Дата документу 10.12.2025 Справа № 334/9728/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/9728/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1054/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2025 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не працевлаштованого, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 січня 2026 року включно із визначенням розміру застави у сумі 60560 грн.,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_10 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із правом визнання застави.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

Не пізніше 8 жовтня 2025 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом придбання, зберігання та пересилання наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст.ст. 25, 26, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою подальшого збуту наркотичного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленої особи та у невстановлений спосіб незаконно придбав наркотичний засіб - метадон, який став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконний збут наркотичних засобів, ОСОБА_7 упакував до поштового відправлення раніше придбаний наркотичний засіб - метадон, у кількості 7 блістерів по 10 пігулок кожний, сховавши його до кишені куртки.

Після чого, 8 жовтня 2025 року о 13 годині 56 хвилин, ОСОБА_7 прибув до поштового відділення №46 логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд. 46, звідки за товаротранспортною накладною № 59 0014 7151 5835 здійснив поштове відправлення до відділення №1 логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта», розташованого у м. Полтава, зазначивши з метою конспірації відправником та отримувачем ОСОБА_11 .

Після надходження вказаного відправлення до відділення №1 логістичної компанії ТОВ «Нова пошта», розташованого у м. Полтава та фактичного його отримання ОСОБА_11 , ОСОБА_7 незаконно збув останній 7 блістерів по 10 пігулок кожний. 1 блістер із 10 пігулками відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ №СЕ-19/108-25/23779-НЗПРАП від 22.10.2025 містить наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон вагою 0,2200 г.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та пересиланні наркотичного засобу з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Окрім того, встановлено, що не пізніше 13 жовтня 2025 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом придбання, зберігання та пересилання наркотичного засобу з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон, вчинений повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог ст. ст. 25, 26, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини i прекурсори», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою подальшого збуту наркотичного засобу, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, при невстановлених слідством обставинах, у невстановленої особи та у невстановлений спосіб незаконно придбав наркотичний засіб - метадон, який став незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого збуту.

З метою реалізації злочинного умислу, направленого на збут наркотичних засобів, усвідомлюючи неможливість самостійно реалізувати свої незаконні наміри, ОСОБА_7 залучив необізнану в його злочинних намірах ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом із останнім.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут наркотичних засобів, не пізніше 13 жовтня 2025 року, точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів ОСОБА_7 домовився про поштове відправлення з використанням логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон до відділення № 1 логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта», розташованого у м. Полтава. Зазначений наркотичний засіб у кількості 5 блістерів з написом «Метафін ІС» по 10 пігулок в кожному ОСОБА_7 упакував всередину кросівок, які помістив до картонної коробки, що передав раніше необізнаній в його злочинних намірах ОСОБА_12

13 жовтня 2025 року не обізнана в злочинних намірах ОСОБА_7 . ОСОБА_12 разом із упакованим ОСОБА_7 відправленням прибула до поштового відділення №46 логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Талаліхіна, буд. 46, звідки за товаротранспортною накладною № 59 0014 7535 6939 здійснила поштове відправлення до поштового відділення №1 логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта», розташованого у м. Полтава, зазначивши з метою конспірації відправником та отримувачем ОСОБА_11 .

Після надходження вказаного відправлення до відділення №1 логістичної компанії ТОВ «Нова пошта», розташованого у м. Полтава та фактичного його отримання ОСОБА_11 , ОСОБА_7 незаконно збув останній 5 блістерів по 10 пігулок кожний. 1 блістер із 10 пігулками відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ №СЕ-19/108-25/25086-НЗПРАП від 10 листопада 2025 року містить наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон вагою 0,222 г.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та пересиланні наркотичного засобу з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичного засобу, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

23 серпня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000781 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

27 листопада 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя зазначив про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановлених ризиків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого і застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , у нічний час доби.

В обґрунтування скарги вказує про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, оскільки саме кримінальне провадження внесене до ЄРДР 23 серпня 2024 року, а фабула злочинів, вказаних у повідомленні про підозру, починається з 8 жовтня 2025 року, тобто майже через рік після початку досудового розслідування сторона обвинувачення отримала інформацію щодо протиправних дій підозрюваного.

Вважає, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 мешкає у місті Запоріжжя вже протягом тривалого часу разом зі своєю дівчиною та матір`ю, підозрюваний має неофіційне джерело доходів, перебуває на замісній терапії, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що інкриміновані йому злочини не вчиняв.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчої та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів убачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки було дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, викладені в клопотанні слідчої обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, підтверджується такими доказами, як: відомостями, викладеними у протоколі огляду місця події від 23 серпня 2024 року (а.с. 12-13); відомостями, отриманими з висновків експертів №СЕ-19/102-24/17118-НЗПРАП від 5 вересня 2024 року, №СЕ-19/108-25/23779-НЗПРАП від 22 жовтня 2025 року, СЕ-19/108-25/25086-НЗПРАП від 10 листопада 2025 року (а.с. 14-17, 114-117, 136-138); відомостями, викладеними у протоколі огляду документу від 10 грудня 2024 року (а.с. 18); відомостями, отриманими з протоколів оглядів від 11 серпня 2025 року, 27 листопада 2025 року (а.с. 34-43, 164-170); відомостями, викладеними в рапорті (а.с. 44); відомостями, отриманими з протоколів про результати зняття інформації з електричних комунікаційних мереж від 8 вересня 2025 року, 8 жовтня 2025 року, 24 жовтня 2025 року (а.с. 45-106); відомостями, отриманими з протоколів про результати контролю за вчинення злочину від 16 жовтня 2025 року, 21 жовтня 2025 року (а.с. 110, 132); відомостями, отриманими з протоколів про спостереження за особою від 16 жовтня 2025 року, 21 жовтня 2025 року (а.с. 111, 133); відомостями, викладеними в протоколі огляду і виїмки кореспонденції від 8 жовтня 2025 року (а.с. 112-113); відомостями, отриманими з протоколів оглядів від 23 жовтня 2025 року (а.с. 122-127, 144-147); відомостями, викладеними в протоколі про результатами установлення місцезнаходження радіообладнання (радіоелектронного засобу) від 10 жовтня 2025 року (а.с. 128); відомостями, викладеними з протоколу обшуку від 27 листопада 2025 року (а.с. 154-160).

Крім того, із протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 27 листопада 2025 року убачається, що останній погодився з викладеними у повідомленні про підозру обставинами, визнав провину у повному обсязі (а.с. 185-188).

Із наведеного, можливо зробити висновок, що із доданих до клопотання матеріалів вбачається, що існують підстави, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 міг вчинити кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, оскільки аналіз вищевказаних доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованими йому злочинами.

На переконання колегії суддів, стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Таким чином, наявні у матеріалах провадження докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Разом із цим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявність у діях ОСОБА_7 вини у вчиненні злочинів, оскільки питання винуватості у судовому порядку вирішується після надходження обвинувального акту до суду.

Перевіряючи доводи клопотання слідчої на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчої в цій частині є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводиться відповідними доказами.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України вказані кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами, санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, у зв`язку із чим, з огляду на суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик продовження злочинної діяльності підтверджується тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, скоєних з метою збуту, тобто для власного збагачення, отримання матеріальних благ та наживи, що в сукупності з тим, що підозрюваний не працює, не отримує офіційного доходу, свідчить про можливість ОСОБА_7 продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та підтвердженими.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, урахувавши обґрунтованість пред`явленої останньому підозри та наявність вказаних ризиків, а тому законних підстав для скасування ухвали і прийняття нової, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів стороною захисту, апеляційний суд не вбачає.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_7 мешкає у місті Запоріжжі вже протягом тривалого часу, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий та перебуває на замісній терапії, не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які б могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 27 листопада 2025 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 25 січня 2026 року включно, із визначенням розміру застави у сумі 60560 грн., залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4