Провадження № 1-кп/686/1943/25
24 листопада 2025 року
Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Видошня Ярмолинецького району Хмельницької області, українки, громадянки України, з середньою освітою, фізичної особи підприємця, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої
за ч.3 ст.358, ч.1 ст. 382 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , у серпні 2025 року, перебуваючи за місцем роботи, а саме у магазині «Святковий відділ», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 7А, достовірно знаючи, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, з метою незаконного набуття права на керування транспортним засобом категорії «В», вирішила підробити та використовувати посвідчення водія, і таким чином уникнути можливої адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, пов`язаних із порушенням Правил дорожнього руху України (ст. 126 КУпАП).
Реалізуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , у серпні 2025 року, перебуваючи за місцем роботи, а саме у магазині «Святковий відділ», що за адресою: м. Хмельницький, вул.Тернопільська, 7А, використовуючи мобільний додаток месенджеру «Telegram», замовила у невстановленої досудовим розслідуванням особи, посвідчення водія, вступивши таким чином з останньою в попередню злочинну змову.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою в ході досудового розслідування особою, безпосередньо виконала частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, надіславши через мобільний додаток месенджеру «Telegram» невстановленій особі свою фотокартку та свою особисту інформацію, яку необхідно було зазначити при підробленні документу.
У свою чергу, невстановлена у ході досудового розслідування особа, у достовірно невстановлений час та місці, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , виконала іншу частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документу, а саме: за допомогою друкуючого пристрою з термосублімаційним способом нанесення зображення, із використанням попередньо отриманої
від ОСОБА_5 інформації (фотокартку та особисту інформацію, яку необхідно було зазначити при підробленні документу), підробила офіційний документ - посвідчення водія серії « НОМЕР_1 », виданого ТСЦ 1841, від 30.08.2025, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає встановленому зразку.
Після цього, ОСОБА_5 , перебуваючи у відділенні №24 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 10/6Б, отримала підроблене посвідчення водія серії « НОМЕР_1 », виданого ТСЦ 1841, від 30.08.2025, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке не відповідає встановленому зразку.
Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за вказаних вище обставин, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою безпосередньо виконавши частину об`єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов`язаного із підробленням офіційного документа, шляхом надання фотокартки та особистої інформації, яку необхідно було зазначити при підробленні документу, вчинила підроблення офіційного документу посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем.
Окрім цього, обов`язковість судового рішення, згідно ст. 129 Конституції України є однією із основних засад судочинства.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно вимог ч. 2, 7 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.
Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення - протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно із ст. 30 КУпАП встановлено, що одним із адміністративних стягнень є позбавлення спеціального права, а саме: наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Також, в ст. 298 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами і організаціями, посадовими особами і громадянами.
Окрім цього, згідно ст. 291 КУпАП передбачено, що постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.1 ст.382 КК України, а саме у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.
24.11.2025 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.
За умовами цієї угоди ОСОБА_5 беззастережно визнала свою винуватість в інкримінованих їй діяннях.
Визначивши істотні обставини для даного кримінального провадження, а саме:
- щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, як обставини, що пом`якшують ОСОБА_5 покарання;
- відсутність обставин, що обтяжують покарання
та з урахуванням особи винної, сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 , а саме: - за ч.3 ст.358 КК України у виді 3 років позбавлення волі; - за ч.1 ст.382 КК України 1 року позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України, остаточне покарання визначили шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку в порядку ст.75 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_5 дала згоду на призначення їй такого узгодженого покарання.
З`ясувавши у обвинуваченої, що вона цілком розуміє :
1) що вона має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину, щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має такі права:
- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;
- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;
- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на її користь;
2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України;
3) характер кожного обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, а також переконавшись у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд, приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, адже обвинувачена свою винуватість визнала беззастережно, а умови угоди :
- не суперечать вимогам закону (дії обвинуваченої кваліфіковано за ч.3 ст.358, ч.1 ст.382 КК України, дані кримінальні правопорушення є нетяжкими злочинами, і у відповідності з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена; обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень);
- відповідають інтересам суспільства,
- не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб,
- наявні фактичні підстави для визнання винуватості (в судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях).
Процесуальні витрати (документально підтверджені витрати на залучення експерта) становлять 1337 грн. 10 коп. і у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.
Керуючись ст.ст. 468 475, 314, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Укладену 24 листопада 2025 року між прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити.
ОСОБА_5 визнати винною у пред`явленому обвинувачені за ч.3 ст.358, ч.1 ст.382 КК України та призначити їй покарання:
- за ч.3 ст.358 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.382 КК України у виді 1 року позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно визначити покарання у виді 3 (три) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України від відбування цього покарання її звільнити з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.
На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1337 грн. 10 коп. документально підтверджених витрат на залучення експерта.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку суду негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: