщення Хмельницької обласної філармонії в напрямку зупинки громадського транспорту його наздогнав, безпричинно вступив з ним у суперечку та мав намір пограбувати, а саме викрасти його гаманець із грошовими коштами.

З метою самозахисту обвинувачений дістав ніж, який попередньо у нього знаходився у сумці-авосьці, та почав відлякувати ОСОБА_6 , щоб той не продовжував протиправні дії відносно нього. Однак ОСОБА_6 не припиняв свої протиправні посягання, а тому обвинувачений хаотично розмахував ножем перед потерпілим внаслідок чого міг випадково спричинити йому указане тілесне ушкодження в той момент, коли ОСОБА_6 дістав у нього із карману гаманець та забрав із нього грошові кошти. В подальшому, з показів обвинуваченого, потерпілий кинув гаманець в ноги обвинуваченого, він його забрав і втік з місця події.

За результатами судового розгляду суд критично оцінює версію подій, яку виклав обвинувачений та не враховує її під час встановлення фактичних обставин у справі, у зв`язку із тим, що хід подій, про які зазначає ОСОБА_7 , спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, із показів свідка ОСОБА_12 слідує те, що саме потерпілий йшов попереду, а його наздогнав обвинувачений та вдарив ножем. Також свідок вказала, що після того як стала очевидцем нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, обвинувачений з місця події втік. Свідок викликала поліцію та швидку медичну допомогу.

В подальшому, після госпіталізації потерпілого, органом досудового розслідування у встановленому порядку здійснено огляд особистих речей та документів потерпілого, однак жодних грошових коштів при ньому вилучено не було. Також не було виявлено та вилучено грошових коштів під час огляду місця події після вчинення кримінального правопорушення, в якому визнається винним ОСОБА_7 .

Спростовують версію обвинуваченого також відомості із протоколів слідчих експериментів, які проводились за участі очевидця подій свідка ОСОБА_12 , та потерпілого ОСОБА_6 .

Також колегія суддів зазначає про те, що під час затримання ОСОБА_7 в останнього не вилучався гаманець, про який обвинувачений вказує у своїх показах. Хоча обвинувачений стверджує, що після його пограбування потерпілим, він зазначений гаманець забрав із собою.

Не відповідають дійсності твердження обвинуваченого щодо способу спричинення тілесних ушкоджень під час випадкового розмахування ножем перед потерпілим, оскільки у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у виді колото-проникаючого поранення в області грудної клітини, для спричинення якого необхідно з достатньою силою нанести удар в тулуб потерпілого гострим предметом. При розвитку подій у версії, яку зазначає обвинувачений, у потерпілого на тілі повинне було бути тілесне ушкодження у виді різаного, а не колото-проникаючого поранення.

Виходячи із законодавчого визначення необхідної оборони у ч. 1 ст. 36 КК, її сутність полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання. Дії, спрямовані на зупинення суспільно небезпечного посягання, вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання.

До умов правомірності необхідної оборони відносяться умови, які характеризують суспільно небезпечне посягання: наявність суспільно небезпечного посягання; його дійсність (реальність), та умови правомірності необхідної оборони, що характеризують захисні дії: можливість захищати лише цінності, безпосередньо названі в ч. 1 ст. 36 КК; шкода має заподіюватись лише особі, яка вчиняє посягання, а не будь-якій іншій особі; захист не має перевищувати меж необхідної оборони. При цьому, наявність посягання передбачає, що посягання вже почалося (чи близьке до цього) і ще не закінчилося. Ця ознака наявності посягання визначає межі необхідної оборони в часі початковий і кінцевий моменти суспільно небезпечного посягання, у межах якого можлива правомірна оборона.

Разом з цим, оборона не може вважатися правомірною, коли посягання закінчилося і небезпека вже не загрожує особі. Момент фактичного закінчення суспільно небезпечного посягання свідчить про те, що в застосуванні заходів захисту явно відпала потреба. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

За встановлених судом обставин, 18.05.2025 між обвинуваченим ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виникла конфліктна ситуація, в ході якої ОСОБА_7 перший завдав удар в спину потерпілого долонею. В подальшому потерпілий мав намір відповідсти обвинуваченому, однак ОСОБА_7 дістав із сумки ніж та використав його для нанесення тілесного ушкодження потерпілому.

На переконання колегії суддів, встановлені фактичні обставини свідчать про відсутність акту суспільно - небезпечного посягання зі сторони потерпілого, який би за своїми об`єктивними ознаками міг створити реальну та безпосередню загрозу заподіяння шкоди для обвинуваченого, що, в свою чергу, могло викликати у ОСОБА_7 невідкладну необхідність у заподіянні шкоди потерпілому.

При цьому, враховуючи відсутність у обвинуваченого тілесних ушкоджень, в діях обвинуваченого відсутні об`єктивні ознаки необхідної оборони, що спростовує позицію сторони захисту про спричинення обвинуваченим ОСОБА_7 ножового поранення у життєво важливий орган - грудну клітину потерпілого ОСОБА_6 , з метою самооборони, але при перевищенні меж необхідної оборони.

У зв`язку із указаними обставинами колегія суддів вважає, що версія обвинуваченого є спростованою дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності та розцінює її як спосіб самозахисту з боку обвинуваченого з метою уникнення у такий спосіб кримінальної відповідальності.

Мотивування суду про перекваліфікацію діянь обвинуваченого.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме як закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Проте така кваліфікація не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 показав, що наніс тілесне ушкодження ножем потерпілому ОСОБА_6 з метою самозахисту. Прямого умислу на вбивство він не мав. Покази обвинуваченого щодо його дій та можливості закінчення злочину, в разі наявності у останнього такого умислу, повністю узгоджуються із показаннями потерпілого ОСОБА_6 , та свідка ОСОБА_12 (безпосереднім очевидцем події).

Висновком експерта у ОСОБА_6 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового торако-абдомінального поранення у вигляді рани м`яких тканин грудної клітки по лівій біля-грудинній лінії в 9 10-му міжребер`ї з ушкодженням діафрагми, лівої долі печінки, міжреберних судин та хрящової частини 6-го ребра та з накопиченням крові (до 1500 мл) в черевній порожнині і накопиченням повітря та крові в лівій грудній порожнині, що за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння (завдання), згідно із Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що затверджені наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Колегія суддів зауважує про те, що в ході судового розгляду не встановлено, а органом досудового розслідування належними та допустимими доказами не доведено те, що у обвинуваченого був прямий умисел на вбивство потерпілого, оскільки останній заздалегідь не готувався до вчинення указаного кримінального правопорушення (застосував при нанесенні тілесного ушкодження ніж, який зазвичай використовував для побутових цілей, а саме нарізання продуктів харчування), наніс один удар потерпілому, внаслідок чого завдав поранення ряду органів. Однак маючи об`єктивну можливість нанести додаткові поранення, у разі наявності прямого умислу на вбивство, як про це вказує сторона обвинувачення, інших ударів не здійснював, припинив злочинну діяльність самостійно після нанесення першого удару та втік з місця події, що свідчить про неконкретизований умисел на вчинення злочину в останнього.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Отже, якщо винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство.

Також злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні.

Згідно із пунктом 22 вказаної Постанови Пленуму питання про наявність у діях особи умислу на вбивство слід вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, треба враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, показань безпосередніх свідків події та потерпілого, у обвинуваченого ОСОБА_7 не було прямого умислу на вбивство, наявність такого умислу заперечує і сам обвинувачений, який раніше із потерпілим знайомим не був, жодних відносин не підтримував, а навпаки наніс тілесне ушкодження у зв`язку із раптовим виникненням неприязних відносин.

Такий перебіг подій узгоджується із іншими наявними у матеріалах провадження доказами, зокрема даними, що містяться в протоколах огляду місця події, з доданими до них фототаблицями, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.05.2025, згідно яких свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_7 як особу, яка 18.05.2025 під час бійки нанесла поранення ОСОБА_6 ; проведення слідчих експериментів, проведених за участю потерпілого та свідка ОСОБА_12 , висновках експерта № 434 від 24.06.2025, проведеного за результатами слідчого експеримента, який є науково-обгрунтованим та піддавати його сумніву підстав у суду немає.

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні у справі докази у їх сукупності колегія суддів зазначає таке.

Згідно із положеннями ст. 24 КК наявність вини у формі умислу передбачає, що особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала або свідомо припускала їх настання.

Умисел має дві характерні ознаки інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова - наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Згідно із ч. 1 ст. 15 КК замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі. Тобто із суб`єктивної сторони замах на злочин можливий лише з прямим умислом.

Отже, визначальним для відмежування замаху на умисне вбивство від умисного завдання тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження умислом винного охоплюється лише заподіяння таких ушкоджень за відсутності прямого наміру на вбивство.

Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони передбачалися ціллю його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальності за замах на вбивство.

У випадку, коли особа, завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо припускає настання будь-яких наслідків, у тому числі смерті, вона також не може бути притягнута до кримінальної відповідальності за замах на вбивство.

Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство і у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках настає лише за наслідки, які фактично настали.

Заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому характеризується у цьому випадку не лише непрямим, а ще й неконкретизованим (невизначеним) умислом. За неконкретизованого умислу винний, вчиняючи злочин, хоча і передбачає можливість настання різних шкідливих наслідків, але до кінця не усвідомлює їх характеру і тяжкості. А оскільки особа за невизначеного умислу одночасно передбачає різні за характером і тяжкістю наслідки, але фактично реалізується лише один з них, кримінальна відповідальність настає за наслідки, що настали фактично.

Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи. Порушення цієї вимоги породжує серйозні помилки щодо кваліфікації злочину.

Про це неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах та вказував на необхідність врахування суб`єктивного ставлення винного до наслідків своїх дій (постанови від 09.10.2018 у справі № 760/4968/15-к, від 18.10.2018 у справі №348/1153/17, від 08.11.2018 у справі № 360/718/16-к, від 18.12.2018 у справі № 569/2944/16-к, від 17.09.2020 у справі № 286/4163/19, від 03.09.2024 у справі № 205/5586/21, тощо).

Викладене у своїй сукупності, а також поведінка обвинуваченого до та під час вчинення злочину, свідчить про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілого та доводить те, що він діяв з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті потерпілого, а тому обвинувачений повинен нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки, у даному випадку - тяжкі тілесні ушкодження.

Колегія суддів також враховує перебіг подій, що передували вчиненню самого злочину, зокрема, виниклий між обвинуваченим та потерпілим конфлікт, в ході якого обвинувачений першим наніс ОСОБА_6 тілесні ушкодження, підручне знаряддя злочину, вибране обвинуваченим, а саме кухонний ніж, який був у нього в сумці після того, як він вживав їжу у кафетерії, кількість та локалізацію нанесених тілесних ушкоджень, а саме, що удар ножем був нанесений разово після того, як обвинувачений відчув загрозу від потерпілого.

Отже, оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд знаходить їх достовірними, а вину обвинуваченого ОСОБА_7 доведеною в тому, що він за викладених в описовій частині вироку обставин вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, і кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України, перекваліфіковуючи тим самим їх згідно пред`явленого обвинувачення із ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, суд приймає до уваги, що обвинувачений скоїв тяжкий насильницький злочин, який через зухвалий та агресивний характер злочинних дій, представляє особливу суспільну небезпеку, а також те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, немає стійких соціальних зв`язків, посередньо характеризується за місцем свого проживання, є особою похилого віку (73 роки).

Також суд враховує те, що ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав частково. При цьому, суд бере до уваги позицію потерпілого, який пробачив обвинуваченому вчинене відносно нього кримінальне правопорушення, будь яких претензій до ОСОБА_7 немає та просив суворо його не карати.

Судом встановлено, що згідно із висновком судово-психіатричної експертизи, яка проводилась відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , останній на період інкримінованого йому кримінального правопорушення психічним розладом не страждав, усвідомлював свої дії, міг передбачати їх наслідки та керувати ними, а тому колегія суддів дійшла до висновку про осудність ОСОБА_7 та можливість останнього відповідати за вчинене на загальних підставах.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає часткове визнання вини та похилий вік обвинуваченого.

З урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, всіх даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та конкретних обставин справи, зокрема, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, позиції прокурора, потерпілого та обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті Особливої частини Кримінального Кодексу у мінімальному розмірі.

На думку суду таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Мотиви висновків та рішення суду за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави, в особі Національної служби здоров`я України, Хмельницької обласної ради, третя особа на стороні позивача КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, до обвинуваченого ОСОБА_7 заявлено позов про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Зокрема, прокурор просить стягнути з ОСОБА_7 на користь Національної служби здоров`я України кошти в сумі 27 224, 31 грн на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 від кримінального правопорушення, а також стягнути із ОСОБА_7 на користь Хмельницької обласної ради кошти в сумі 592,8 грн. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_6 від кримінального правопорушення.

Вирішуючи указаний цивільний позов, суд враховує всі обставини справи у їх сукупності, а також характер травм, тривалість лікування потерпілого, документально підтверджених витрат, які потерпілий поніс внаслідок спричинених йому тілесних ушкоджень указаним кримінальним правопорушенням та дійшов висновку про те, що указаний цивільний позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 статті 1206 ЦК України передбачено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року (далі Порядок).

Згідно вимог п. 2 згаданого Порядку, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи із фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Разом з тим, фінансування КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради відбувається за рахунок коштів Державного бюджету України на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного з Національною службою охорони здоров`я України, та коштів обласного бюджету на оплату комунальних послуг та енергоносіїв.

Відповідно до довідки КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради № 41 від 02 липня 2025 року, потерпілий від кримінального правопорушення ОСОБА_19 з 18.05.2025 по 26.05.2025 (8 ліжко-днів) перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділені КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради.

КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради здійснено розподіл суми витрат на лікування потерпілого ОСОБА_6 з урахуванням того, що витрати здійснені за рахунок:

- коштів Державного бюджету України на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій,

- коштів обласного бюджету на оплату комунальних послуг та енергоносіїв.

В обґрунтування понесених витрат цивільним позивачем до позову долучено довідку КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради № 41 від 02.07.2025, відповідно до якої вартість лікування ОСОБА_6 складає 27 817, 11 грн, з яких за рахунок коштів Державного бюджету 27 224, 31 грн. та за рахунок коштів обласного бюджету відповідно 592,80 грн.

За результатами розгляду цивільного позову, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог, наявність правових підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20.05.2025 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якої неодноразово продовжувався судом в ході судового розгляду.

З урахуванням обставин кримінального провадження та призначеної остаточної міри покарання у виді реального позбавлення волі, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили слід залишити попередній у виді тримання під вартою, оскільки враховані при застосуванні і продовженні строку тримання під вартою обставини (переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень), не змінились.

Рішення щодо речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Долю речових доказів слід вирішити згідно із положеннями ч. 9 ст. 100 КПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, арешти, які накладені на майно згідно із ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2025, підлягають скасуванню, оскільки потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

На підставі викладеного та керуючись ст. 100, ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк призначеного покарання, як відбуте, термін його попереднього ув`язнення під час досудового розслідування, з моменту затримання, тобто з 18.05.2025 року до набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній - у виді тримання під вартою.

Цивільний позов прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави, в особі Національної служби здоров`я України, Хмельницької обласної ради, третя особа на стороні позивача КНП «Хмельницька обласна лікарня» Хмельницької обласної ради, до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Національної служби здоров`я України () витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 27 224 (двадцять сім тисяч двісті двадцять чотири) грн 31 коп.

Стягнути із ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Хмельницької обласної ради () витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення у сумі 592 (п`ятсот дев`яносто дві) грн 80 коп.

Арешти, які накладені на майно згідно із ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19.05.2025 - скасувати.

Речові докази у справі:

-змив з плями речовини бурого кольору, яка знаходилась у рідкому стані, а також контрольний змив, які вилучені під час огляду місця події 18.05.2025, поміщені у окремі паперові конверти, та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області знищити;

-кофту сірого кольору, із наявною біркою «Tommy Life Size XL, Made in Turkey», футболку чорного кольору із наявною біркою «Тоmmy Hilfiger 100% Cotton CIF A 0897455», які поміщено до картонної коробки; мобільний телефон марки «Redmi», чорного кольору, у прозорому силіконовому чохлі, який поміщено до сейф-пакету №CRI1223861, та які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути за належністю ОСОБА_6 ;

-куртку чорного кольору; штани кольору хакі, туфлі темно-коричневого кольору, які поміщено до картонної коробки; плетену сумку коричневого кольору із вмістом, а саме: двома чохлами із тканини, дерев`яними пензлями у кількості 40 шт. та тюбиками із фарбою у кількості 10 шт., які поміщено до сейф-пакету №QHY000216, та передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області повернути за належністю ОСОБА_7 .

Оптичні диски, які долучені до протоколів огляду документів від 02.06.2025 та від 04.06.2025, а також належним чином завірені копії з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 , які є додатком до протоколу огляду документу від 12.06.2025 залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Головуючий суддя: ОСОБА_20

Судді:

ОСОБА_21