Справа № 583/4393/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000080 від 05.08.2022 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 413 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2025 року до суду надійшов обвинувальний акт, затверджений керівником Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню № 0000080 від 05.08.2022 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 413 КК України.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.09.2025 року вищезазначений обвинувальний акт був призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 413, ч. 1 ст. 121 КК України, тому побоюючись покарання та знаходячись на волі зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , зокрема, знаряддя вчинення злочину кастет, яким ОСОБА_4 наносив тілесні ушкодження, його ще не було відшукано. Також підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити протиправний вплив на свідків з метою схилити їх у будь-який спосіб до зміни або відмови від раніше наданих ними показань чи взагалі надання будь-яких показань, так як вказані особи не допитані судом. Крім того, перебуваючи на свободі підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що унеможливить виконання ним покладених на нього обов`язків, так як є військовослужбовцем військової служби. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник в підготовчому судовому засіданні заперечували проти клопотання прокурора та, враховуючи ту обставину, що обвинувачений є військовослужбовцем, просять замінити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на проходження ним військової служби.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 30.06.2025 року щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави строком до 26.08.2025 р.

13.08.2025 кримінальне провадження № 0000080 від 05.08.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України, та кримінальне провадження № 0011408 від 28.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, об`єднані в одне провадження № 0000080.

Постановою керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 20.08.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 28.09.2025.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.08.2025 р. продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 28 вересня 2025 року включно, а саме в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Зі змісту ухвали суду вбачається, що міра запобіжного заходу була застосована обвинуваченому з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів та з урахуванням особи обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, та нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України.

Суд вважає, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, які було враховано судом при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують, вони не зменшилися та їх існування не закінчилось, та обставини, зазначені у частині третій статті 199 КПК України, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

При цьому, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання винуватим у їх вчиненні, та з урахуванням даних про особу обвинуваченого, в останнього дійсно може виникнути бажання переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Суд погоджується з існуванням ризику незаконного впливу на свідків шляхом відмови їх від показань або їх зміни на користь обвинуваченого. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати наступне.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Також існує ризик можливого продовження ОСОБА_4 кримінального правопорушення, у якому підозрюється, та уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що унеможливить виконання ним покладених на нього обов`язків.

Судом не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , дані про його особу та наявність ризиків, відповідно до ст.177, ст.182 КПК України, суд вважає, що ці обставини виключають можливість застосування відносно обвинуваченого більш мякого запобіжного заходу, оскільки підстави запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, тому з метою запобігти спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою з наведених вище підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного судового розгляду кримінального провадження про тяжке кримінальне правопорушення, що за таких обставин переважає принцип поваги до особистої свободи, що відповідає вимогами ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на положення ч. 4 ст.183 КПК України та характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, суд дійшов висновку не визначати обвинуваченому розмір застави.

Керуючись ст. 7- 20, 22-29, 31, 35, 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 314-317 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 24.00 год. 23 листопада 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1