УХВАЛА

09 жовтня 2025 року м. Рівн

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001850 від 08.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121КК України (далі це ж кримінальне провадження) про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду із клопотанням, яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт на:

1.2 (два ключі) від автомобіля марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 один з яких упакований до сей пакету НПУ RAWO187479, інший залишено для уповноваженої особи спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд. 90;

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва СТН №205440-упаковано до сейф пакету НПУ KIV4101145;

Довіреність від ОСОБА_5 для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на право розпоряджатися транспортним засобом марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 упакована до сей-пакету НПУ QYH0000001;

Страховий поліс «UNIVERSALNA» №3014 (400) 192708 на страхувальника ОСОБА_8 упаковано до сей пакету НПУ QYH0000002;

Автомобіль марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд. 90, опечатаний бирками NPU-7459801, NPU-7459802, NPU-7459803, NPU-7459804, NPU-7459805, NPU-7459806, NPU-7459807.

Встановити заборону власнику чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися:

1.2 (двома) ключами від автомобіля марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 один з яких упакований до сей пакету НПУ RAWO187479, інший залишено для уповноваженої особи спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд. 90;Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва СТН №205440-упаковано до сейф пакету НПУ KIV4101145;

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва СТН №205440-упаковано до сейф пакету НПУ KIV4101145;

Довіреністю від ОСОБА_5 для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на право розпоряджатися транспортним засобом марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 упакована до сей-пакету НПУ QYH0000001;

Страховим полісом «UNIVERSALNA» №3014 (400) 192708 на страхувальника ОСОБА_8 упаковано до сей пакету НПУ QYH0000002;

Автомобілем марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд. 90, опечатаний бирками NPU-7459801, NPU-7459802, NPU-7459803, NPU-7459804, NPU-7459805, NPU-7459806, NPU-7459807, що були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку в автомобілі марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що проводився у період часу з 18:36 год. до 20:09 год. 02 жовтня 2025 року у м. Дубно, на перехресті вулиць Торгова-М`ятинська.

В обґрунтуванні клопотання зазначає, що в провадженні СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження,внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001850 від 08.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07 вересня 2025 року, близько 21:00 год. невідома особа, перебуваючи на сходовій клітці під`їзду багатоквартирного житлового будинку за адресою: м. Рівне, вул. Кооперативна, буд. 3А у м. Рівне, спричинила ОСОБА_9 , 1993 року народження, тілесні ушкодження.

Виїздом СОГ на місце події за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відбулась суперечка, в ході якої останньому ОСОБА_10 заподіяв тілесні ушкодження. Двері до квартири АДРЕСА_2 були відчинені. В підїзді будинку виявлено предмети одягу зі слідами РБК, та по всій поверхні підлоги та стін численні плями різної форми РБК. ОСОБА_9 госпіталізований до КП «ЦМЛ» РМР без свідомості, з діагнозом закрита ЧМТ, забій головного мозку, перелом кісток лицевого скелету, забійна рана мяких тканин лобної ділянки голови та правого вуха, множинні гематоми голови та обличчя, в подальшому відправлений до нейрохірургічного відділення реанімації. ОСОБА_10 зник з місця події на автомобілі марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким фактично користувався гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

02 жовтня 2025 року на підставі Ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , справа №569/19045/25 1-кс/569/7189/25 від 23.09.2025 проведено обшук автомобіля «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

В ході проведення обшуку в автомобілі марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яким фактично користувався гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою відшукання, виявлення та вилучення речових доказів, що проводився у період часу з 18:36 год. до 20:09 год. 02 жовтня 2025 року у м. Дубно, на перехресті вулиць Торгова-М`ятинська було виявлено та вилучено:

2 (два ключі) від автомобіля марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 один з яких упакований до сей пакету НПУ RAWO187479, інший залишено для уповноваженої особи спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд. 90;

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва СТН №205440-упаковано до сейф пакету НПУ KIV4101145;

Довіреність від ОСОБА_5 для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на право розпоряджатися транспортним засобом марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 упакована до сей-пакету НПУ QYH0000001;

Страховий поліс «UNIVERSALNA» №3014 (400) 192708 на страхувальника ОСОБА_8 упаковано до сей пакету НПУ QYH0000002;

Автомобіль марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд. 90, опечатаний бирками NPU-7459801, NPU-7459802, NPU-7459803, NPU-7459804, NPU-7459805, NPU-7459806, NPU-7459807.

Згідно постанови слідчого від 03.10.2025 вище вказані речі, а саме: 2 (два ключі) від автомобіля марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 один з яких упакований до сей пакету НПУ RAWO187479, інший залишено для уповноваженої особи спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою: с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд. 90; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва СТН №205440-упаковано до сейф пакету НПУ KIV4101145; довіреність від ОСОБА_5 для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на право розпоряджатися транспортним засобом марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 упакована до сей-пакету НПУ QYH0000001; страховий поліс «UNIVERSALNA» №3014 (400) 192708 на страхувальника ОСОБА_8 упаковано до сей пакету НПУ QYH0000002; автомобіль марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщений на спеціальний майданчик для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: Рівненський район, с. Городок, вул. Барона Штейнгеля, буд. 90, опечатаний бирками NPU-7459801, NPU-7459802, NPU-7459803, NPU-7459804, NPU-7459805, NPU-7459806, NPU-7459807, в рамках вказаного кримінального провадження визнаноречовими доказами.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

До початку розгляду клопотання слідчим подана заява про розгляд клопотання у його відсутність, у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить задовольнити вказане клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності учасників провадження, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

А саме, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи.

З огляду на вказане вище, слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту у зв`язку із чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись вимогами ст.ст.131,132,170-173,309,395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0001850 від 08.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121КК України про арешт майна- відмовити.

Зобов`язати слідчого в провадженні, якого перебуває кримінального провадження №0001850 від 08.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 121КК України, повернути безоплатно наступне майно, а саме: 1.2 (два ключі) від автомобіля марки «AUDI Q7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ; Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «AUDIQ7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , серія та номер свідоцтва НОМЕР_3 ; Довіреність від ОСОБА_5 для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на право розпоряджатися транспортним засобом марки «AUDI Q7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 Страховий поліс «UNIVERSALNA» №3014 (400) 192708 на страхувальника ОСОБА_8 ; Автомобіль марки «AUDI Q7» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_12