ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, про відмову в задоволенні клопотання начальника Дніпровської виправної колонії №89, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, який до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який по даній справі відбуває покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :

За ухвалою Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи Дніпровської виправної колонії №89, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, щодо ОСОБА_5 .

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що поведінка засудженого не є сумлінною за весь час відбування покарання, при цьому не встановлено обставин, які б свідчили що процес виправлення досяг стадії на якій відбування призначеного покарання є недоцільним.

В апеляції:

- засуджений просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та подання задовольнити, та замінити не відбуту частину покарання більш м`яким.

В обґрунтовування апеляційної скарги вказує, що за час відбування покарання в його поведінці відбулись позитивні зміни, оскільки він став на шлях виправлення, має п`ять заохочень, працевлаштований, позитивно характеризуються, приймає активну участь у заходах проведених установою.

Заслухавши засудженого, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 82 КК України передбачено, що невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно з роз`ясненнями п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці

За приписами ч. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Так, згідно матеріалів справи, ОСОБА_5 на даний час відбуває покарання за вироком Ленінського районого суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року за яким ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 та з застосуванням положень ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання 07.03.2020 року, а кінець строку припадає на 07.03.2028 року.

Згідно характеристики, в установах виконання покарань ОСОБА_5 знаходиться з 10 березня 2020 року та за період відбування покарання характеризується позитивно, має одне стягнення у 2021 році, яке погашено у встановленому законом порядку, також засуджений маж 5 заохочень у виді подяк, працевлаштований в установі виконання покарань. Крім того, засуджений бере участь у програмі Правовіа освіта, ризик вчинення повторно кримінального правопорушення визначається, як середній.

Колегія суддів звертає увагу, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку саме за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Дотримання ж засудженим порядку і умов відбування покарання в установі є обов`язком засуджених, і не може окремо дана обставина слугувати підставою для висновку про доведеність засудженим свого виправлення.

На час розгляду клопотання начальника установи про заміну покарання на більш м`яке, ОСОБА_5 , дійсно набув формальне право на застосування до нього положень ст. 82 КК України, проте такі обставини не зобов`язують суд автоматично задовольняти кожне подібне звернення особи по факту відбуття певного строку від призначеного покарання.

Рішення про заміну покарання відноситься до дискреційних повноважень суду та ухвалюється судом у кожному конкретному випадку індивідуально. При цьому є важливим дослідити у сукупності всі відомості, які характеризують особу засудженого, оскільки суд повинен переконатися в тому, що за час відбування покарання в особистості засудженого відбулися певні позитивні зміни, які свідчать, що останній дійсно став на шлях виправлення.

Колегія суддів звертає увагу, що дійсно позитивна характеристика, працевлаштування та наявність заохочень безумовно свідчать про позитивні зміни в поведінці ОСОБА_5 , однак з огляду на дані про особу засудженого, кількість попередніх судимостей, відсутність достатніх соціально-стримуючих факторів у запобіганні вчиненню нових злочинів, на переконання апеляційного суду на даній стадії ОСОБА_5 повністю не довів своє виправлення, яке б слугувало підставою для заміни покарання більш м`яким.

Згідно характеристики засудженого, останній має середній рівень ризику повторного вчинення злочину.

Звертається увага, що ОСОБА_5 судимий вісім разів, при цьому дійсно більшість попередніх судимостей є погашеними у встановленому законом порядку, однак до засудження за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2021 року, ОСОБА_5 , незадовго до цього був судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності з застосуванням насильства до потерпілих, а саме 10 січня 2019 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя та 04 серпня 2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, що у своїй сукупності свідчить про те, що ОСОБА_5 є особою схильною до протиправної поведінки та належних висновків для себе не зробив, оскільки продовжував будучи не працевлаштованим вчиняти злочини власності, з метою отримання коштів на існування, що свідчить про те, що попередження вчинення засудженим нових аналогічних злочинів на даному етапі неможливо.

Перевіривши надані матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, останні не містять належних та достатніх доказів, які вказували б на істотне виправлення засудженого, та дійсно досягнення мети покарання з огляду на дані про особу ОСОБА_5 .

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги засудженого відсутні, оскільки рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі достатньо обґрунтованих мотивів.

Керуючись, ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Новокодацького районного суду м. Дніпра від 07 серпня 2025 року, про відмову в задоволенні клопотання начальника Дніпровської виправної колонії №89, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, щодо ОСОБА_5 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4