Справа № 308/6097/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального

провадження:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження № 0000060 в внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 08 квітня 2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродже неця с. Солідарне, Білокуракинського району, Луганської області, громадянин України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.111-2 КК України;

встановив:

24 лютого 2022 року Російською Федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, у зв`язку із чим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України під тимчасовою окупацією з 05.03.2022 перебуває с. Солідарне яке входить до Лозно-Олександрівської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області, та на території якої терористичною організацією «ЛНР» створено незаконні органи влади.

З метою відсічі військовій агресії Російської Федерації 24.02.2022 Указами Президента України у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України.

Починаючи з 05.03.2022 територія с. Солідарне та всієї Лозно-Олександрівської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області, тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора Російської федерації (далі за текстом - зф держави-агресора РФ).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», територія всієї Лозно-Олександрівської селищної територіальної громади Сватівського району Луганської області

(в т. ч. с. Солідарне) внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), з 05.03.2022 та на час повідомлення про підозру перебуває у перебуває в окупації.

Окрім цього, починаючи з 2014 року, збройні сили держави-агресора російської федерації розпочали бойові дії на території України та окупували Автономну Республіку Крим, а також частину територій Донецької та Луганської областей України.

Таким чином, на частині території Луганської області захоплення органів державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств розпочалося ще з 2014 року, а окуповану військовим шляхом територію фактично контролювала терористична організація «Луганська Народна Республіка».

Після остаточної військової окупації частини населених пунктів Сватівського району Луганської області у лютому-березні 2022 року, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Відповідно до Розпорядження Ради Міністрів Луганської Народної Республіки від 05.05.2015 № 02-05/106/15 було прийнято рішення про створення Державного унітарного підприємства Луганської Народної Республіки 4 «Луганська залізниця» (мовою оригіналу «Государственное унитарное предприятие Луганской Народной Республики «Луганская железная дорога»). Зазначене підприємство було створене на матеріально-технічній базі існуючої на території Луганської області та незаконно захопленої представниками воєнізованих формувань Регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Сватівського району Луганської області представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення здійснили захоплення органів державної влади, місцевого самоврядування, державних та комунальних підприємств, серед яких станція «Солідарний» виробнично-технологічного підрозділу «Станція Попасна» виробничого підрозділу «Служба роботи станцій» Регіональної філії Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Маючи на меті утвердження окупаційної влади та налагодження економічної діяльності за рахунок незаконно захопленої матеріально-технічної бази підприємств керівник окупаційної адміністрації ОСОБА_7 видав «Протокольні доручення Уряду Луганської народної республіки, надані на засіданні 19 липня 2022 года» № 01-02/3975/22 від 19.07.2022 (мовою оригіналу - «Протокольные поручения Правительства Луганской Народной Республики, данные на заседании 19 июля 2022 года»).

Згідно п. 2 зазначених Протокольних доручень № 01-02/3975/22 від 19.07.2022 керівникам виконавчих органів державної влади ЛНР, керівництво діяльністю яких здійснює Уряд ЛНР, доручено забезпечити проведення інвентаризації майна заново створених державних унітарних підприємств, державних установ.

Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб російської федерації № Ю39965-25-5145059 до складу ДУП ЛНР «Луганська залізниця» входить Відокремлений підрозділ станція «Луганськ» ДУП ЛНР «Луганська залізниця» (мовою оригіналу - «Обособленное подразделение станция «Луганск» Государственного унитарного предприятия Луганской народной республики "Луганская железная дорога"), що згідно Виписки розташований за адресою: 291019, лнр, м. Луганськ, вул. Кірова, буд. 52 «Б».

Громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше ніж 12.05.2022, перебуваючи на території с. Солідарне Сватівського району Луганської області, яке з 05.03.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді начальника станції «Солідарний» виробничо-технологічного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», маючи відповідну освіту, фахові знання, управлінські навички та досвід роботи на посаді керівника станції більше, ніж 20 років, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, а також розуміючи факт захоплення с. Солідарне, Сватівського району, Луганської області збройними силами російської федерації та лнр, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію та те, що Україна є унітарною державою, а її територія в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою, будучи обізнаним про те, що територія

с. Солідарне, Сватівського району, Луганської області є невід`ємною складовою частиною України, ОСОБА_6 виконуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади російської федерації, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Луганської області системи органів державної влади, створеної окупаційною владою, керуючись раніше виниклим мотивом, почав надавати допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора (пособництво), що діяла на окупованій частині Луганської області.

Так ОСОБА_6 не пізніше ніж 12.05.2022 прийняв пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно зайняв посаду начальника станції «Солідарний» відокремленого підрозділу «Станція Луганськ» ДУП ЛНР «Луганська залізниця» (мовою оригіналу «начальник станции «Солидарный» Обособленного подразделения Станция Луганск Государственного унитарного предприятия Луганской Народной Республики «Луганская железная дорога»).

У період з 12.05.2022 по теперішній час, ОСОБА_6 перебуваючи на посаді начальника станції «Солідарний» відокремленого підрозділу «Станція Луганськ» ДУП ЛНР «Луганська залізниця», усвідомлюючи, що згідно наказу АТ «Укрзалізниця» № 90/Н-ос від 13.04.2022 з ним було призупинено дію трудового договору, ОСОБА_6 не припинив діяльність підпорядкованого йому підрозділу та забезпечив функціонування станції «Солідарний», надаючи допомогу окупаційній адміністрації держави-агресора (пособництво), що діє на окупованій частині Луганської області.

У той же час, діючи з метою завдання шкоди Україні, не пізніше 28.06.2022 ОСОБА_6 підтримав та реалізував рішення окупаційної адміністрації держави-агресора, а також передав представникам окупаційної адміністрації держави-агресора матеріальні цінності та інші активи.

Зокрема, ОСОБА_6 діючи на підставі «Протокольних доручень Уряду Луганської народної республіки, наданих на засіданні 19 липня 2022 года» № 01-02/3975/22 від 19.07.2022 (мовою оригіналу «Протокольные поручения Правительства Луганской Народной Республики, данные на заседании 19 июля 2022 года») провів інвентаризацію майна, яке перебувало на балансі станції «Солідарний» виробничо-технологічного підрозділу «Станція Попасна» регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця».

За результатами проведеної інвентаризації та опису наявного майна, ОСОБА_6 разом з членами комісії з інвентаризації склав відповідні Акти інвентаризації об`єктів державного майна, які пропонуються до закріплення, що раніше знаходились на території, непідконтрольній виконавчим органам державної влади Луганської народної республіки Державне унітарне підприємство луганської народної республіки «Луганська залізниця» від 28.06.2022 року та від 04 серпня 2022 року (мовою оригіналу «Акт инвентаризации объектов государственного имущества, которые предлагаются к закреплению, ранее находившегося на территории, неподконтрольной исполнительным органам государственной власти ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ ГОСУДАРСТВЕННОЕ УНИТАРНОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ «ЛУГАНСКАЯ ЖЕЛЕЗНАЯ ДОРОГА »).

Також дії ОСОБА_6 , який діяв за вказівками керівництва ДУП ЛНР «Луганська залізниця» та в інтересах окупаційної влади, сприяли подоланню опору місцевого населення по відношенню до окупаційної влади, утвердженню окупаційної адміністрації та завоювання прихильності місцевих мешканців, формуванню у останніх негативної думки про українську владу, тобто таким чином ОСОБА_6 підтримав рішення та дії держави-агресора та окупаційної адміністрації та з метою завдання шкоди Україні добровільно підготував і передав матеріальні ресурси та інші активи представникам держави-агресора, збройним формуванням та окупаційній адміністраціїдержави-агресора.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме: а саме пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025 року у справі №308/5381/25 надано дозвіл про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000060 від 08.04.2025 року, стосовно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.09.2025 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000060 від 08.04.2025 року, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи обізнаним, що відносно нього розпочато кримінальне провадження, що його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обвинувальний акт відносно нього перебуває на розгляді в суді, в судові засідання неодноразово не з`являвся.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим вона викликалася в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Так, повістки про виклик на кожне судове засідання були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду, текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що він мав підстави усвідомлювати, що відносно нього розпочато кримінальне провадження. Обвинувачений мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надавались його захиснику.

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_6 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги починаючи зі стадії досудового розслідування даного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме приймала участь у дослідженні доказів, виступала у судових дебатах. Захисник була ознайомлена із матеріалами кримінального провадження, що підтверджується відповідною розпискою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Під час судових дебатів прокурор вказала, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення були всебічно досліджені органом досудового розслідування, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України повністю підтверджується належними та допустимими доказами. Прокурор просила визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк одинадцять років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк 11 (одинадцять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 під час судових дебатів просила виправдати обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки на її переконання прокурором не доведено, що інкриміновані обвинуваченому дії були вчинені добровільно і не мав місце примус.

Не зважаючи на доводи захисника, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- витягом з ЄРДР № 0000060 від 08.04.2025 року;

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 08.04.2025;

- постановою про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 09.04.2025 року;

- постановою про визначення групи прокурорів 08.04.2025 ;

- постановою про визначення групи прокурорів 18.09.2024 ;

- постановою про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 20.09.2024;

- постановою про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 12.09.2024;

- постановою про передачу матеріалів досудового розслідування за підслідністю від 06.08.2024;

- постановою про призначення групи слідчих від 21.08.2024;

- постановою про визначення групи прокурорів 16.08.2024 ;

- витягом з ЄРДР № 0000087 від 11.06.2024;

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 11.06.2024;

- постановою про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 12.06.2024;

- постановою про призначення групи слідчих від 14.02.2023;

- постановою про призначення групи прокурорів від 16.02.2023;

- постановою про внесення змін до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні від 09.03.2023;

- постановою про внесення змін до складу групи прокурорів уу кримінальному провадженні від 10.05.2023;

- постановою про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 22.08.2023;

- постановою про створення групи слідчих для здійснення досудового розслідування від 06.09.2023;

- постановою про призначення групи прокурорів від 30.08.2023;

- повідомленням про кримінальне правопорушення № 5/7-1813 від 02.02.2023;

- дорученням у порядку ст. 40,41 КПК України № 58/6/2349 від 12.06.2024;

- відповіддю на доручення №78/3/5/7-1895 від 17.08.2024 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях відповідно до якої встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 на час надання відповіді перебуває на тимчасово окупованій території с.м.т. Троїцьке Луганської області, добровільно зайняла посаду начальника станції Лантратівка Відокремленого підрозділу Станція Луганська ДУП лнр «Луганська залізниця» на якій на час гадання відповіді виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції. На вказаній посаді забезпечує організацію роботи станції станції Лантратівка Відокремленого підрозділу Станція Луганська ДУП лнр «Луганська залізниця» та взаємодію суміжних відокремлених підрозділів ДУП з виконання пасажирської, вантажної та поїзної роботи, забезпечую безпеку вантажів та рухомого складу. Безпосередньо підпорядковується начальнику Відокремленого підрозділу Станція Луганськ ДУП лнр «Луганська залізниця» ОСОБА_10 ;

- «Уставом государственного унітарного предприятия лнр «Луганская железная дорога»;

- «свидетельством о гусударственной регистрации юридического лица государственного унітарного предприятия лнр «Луганская железная дорога» та іншими письмовими доказами які вказують на створення та існування та функціонування на окупованій території України унітарного предприятия лнр «Луганская железная дорога»;

- дорученням у порядку ст. 40,41 КПК України № 58/6/4708 від 14.12.2023;

- відповіддю на доручення № 5/7-11046 від 14.12.2023 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях, відповідно до якої, згідно з отриманими копіями Актів інвентаризації об`єктів державного майна, яке пропонується до закріплення, що раніше знаходилось на території непідконтрольної виконавчим органам державної влади лнр Державне унітарне підприємство лнр «Луганська залізниця», затверджених 04.08.2022 в.о. директора ДУП лнр «Луганська залізниця» ОСОБА_11 , громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з травня 2022 року добровільно погодився на зайняття посади начальника станції Солідарний Відокремленого підрозділу Станція Луганськ ДУП лнр «Луганська залізниця», у вересні 2022 року передав збройним формуванням держави-агресора матеріальні ресурси регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця» загальною вартістю 54 638,64 грн. (всього 34 об`єкта).

- дорученням у порядку ст. 40,41 КПК України № 58/6/4715 від 15.12.2023;

- відповіддю на доручення № 78/3/5/7-593 від 30.05.2024 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях;

відповіддю на доручення № 78/3/5/7-2357 від 20.02.2024 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях;

- дорученням у порядку ст. 40,41 КПК України № 58/6/2349 від 12.06.2024;

- протоколом огляду від 17.01.2025, складений слідчим 1-го відділення СВ УСБ України в Закарпатській області капітаном юстиції ОСОБА_12 , відповідно до якого об`єктом огляду є Інтернет сайт «Федеральная налоговая служба россии» за наступним посиланням: https://www.nalog.gov.ru/rn77/. З метою перегляду вищевказаної соціальної мережі, використовуючи Інтернет - браузер « ОСОБА_13 », що має функцію « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за електронною адресою посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 у полі пошуку головного меню «Google» введено критерій пошуку у вигляді запису: «федеральная налоговая служба россии». В подальшому було здійснено перехід на адресу першого посилання з заголовком «Федеральная налоговая служба» за електронною адресою: «https://nalog.gov.ru». В процесі подальшого огляду сайту «Федеральная налоговая служба» було здійснено перехід на вкладку з заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_5 », далі було відкрито нова вкладка за електронною адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_6 ». B подальшому було вибрано в розділі «Сведения из рестров» підрозділ «Предоставление сведений из ЕГРЮЛ/ЕГРИП в электронном виде» та здійснено перехід на вказане посилання після чого відкрилась нова вкладка за електронною адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_7 ». Перейшовши за вище вказаним посиланням, виявлено головну сторінку сайту «Предоставление сведений из ЕГРЮЛ/УГРИП в электронном виде». В процесі подальшого огляду у панелі навігації з назвою «Поисковый запрос», введено наступний ідентифікатор «Луганска железная дорога» та подано команду пошуку «Найти». За результатами здійснення пошуку на першому місці серед результатів знайдено наступну інформацію (мовою оригіналу): ГОСУДАРСТВЕННОЕ УНИТАРНОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ «ЛУГАНСКАЯ ЖЕЛЕЗНАЯ ДОРОГА»: Луганская Народная Республика, ОГРН: 703, Дата присвоения ОГРН: 29.11.2022, ИНН: , КПП: 940201001, ПРЕДСЕДАТЕЛЬ ЛИКВИДАЦИОННОЙ КОМИССИИ: ОСОБА_14 , Сведения о номерах юридического лица на день принятия в Российскую Федерацию: регистрационный номер: 61123064. В ході огляду виписки з офіційного сайту податкової служби держави-агресора рф, встановлено, що «ГОСУДАРСТВЕННОЕ УНИТАРНОЕ ПРЕДПРИЯТИЕ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ «ЛУГАНСКАЯ ЖЕЛЕЗНАЯ ДОРОГА»» наразі знаходиться в процесі ліквідації, а керівником ліквідаційної комісії вказаної юридичної особи є ОСОБА_15 . При цьому юридичною особою, яка виступає від імені засновника є (мовою оригіналу): «МИНИСТЕРСТВО ИНФРАСТРУКТУРЫ И ТРАНСПОРТА ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ». Окрім того, в розділі «Сведения о филиалах и представительствах», у п. 16 наявна інформація про відокремлений підрозділ - «ОБОСОБЛЕННОЕ ПОДРАЗДЕЛЕНИЕ СТАНЦИЯ КОММУНАРСК ГОСУДАРСТВЕННОГО УНИТАРНОГО ПРЕДПРИЯТИЯ ЛУГАНСКОЙ НАРОДНОЙ РЕСПУБЛИКИ «ЛУГАНСКАЯ ЖЕЛЕЗНАЯ ДОРОГА» в якому згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 зайняв посаду начальника станції Солідарнийа. До протоколу огляду долучено виписку із офіційного сайту «Федеральная налоговая служба России»;

- відповіддю на доручення № 78/3/5/7-204 від 04.01.2024 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях, відповідно до якої, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Солідарне Білоукраїнського району Луганської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Білоукраїнським РВ УМВСУ у Луганській області 06.06.2008. У лютому 2022 року залишився на окупованій території Луганської області. У травні 2022 року добровільно зайняв посаду начальника посади начальника станції Солідарний Відокремленого підрозділу Станція Луганськ ДУП лнр «Луганська залізниця». До відповіді на доручення надано відповідні додатки на підтвердження інформації у ньому викладених.

- відповіддю на доручення № 78/3/5/7-5217 від 09.12.2024 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях;

- відповіддю на доручення № 78/3/5/7-1835 від 06.02.2025 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях;

- відповіддю на доручення № 78/3/5/7-1717 від 04.02.2025 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях, яке за змістом та по суті є ідентичним до відповіддю на доручення № 78/3/5/7-204 від 04.01.2024 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях ;

- дорученням у порядку ст. 40,41 КПК України № 58/6/1127 від 13.03.2025;

- відповіддю на доручення № 78/3/5/7-247 від 17.03.2025 від УСБУ в Донецькій та Луганській областях, відповідно до якого ОСОБА_6 отримав громадянство РФ ( ІПН 79, СНІП 219-371-09871);

- постановою про оголошення розшуку підозрюваного від 09.04.2025;

- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025;

- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025;

- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025;

- дорученням у порядку ст. 40,41 КПК України № 58/6/1519 від 09.04.2025;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2025 року за участі свідка ОСОБА_16 із фото таблицею, довідкою та компакт-диском з відеозаписом проведення процесуальної дії та стенограмою слідчої дії, з якого вбачається, що із свідком ОСОБА_16 було проведено впізнання за 4 фотознімками. Свідок повідомила, що на фотозображенні № 3 впізнає ОСОБА_6 , як особисто знайому їй особу за сукупністю рис обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.05.2024 року за участі свідка ОСОБА_17 із фото таблицею, довідкою та компакт-диском з відеозаписом проведення процесуальної дії та стенограмою слідчої дії, з якого вбачається, що із свідком ОСОБА_17 було проведено впізнання за 4 фотознімками. Свідок повідомила, що на фотозображенні № 3 впізнає ОСОБА_6 , як особисто знайому йому особу за сукупністю рис обличчя;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.07.2024 року за участі свідка ОСОБА_18 із фото таблицею, довідкою та компакт-диском з відеозаписом проведення процесуальної дії та стенограмою слідчої дії, з якого вбачається, що із свідком ОСОБА_18 , було проведено впізнання за 4 фотознімками. Свідок повідомив, що на фотозображенні № 3 впізнає ОСОБА_6 , як особисто знайому йому особу за сукупністю рис обличчя;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відео фіксації та були досліджені у судовому засіданні, згідно якого остання повідомила, що вона у травні 2022 року виїхала з окупованої території, проживала в м. Новомосковську, мала свою перукарню на площі Привокзальній. Зазначила, що особисто знайома з гр.. ОСОБА_6 , який до березня 2022 року займав посаду начальника станції Солідарний, добровільно погодився зайняти цю посаду. Організовував роботу станції та перевезення через неї. Їй відомо, що ОСОБА_19 організував протягом 2022-2024 років безперебійний транзит через Станцію Солідарне військової техніки та особового складу російських окупаційних військ, крім того здійснював організацію вивозу через станцію кам`яного вугілля, руди. Зазначила, що може охарактеризувати його як проросійські налаштовану людину, який завжди підтримував РФ та збройну агресію проти України та здійснював пособництво окупаційній адміністрації. Про тиск на ОСОБА_6 з боку окупаційної влади їй не відомо.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відео фіксації та були досліджені у судовому засіданні, згідно якого останній повідомив, що на данй час проживає в м. Дніпро. У період 2020-2021 року перебував на посаді начальника юридичного відділу юридичної служби Донецької залізниці тому йому по роботі доводилось спілкуватись з особами які зараз працюють в ДУП лнр «Луганська залізниця». ОСОБА_6 знає як начальника станції Солідарне, який добровільно перейшов на бік окупаційної влади та зайняв вказану посаду, сприяє окупаційній владі РФ. Здійснював вивіз через станцію зерна, пшениці. Організовував транзит через станцію військової техніки та особового складу російських окупаційних військ. Крім іншого у липні-серпні 20222 року провів інвентаризацію нерухомого майна станції Солідарний та передав йог на баланс т.з.в ДУП лнр.. Може охарактеризувати його, як людину з проросійськими поглядами, який підтримує збройну агресію проти України та займається пособництвом країні агресору. Про випадки тиску на ОСОБА_6 , йому не відомо.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , хід та результати якого зафіксовані за допомогою відео фіксації та були досліджені у судовому засіданні, згідно якого останній повідомив, що він у травні 2022 року виїхав з окупованої території і зараз живе у м. Новомосковськ. До виїзду працював на посаді акумуляторника 4 розряду структурного підрозділу Сватівське моторно-вагонне депо. Особисто знає ОСОБА_20 , який мешкає в с. Солідарне, знає, що він добровільно погодився зайняти посаду начальника станції Солідарний «Луганської залізниці». Він організовує роботу станції та забезпечує перевезення. Здійснював вивіз через станцію зерна, пшениці. Організовував транзит через станцію військової техніки та особового складу російських окупаційних військ. Крім іншого у липні-серпні 20222 року провів інвентаризацію нерухомого майна станції Солідарний та передав йог на баланс т.з.в ДУП лнр.. Про випадки тиску на ОСОБА_6 , йому не відомо.

- повідомленням Центральної виборчої комісії України від 30.10.2024 за « 21-24-2842 відповідно до якої ОСОБА_6 на виборах 2019 року та 2020-2021 років не реєструвався кандидатом в народні депутати та не обирався народним депутатом;

- інформацією Управління ДМС у Луганській області, відповідно до якої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 документована паспортом громадянина України зразка 1994 року , інформація щодо документування паспортом громадянина України для виїзду за кордон відсутня. З клопотанням про вихід з громадянства України не звертався;

- інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.02.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 є власником земельної ділянки :10:002:0014 в с. Солідарне, Сватівського району, Луганської області;

- згідно інформації Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Донецькій, Луганській областях, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 06.01.2025 року згідно даних Єдиного державного реєстру ТЗ, станом на 06.01.2025 року за громадянином ОСОБА_6 зареєстровано автомобіль ВАЗ21083 д.н.з. НОМЕР_3 :

- із вимоги про судимість ОСОБА_6 раніше не судимий;

- із довідки № 58/6/64 від 07.01.2025 року КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» видно, що ОСОБА_6 на обліку у лікарів психіатра/нарколога не перебуває;

- із довідки Центру обробки спеціальної інформації ДПС України за № 58/6-2/58/6-17 від 13.03.2025 вбачається, що ОСОБА_6 не перетинав Державний кордон України тта лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями в період з 01.01.2022 по 25.03.2025:

Таким чином, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_6 є громадянином України.

Крім цього, з досліджених доказів вбачається, що у ході проведення слідчих (розшукових) дій фактів звернення ОСОБА_6 до правоохоронних органів Луганської та Донецької областей із заявами про вчинення неправомірних дій щодо нього з боку представників збройних сил РФ, ФСБ, окупаційної влади держави-агресора, а також фактів визнання потерпілою у кримінальних провадженнях, пов`язаних із збройною агресією РФ проти у країни, не встановлено.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст.87-89 КПК України судом не встановлено, оскільки всі докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, та судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.

Дослідивши і перевіривши в ході судового розгляду протоколи допиту свідків, хід і результати допиту яких фіксувалися за допомогою технічних засобів відеофіксації, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 615 КПК України, які є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що такі можуть бути використані як докази, є конкретними та узгоджуються із сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 111-2 КК України визначено відповідальність за вчинення умисних дій, які спрямовані на допомогу державі - агресору (пособництво) збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Об`єктивна сторона цього злочину виражена у формі дій: 1) реалізація чи підтримка рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора з метою завдати шкоди Україні; 2) добровільний збір, підготовка та/або передача матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдати шкоди Україні.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

За змістом статей 132-133 Конституції України, територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території; до складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано-Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь.

Суб`єкт правопорушення за ч. 1 ст.111-2КК України - загальний, тобто громадянин України, іноземець чи особа без громадянства, за винятком громадян держави-агресора.

За суб`єктивною стороною це кримінальне правопорушення може бути вчинене у формі прямого чи непрямого умислу. Кримінальне правопорушення вчиняється з метою завдати шкоди Україні.

Таким чином, зазначені належні й допустимі докази є достатніми для висновку суду про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведена повністю, а її дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 111-2 КК України, як пособництво державі-агресору, тобто вчинення умисних дій, які спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, окупаційної адміністрації держави-агресора.

З огляду на вік обвинуваченого, очевидно, що останній усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, такі у їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, такими, що узгоджуються між собою, та доведена поза розумним сумнівом.

Ухвалюючи вирок, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України, а саме, вчинення умисних дій, які спрямовані на допомогу державі - агресору (пособництво) збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора та шляхом добровільної підготовки та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора .

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено.

Обставини, що обтяжую покарання, згідно ст.67 КК України, відсутні.

Також при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, вчиненим умисно, в період дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, інформація щодо перебування у лікарів нарколога та психіатра відсутня.

Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.111-2 КК України, у виді позбавлення волі, в органах державної влади та місцевого самоврядування, та у відповідності до ч.2 ст. 59 КК України з конфіскацією всього належного йому майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження нових злочинів, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання у виді конфіскації майна, суд враховує положення ч. 2 ст. 59 КК України, відповідно до яких конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Зважаючи на те, що ОСОБА_6 вчинив злочин проти основ національної безпеки України і санкція ч.1 ст.111-2 КК України безальтернативно передбачає конфіскацію майна, суд вважає за необхідне призначення додаткового покарання у виді конфіскації усього належного їй на праві приватної власності майна.

Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи наведене, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025 року (справа №308/5381/25), а саме на земельну ділянку яка знаходиться в с. Солідарне, Сватівського р-ну, Луганської обл., із кадастровим номером :10:002:0014 та автомобіль марки ВАЗ 21083, номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , слід залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.03.2025 року (справа №308/5381/25), відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 373-374, 395 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 111-1 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111-2 КК України.

Призначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 11 (одинадцять) років з позбавленням права обіймати посади, обіймати посади в державних органах, органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 11 (одинадцять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Строк відбування основного покарання рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком суду законної сили.

Строк додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господаських функцій в органах влади, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форми власності обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Обраний ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.04.2025 року (справа №308/5381/25), відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, якщо не було подано апеляційної скарги.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до статті 376 КПК України роз`яснюється обвинуваченому, захиснику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Інформацію про ухвалений вирок опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1

Виготовлено з АСДС

Суддя ОСОБА_1