Справа № 521/8465/25
Номер провадження:1-кп/521/1517/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №70000217 від 01.02.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно неодруженого, маючого на утриманні чотирьох малолітніх дітей, силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави , достатнім для виконання ним своїх обов`язків та запобігання ризикам. Клопотання просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та на наявність обставин, які, на його думку свідчать про їх наявність.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 висловили заперечення проти клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, натомість просили суд застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора частково підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує обвинуваченому за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд враховує, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від правоохоронних органів та суду, суд не може вважати обґрунтованим, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 був присутній в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, суд вважає небгрунтованим. Так, в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, готовий давати показання, висловив погодження щодо розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень з огляду на те, що Роздільнянським районним судом здійснюється розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, 4.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.317 КК України, який на теперішній час перебуває на розгляді.

Одночасно, судом встановлено, що ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 19.009.2025 року запобіжний захід у кримінальному провадженні № 0000199 від 13.02.2024 відносно ОСОБА_4 з тримання під вартою змінений на цілодобовий домашній арешт.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами п. п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що у даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 при застосуванні до нього іншого запобіжного заходу буде ухилятися від суду, впливатиме на свідків чи перешкоджатиме слідству іншим шляхом.

Також суд враховує міцні соціальні зв`язки ОСОБА_4 : перебуває в цивільному шлюбі, наявність місця реєстрації та проживання, фактичне проживання разом з своїми чотирьома малолітніми дітьми: 2018, 2020, 2021, 2024 років народження; в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Крім того, судом прийнято до уваги фізичний стан обвинуваченого: відповідно до довідки Одеської медичної частини № 21 від 24.01.2025 року № 26/ОММЧ-21-25-вн ОСОБА_4 проходив протитуберкульозне лікування, станом на 24.01.2025 перебував під наглядом лікаря фтізіатра.

Обставини справи вказують, що його належна процесуальна поведінка може забезпечити менш суворий запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 205, 331, 371-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місці до 28.11.2025 року включно за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , такі обов`язки:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-прибувати до суду за першою вимогою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло цілодобово та що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 28.11.2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1