Справа № 715/3286/25
Провадження № 1-кс/715/330/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2025 селище Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

Зазначає, що Слідчим відділенням №3 (с-ще Глибока) СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області у складі групи слідчих з СУ ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003881, внесеного 25.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , будучи єдиним засновником, учасником (100% частка) та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Захбудком» (), діючи умисно, з корисливих мотивів особистого незаконного збагачення, розробив та реалізував злочинну схему заволодіння грошовими коштами фізичних осіб (інвесторів) шляхом обману та зловживання їхньою довірою.

Використовуючи сформовану репутацію ТОВ «Захбудком» як забудовника, ОСОБА_6 організував на території Чернівецької області (с. Великий Кучурів) діяльність, пов`язану із залученням коштів громадян у будівництво об`єктів житлової нерухомості (таунхаусів та квартир). Для цього було створено відділ продажу (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 194) та розгорнуто рекламну кампанію.

Злочинний умисел ОСОБА_6 полягав у тому, що він, достовірно усвідомлюючи відсутність у ТОВ «Захбудком» та у нього особисто будь-яких правових підстав (права власності, користування чи договорів з власниками) на земельні ділянки, де планувалось будівництво, а також не отримавши у встановленому законом порядку необхідної дозвільної містобудівної документації, свідомо вводив інвесторів в оману.

Під час особистих зустрічей у відділі продажу, ОСОБА_6 переконував потерпілих у законності будівництва, демонструючи рекламні проєкти під виглядом затвердженої документації та посилаючись на раніше збудовані об`єкти. З метою підтримання у інвесторів хибного уявлення про реальність виконання зобов`язань, він організовував на будівельних майданчиках виконання окремих демонстраційних робіт.

З метою приховування протиправної діяльності, уникнення нотаріального посвідчення та державної реєстрації правочинів, ОСОБА_6 розробив та укладав з потерпілими договори підряду. Вказані договори за своєю суттю прикривали фактичні правочини з продажу майнових прав на майбутні, не зареєстровані об`єкти нерухомості, що прямо суперечить вимогам ст. 5 Закону України «Про гарантування речових прав на об`єкти нерухомого майна, які будуть споруджені в майбутньому».

Грошові кошти від потерпілих ОСОБА_6 отримував особисто, у готівковій формі, про що видавав розписки. Отримані кошти умисно не оприбутковувались на рахунки ТОВ «Захбудком» та не відображались у бухгалтерському обліку, а привласнювались директором, який розпоряджався ними на власний розсуд, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання.

Унаслідок вказаних умисних шахрайських дій, у період з 01 червня 2021 року по теперішній час, ОСОБА_6 незаконно заволодів грошовими коштами громадян (зокрема, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших) на загальну суму 13087 517 гривень, чим спричинив потерпілим майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Поряд з цим, до органу досудового розслідування звернувся ОСОБА_15 , який повідомив про факт вчинення відносно нього шахрайства ОСОБА_6 .

Так, в лютому 2025 року, ОСОБА_15 під приводом обміну двох транспортних засобів автомобілів марки «BMW» моделі «Х5» на об`єкт нерухомості житловий будинок садибного типу передав ОСОБА_6 вказані автомобілі а також забезпечив надання їх власниками довіреностей з правом перепродажу вказаних авто на осіб, наданих ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_15 стало відомо, що вказані авто перереєстровано, однак ОСОБА_6 взятих на себе зобов`язань не виконав та не здійснив перереєстрацію на користь ОСОБА_15 об`єкту нерухомості, чим фактично спричинив збитки останньому у розмірі 60 000 тис. дол. США.

У ході здійснення досудового розслідування, встановлено що транспортний засіб «BMW X5», Vin: НОМЕР_1 за державним номерним знаком НОМЕР_2 який перебував у власності ОСОБА_16 був перереєстрований 05.03.2025 року ОСОБА_17 на підставі нотаріальної довіреності на користь ОСОБА_18 , зі зміною державного номерного знаку на НОМЕР_3 .

Згодом, 27.03.2025, вказаний транспортний засіб був повторно перереєстрований на користь ОСОБА_19 без зміни державного номерного знаку.

Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що транспортний засіб «BMW X5», VIN: НОМЕР_4 , державний номерний знак НОМЕР_5 , який перебував у власності ОСОБА_20 був перереєстрований 25.03.2025 року ОСОБА_21 на підставі нотаріальної довіреності на користь ОСОБА_22 , зі зміною державного номерного знаку на НОМЕР_6 .

Водночас встановлено, що 13.03.2025 ОСОБА_20 припинила термін дії довіреності щодо права продажу, у зв`язку з чим, правові підстави для відчуження транспортного засобу на користь ОСОБА_22 , а також його перереєстрації на іншу особу були відсутні.

Згодом, 20.09.2025, вказаний транспортний засіб був повторно перереєстрований на користь ОСОБА_23 зі зміною державного номерного знаку на НОМЕР_7 .

З урахуванням встановлених обставин, зібрані під час досудового розслідування докази дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив заволодіння шляхом обману майном ОСОБА_16 та ОСОБА_20 у вигляді двох транспортних засобів «BMW X5», якими розпорядився на власний розсуд.

17.11.2025 відповідно до постанови про визнання та прилучення речових доказів слідчим вказані транспортні засоби визнано речовим доказом, як такі, що в розумінні ст. 98 КПК України, можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів, як це передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на вказані ТЗ, оскільки, не позбавлення прав на відчуження цим майном може призвести до втрати вказаних речових доказів по даному кримінальному провадженню, та в свою чергу перешкодить повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин кримінального правопорушення.

З огляду на викладене вище, для об`єктивного та ефективного розслідування даного кримінального правопорушення, з метою встановлення обставин події, рішень та усіх вчинених реєстраційних дій щодо вказаних транспортних засобів, унеможливлення їх подальшого відчуження, в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на транспортний засіб «BMW X5», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_7 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою збереження речового доказу.

Зважаючи на вищевикладене, просить слідчого суддю з метою збереження речового доказу накласти арешт на речові докази у вигляді заборони їх відчуження, а саме на транспортний засіб «BMW X5», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_7 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав та просив клопотання задовольнити.

Заслухавши пояснення прокурора та слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Так, в ході розгляду клопотання встановлено, що 25.10.2024 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003881 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 4, 5 ст.190, ч.1 ст.358 КК України.

З матеріалів, доданих до клопотання, зокрема постанови про визнання та прилучення речового доказу від 17.11.2025 року, вбачається, що транспортний засіб марки «BMW X5», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_7 , був визнаний речовими доказами у матеріалах кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0003881.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Пунктом 1 ч. 2 цієї ж статті вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що транспортний засіб марки «BMW X5», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_7 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, вважаю, що з метою забезпечення збереження потенційно наявних на ньому слідів вчинення злочину його доля має бути вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України та на нього слід накласти арешт.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин вважаю можливим розглянути клопотання без повідомлення підозрюваного, власника майна, їх захисника,

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «BMW X5», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_7 , вважаю, що спосіб обмеження права власності, визначений в клопотанні, на даний час є співмірним з цілями і завданнями кримінального провадження № 0003881 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 4, 5 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, та не порушує вимоги національного законодавства і положення Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Чернівецькій області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Глибоцького відділу Чернівецької окружної прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт (з обмеженням розпорядження, користування та відчуження) на транспортний засіб «BMW X5», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_7 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження речового доказу.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя: