Справа № 577/6969/25
Провадження № 1-кп/577/575/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
-20 жовтня 2025 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст. 125, ст. 126-1, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 190 годин,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
30 вересня 2025 року близько 14 год 30 хв. ОСОБА_3 разом із сестрою ОСОБА_6 перебували у дворі господарства за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними виникла сварка.
Під час вказаної сварки у ОСОБА_3 виник раптовий намір на заподіяння своїй сестрі ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи вказаний кримінально-протиправний намір, усвідомлюючи протиправність і караність своїх дій, бажаючи настання наслідків, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_6 та, перебуваючи у положенні стоячи навпроти неї, кулаком лівої руки наніс один удар у ділянку правого плеча ОСОБА_6 , внаслідок чого у неї утворилися синці по заднє-зовнішній поверхні правого плеча.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 390 від 05 жовтня 2025 року, у ОСОБА_6 на час судово-медичного обстеження мали місце: набряк м`яких тканин у ділянці грудної клітки орієнтовно в проекції грудини, синці по заднє-зовнішній поверхні правого плеча. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету), що підтверджується характером ушкоджень. По часу заподіяння зазначені тілесні ушкодження могли утворитись в час, вказаний потерпілою, що підтверджується характером ушкоджень. По ступеню тяжкості вказані тілесні ушкодження згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень належать до легких тілесних ушкоджень. Набряк м`яких тканин в ділянці грудної клітини орієнтовно в проекції грудини, згідно п. 4.6 правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не підтверджений об`єктивними даними і в оцінку ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується. В момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпіла могла знаходитися у будь-якому зручному положенні для контакту з травмуючим предметом. Зазначені тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів (тупого предмету). Не виключено, що тілесні ушкодження могли утворитись від дії рук, ніг, інших предметів. Кількість травматичних впливів не менше одного. Малоймовірно утворення тілесних ушкоджень при падінні на площині.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю та надав показання, що він разом із рідною сестрою ОСОБА_6 проживали за адресою: АДРЕСА_2 .
30 вересня 2025 року близько 14 год 30 хв він та ОСОБА_6 перебували вдома, де у будинку між ними виникла сварка. ОСОБА_6 вийшла у двір вищевказаного господарства та він вийшов слідом за нею. Коли вони перебували у дворі господарства АДРЕСА_2 , то між ними продовжилася сварка Він розлютився на ОСОБА_6 та вирішив заподіяти їй тілесні ушкодження. З цією метою він підійшов до ОСОБА_6 та, стоячи навпроти неї, кулаком лівої руки, оскільки він є лівшою, наніс ОСОБА_6 один удар у ділянку правого плеча. Після цього він пішов до будинку. Від нанесеного ним удару ОСОБА_6 не падала. Він згоден з висновком експерта, що заподіяні ним ОСОБА_6 тілесні ушкодження є легкими тілесними ушкодженнями. Під час дізнання з його участю проводився слідчий експеримент та він показав яким чином 30 вересня 2025 року наносив удар своїй сестрі ОСОБА_6 . Щиро розкаюється у вчиненому та неодноразово прохав пробачення у потерпілої. З тим, щоб уникнути у подальшому конфліктів із сестрою та її чоловіком ОСОБА_7 , він з кінця жовтня 2025 року змінив місце проживання.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та своїми діями він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, яка, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою він перебуває у сімейних відносинах.
Суд враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, характеру вчинених дій, враховуючи обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , а також особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.с. 48 т. 2), але, відповідно до характеристики, складеної ПОГ СВГ ВП Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, за місцем проживання характеризується як особа, яка зловживає спиртними напоями, вчиняє домашнє насильство та неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності (а.с. 56 т. 2), за довідкою-характеристикою виконавчого комітету Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області не працює, не має постійного заробітку, але скарг на нього не надходило (а.с. 40 т. 1), з 31 жовтня 2022 року до 02 листопада 2022 року та з 02 травня 2025 року до 01 жовтня 2025 року перебуває на обліку у Конотопському РВП ГУНП в Сумській області як кривдник за вчинення домашнього насильства стосовно сестри ОСОБА_6 (а.с. 59 т. 2), враховуючи, що Конотопським РВП ГУНП в Сумській області 01 травня 2025 року, 08 червня 2025 року, 03 липня 2025 року, 30 вересня 2025 року були винесені термінові заборонні приписи стосовно ОСОБА_3 як кривдника (а.с. 60 - 63 т. т. 2), суд приходить висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе при призначенні йому покарання у виді громадських робіт.
Підстав для призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт суд не вбачає, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працює та не має джерела доходу.
Передбачених ч. 3 ст. 56 КК України перешкод для призначення ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт судом не встановлено.
Покарання у виді громадських робіт, яке полягає у виконанні засудженим у вільний від роботи час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_3 був визнаний винним та засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ст. 126-1 КК України, до покарання у виді громадських робіт на строк 190 (сто дев`яносто) годин (а.с. 77-78 т. 2).
Вказаний вирок суду набрав законної сили 20 листопада 2025 року (а.с. 26 т. 1).
За повідомленням Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області від 28 листопада 2025 року ОСОБА_3 не відбував покарання у виді громадських робіт за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2025 року, оскільки вказаний вирок надійшов для виконання лише 26 листопада 2025 року (а.с. 39 т. 1)
Кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_3 вчинив 30 вересня 2025 року, тобто до постановлення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2025 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Тому при призначенні ОСОБА_3 покарання слід застосувати ч. 4 ст. 70 КК України.
Як орієнтує Пленум Верховного Суду України у п. 21 своєї постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7,
при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі кримінальні правопорушення), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість кримінальних правопорушень, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
Відповідно до правового висновку, зробленого Об`єднаною палатою Кримінального касаційного суду Верховного Суду у постанові від 12 липня 2020 року у справі № 453/225/19, формулювання поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» є ширшим за поняття «домашнє насильство» у нормі ст. 126-1 КК України і може полягати не лише у вчиненні цього злочину, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають ознаки домашнього насильства. Тому поняття «злочин, пов`язаний із домашнім насильством» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин. При встановленні змісту згаданого поняття слід виходити з конкретних фактичних обставин справи, а не тільки з кваліфікації дій винуватця.
Кримінальним правопорушенням, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу кримінального правопорушення.
Оскільки у кримінальному провадженні потерпілою є сестра ОСОБА_3 ОСОБА_6 , з якою ОСОБА_3 , проживав однією сім`єю, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення пов`язане з домашнім насильством, то суд в інтересах потерпілої, вважає за необхідне одночасно з призначенням ОСОБА_3 покарання, застосувати до нього обмежувальний захід, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 91-1 КК України, заборонивши йому наближатися на відстань 100 метрів до місця, де ОСОБА_6 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин, строком 3 місяці.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою заявлений не був.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень за вказаним вироком та за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2025 року, шляхом поглинення менш суворого покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти годин) громадських робіт, призначеного за вказаним вироком суду, більш суворим покаранням у виді 190 (ста дев`яноста) годин громадських робіт, призначеним вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 жовтня 2025 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 190 (сто дев`яносто) годин.
Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 3 ч.1 ст.91-1 КК України, у вигляді заборони наближатися на відстань 100 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, - ОСОБА_6 , може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин, строком 3 (три) місяці.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право, відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1