Справа №: 398/5052/25
провадження №: 1-кп/398/432/25
ВИРОК

Іменем України

"20" жовтня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000982 від 03.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Приютівка Олександрійського району, Кіровоградської області, громадянина України, українця, який має професійну освіту, не одруженого, на своєму утриманні не має малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2025 року, в період часу з 16:00 по 18:00 годину, ОСОБА_6 , знаходився на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 , яке належить на праві власності ОСОБА_4 , де проводив ремонтні роботи у дворі.

Перебуваючи у вказаному місці, у період дії на території України воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи прямий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, впевнившись у тому, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами та власником домоволодіння і мають таємний характер, ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу через відчинені вхідні двері проник до приміщення б. АДРЕСА_2 , де, знаходячись в кімнаті, з полиці комоду, таємно викрав майно, належне ОСОБА_4 , а саме: золотий ланцюжок 585 проби вагою 18 грам вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 1577 від 26.06.2025 становить 50556,96 гривень та золотий хрестик 585 проби вагою 3 грама, вартість якого, відповідно до висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 1577 від 26.06.2025 становить 8486,61 гривень.

У подальшому, ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 59043 гривень 57 копійок.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим по пред`явленому обвинуваченню за ч.4 ст.185 КК України в повному обсязі, погодився із обставинами, викладеними в обвинувальному акті та зібраними у справі доказами, у скоєному щиросердечно розкаявся. Суду пояснив, що в травні 2025 року виконував роботи по встановленню бордюрів біля домоволодіння потерпілого. 25.05.2025 року потерпілий запросив його і ще одного хлопця попити пиво після роботи. Вони посиділи, після чого потерпілий пішов відпочивати, а ланцюжок з хрестиком зняв та поклав на тумбочку. Він викрав цей ланцюжок з хрестиком, вийшов у двір та викликав таксі. На таксі поїхав до ломбарду та здав частину ланцюжка за 20000 грн. Іншу частину ланцюжка з хрестиком зберігав в кармані джинсів і десь загубив. Отримані гроші витратив на власні потребу. До вчиненого ставиться негативно, розкаюється, вибачився за свою протиправну поведінку перед потерпілим, просить призначити покарання з випробуванням.

Потерпілий та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Підтримують запропоновану прокурором міру покарання.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, приймаючи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_6 не оспорює фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд за згодою всіх учасників судового розгляду в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали, що характеризують обвинуваченого, суд прийшов до переконання, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_6 вчинив умисний закінчений тяжкий злочин.

Як особа ОСОБА_6 не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання орган місцевого самоврядування компрометуючими матеріалами не володіє, на обліку в закладах з надання психіатричної допомоги не перебуває, з 2013 рокуперебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів в наслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, осудний, офіційно не працевлаштований, але займається суспільно корисною працею, працює неофіційно різноробочим на будівництві.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин визначених ч.1 ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих покарання обставин, особи обвинуваченого, позиції потерпілої особи, яка на суворому покаранні обвинуваченого не наполягає, досудової доповіді, згідно якої орган пробації вважає можливе виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі, та за доцільне покласти на ОСОБА_6 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин», суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Особливої частини КК України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, оскільки на думку суду виправлення і перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, а покладені судом обов`язки будуть гарантувати запобігання вчинення обвинуваченим інших злочинів, заходи контролю стимулюватимуть його виправлення.

Підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Майнова шкода потерпілому ОСОБА_4 не відшкодована.

Потерпілим заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.127 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні (ч. 2 ст.127 КПК України).

Згідно з положеннями ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

При цьому, суд керується відповідними нормами цивільного законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч.1 ст.129 КПК України).

Потерпілий ОСОБА_4 заявив цивільний позов про стягнення з обвинуваченого спричиненої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в розмірі 59 043,57 грн., моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн., та 12000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Обвинувачений цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 визнав частково, 59 043,57 грн. матеріальної шкоди, 1000 грн. моральної шкоди та 12000 грн. витрат на правничу допомогу. В іншій частині заявлених вимог просить відмовити.

Так, згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч.2 ст.1192 ЦК України).

Дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються цивільні позови, з`ясувавши характер і розмір матеріальної шкоди, враховуючи те, що під час судового розгляду кримінального провадження було доведено протиправні винні дії обвинуваченого, наслідки цих дій у вигляді завданої шкоди потерпілій особі та причинно-наслідковий зв`язок між такими діями та наслідками, те, що обвинувачений добровільно завдану шкоду не відшкодував, визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями в повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди в заявленому потерпілим розмірі - 59 043,57 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог потерпілого про стягнення з обвинуваченого спричиненої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 30 000,00 грн., та 12000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з вимогами ч.3 ст.23 ЦК України та у відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, фізична особа, яка зазнала душевних страждань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодження здоров`я, у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів , у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у зв`язку з приниженням честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи, має право на відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, керуючись ст.1167 ЦК України, п.5, п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.95 N4, з урахуванням характеру та ступеню моральних страждань, що виразилися у душевних переживаннях, яких зазнав потерпілий ОСОБА_4 , викликаних викраденням цінних для потерпілого речей, що стало додатковою психотравмуючою проблемою для нього та спричинила психоемоційний стрес, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд робить висновки, що за сукупністю встановлених обставин підтверджена проблематизація життя потерпілого після вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Обвинувачений визнав позов в цій частині частково, в розмірі 1000 грн.

Отже беручи до уваги характер протиправних дій обвинуваченого, його поведінку після скоєння злочину, суд визначає розмір компенсації за завдані страждання (моральну шкоду) ОСОБА_4 меншою, ніж оцінив потерпілий, та встановлює на вимогах розумності та справедливості у розмірі 5 000 грн.

Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких зокрема відносяться витрати на правову допомогу (п.1 ч.1 ст.118, ст.120 КПК України).

Так на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 12000 грн. суду надано квитанцію №5 від 30.06.2025 року (а.с.35).

Обвинувачений у цій частині позовні вимоги визнав.

Враховуючи викладене, суд вважає цивільний позов потерпілого в частині стягнення понесених витрат на правову допомогу у розмірі 12000 грн. таким, що підлягає задоволенню.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового розгляду справи не застосовувалися.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат на підставі ст.124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/112-25/8202-Д від 13.06.2025 року у розмірі 3565,60 грн. (а.с.64);

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та у відповідності до п.п.2, 4 ч.3 ст.76 КК України, додатково покласти обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Попередження вживання психоактивних речовин».

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 3565,60 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - 59 043,57 грн., у відшкодування моральної шкоди - 5 000,00 грн., та 12000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а загалом 76 043,57 грн. (сімдесят шість тисяч сорок три гривні 57 копійок).

Речові докази по кримінальному провадженню:DVD-R диск з відеозаписом із камер відеоспостереження з приміщення ломбарду ПТ «ПП ЕРА-ДОН» розташованого за адресою: м. Олександрія, пр. Соборний, 98 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1