Справа № 303/8780/25
Провадження № 1-кп/303/682/25
Рядок стат. звіту - 54
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.10.2025 року за № 0001124, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.03.2025 року постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 було визнано у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП. Даним рішенням, яке набуло законної сили 17.03.2025 року, на ОСОБА_4 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами. Про вказане судове рішення ОСОБА_4 був достовірно обізнаний, мав реальну можливість його добровільно виконати, однак умисно, з метою його невиконання, порушуючи вимоги статей 129, 129-1 Конституції України, статей 9, 23 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статті 15 Закону України «Про дорожній рух», статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 20.10.2025 року близько 20 год. 58 хв. керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2107», державний номерний знак « НОМЕР_1 », не маючи посвідчення водія, та був зупинений працівниками Управління патрульної поліції у Закарпатській області поблизу будинку № 47 по вул. Ілони Зріні в м.Мукачево за порушення вимог ч.5 ст. 126 КУпАП.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Пояснив, що дійсно вчинив правопорушення за обставин, вказаних в обвинувальному акті. Всі ці обставини він визнає і їх не оспорює. Зокрема, будучи позбавлений права керувати транспортними засобами, він свідомо та неодноразово продовжував керувати автомобілем, за що кілька разів притягувався до адміністративної відповідальності. Він знав, що відповідно до судового рішення не має права цього робити, однак умисно таке судове рішення не виконував.

На даний час він зрозумів, що вчиняв неправильно, щиро розкаюється у вчиненому. Вважає себе нормальною людиною, тому вирішив для себе, що в подальшому не буде вчиняти ніяких правопорушень, дотримуватися законів.

Визнаючи свою вину у вчиненні кримінального правопорушення обвинувачений просить не досліджувати всі обставини справи, обмежитись його допитом та дослідженням документів, що характеризують його особу.

У відповідності до ст.349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В зв`язку з цим суд визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин вчинення обвинуваченим злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, оскільки всі ці обставини ним визнаються, ніким не оспорюються, а обмежився тільки допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, доведена повністю. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч.1 ст.382 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення, дані про його особу, зокрема про те, що вчинене ним правопорушення відноситься до категорії нетяжкого злочину, він на обліку в психіатра, нарколога не перебуває, злочин вчинив вперше.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.382 КК України, і таке покарання буде достатнє для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні не застосовувався.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 84-86, 94, 95, 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_6