490/345/23 22.10.2025
н/п 1-кс/490/4169/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у межах кримінального провадження внесеного 03.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000278, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 358 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що 19.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна, у власності підозрюваного ОСОБА_5 є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на необхідність забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову, а також задля недопущення його подальшої реалізації третім особам, слідчий просить про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Також слідчий просив, у зв`язку з наявною загрозою реалізації вказаного майна, клопотання розглянути без виклику підозрюваного ОСОБА_5 , у володінні якої знаходиться зазначене вище майно, а також її захисників.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

З урахуванням викладеного, наявні підстави для розгляду клопотання про накладення арешту на майно без повідомлення підозрюваного, що не позбавляє вказаних осіб в подальшому на звернення до суду з відповідними клопотаннями в разі задоволення клопотання про накладення арешту на нерухоме майно.

Вивчивши доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено з матеріалів клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч. 1 ст. 366 КК України, за наступних обставин.

Так, 11.07.2016 між Миколаївською обласною державною адміністрацією, згідно з рішенням Миколаївської обласної ради від 10.06.2016 № 10 та ОСОБА_5 , укладено контракт, відповідно до якого на останнього покладено права та обов`язки, які останньому були достовірно відомі. З урахуванням зазначеної посади, ОСОБА_5 відповідно до положень ч. 3 ст. 18, примітки 1 до ст. 364 КК України був службовою особою.

У подальшому, 14.11.2018 між РЛП «Тилігульський» в особі виконуючого обов`язки директора ОСОБА_5 , що діє на підставі Положення (далі - Замовник) та Фізична особа-підприємець « ОСОБА_6 » (індивідуальний податковий номер ), що діє на підставі запису Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.12.2013 № 0063315 (далі Виконавець; ФОП « ОСОБА_6 ») укладено та підписано договір № 14/11 про надання науково-технічних послуг, (далі Договір № 14/11), з відповідними додатками, на загальну суму 254 800,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується надати послуги з природоохоронного заходу «Розроблення проекту організації території РЛП «Тилігульський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів», а Замовник - прийняти і оплатити ці послуги (код за ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 90710000-7 Екологічний менеджмент).

Відповідно до другого етапу пункту 6 Технічного завдання, Виконавець готує попередній варіант Проекту організації території з відповідними картографічними та іншими матеріалами, який надсилається для розгляду та надання пропозицій у встановлений строк заінтересованим сторонам. Доопрацьований Проект організації території розглядається на науковій нараді парку, погоджується і подається Управлінню екології та природних ресурсів Миколаївської облдержадміністрації для підготовки проекту рішення Миколаївської обласної ради щодо затвердження Проекту організації території.

Зазначені та інші умови Договору № 14/11 на надання послуги з природоохоронного заходу «Розроблення проекту організації території РЛП «Тилігульський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів», та додатки до нього, були достовірно відомі ОСОБА_5 .

Водночас, у листопаді 2018 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на розтрату бюджетних коштів в інтересах третіх осіб, з метою збільшення їх доходів, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою, достовірно знаючи, що роботи, визначені Договором № 14/11 не виконані, будучи обізнаним про фактичний обсяг виконаних робіт, в невстановленому місці, більш точної дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 30.11.2018, підписав акт № 1 приймання-передачі послуг, в якому містяться недостовірні відомості, відповідно до якого Виконавець надав в повному обсязі послуги за І етап договору щодо виконання природоохоронного заходу «Розроблення проекту організації території РЛП «Тилігульський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів», а Замовник не має претензій до якості послуг, на загальну суму 178 360 грн, тим самим надав зазначеному документу юридичного значення.

Крім того, у грудні 2018 року ОСОБА_5 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на розтрату бюджетних коштів в інтересах третіх осіб, з метою збільшення їх доходів, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою, достовірно знаючи, що роботи, визначені Договором № 14/11 не виконані, будучи обізнаним про фактичний обсяг виконаних робіт, в невстановленому місці, більш точної дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 14.12.2018, підписав акт № 2 приймання-передачі послуг, в якому містяться недостовірні відомості, відповідно до якого Виконавець надав в повному обсязі послуги за ІІ етап договору щодо виконання природоохоронного заходу «Розроблення проекту організації території РЛП «Тилігульський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів», а Замовник не має претензій до якості послуг, на загальну суму 76 440 грн., тим самим надав зазначеному документу юридичного значення.

З метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на розтрату грошових коштів РЛП «Тилігульський», ОСОБА_5 шляхом зловживання своїм службовим становищем в інтересах третіх осіб, діючи за попередньою змовою, з метою збільшення їх доходів, у грудні 2018 року, більш точної дати та місця в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 21.12.2018 та 26.12.2018 ОСОБА_5 підписав платіжні доручення № 241, № 257 та надав їх разом з актами № 1 від 30.11.2018 та № 2 від 14.12.2018 приймання-передачі послуг природоохоронного заходу «Розроблення проекту організації території РЛП «Тилігульський», охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів та об`єктів» до бухгалтерії РЛП «Тилігульський» для проведення подальшої оплати ФОП « ОСОБА_6 ».

На підставі вказаних документів, в яких містяться недостовірні відомості, грошові кошти на загальну суму 254 800 грн. 22.12.2018 та 28.12.2018 з розрахункового рахунку РЛП «Тилігульський» за № 2384, відкритого в ГУДКСУ в Миколаївській області (код МФО - 826013) переведено на розрахунковий рахунок ФОП « ОСОБА_6 » за № НОМЕР_1 , відкритий в Миколаївському РУ «Приватбанк» м. Миколаїв (код МФО - 326610). Таким чином, ФОП « ОСОБА_6 » отримала змогу вільно розпоряджатись вищевказаними грошовими коштами.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.4 ст. 191 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та за ч.1 ст.366 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженняу волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкції вказаний статей не передбачають покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч.2ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні про накладення арешту на майно слідчий вказав, що в даному випадку вищевказане майно підлягає арешту з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 за вироком суду або забезпечення цивільного позову.

Однак згідно клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, санкцією яких не передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, за положеннями статті 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, та має застосовуватися з метою досягнення дієвості цього провадження.

За положеннями статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності сторін та свободи в подані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом своїх переконань.

Між тим, до матеріалів клопотання не додано будь-яких відомостей на підтвердження подачі у межах даного кримінального провадження - №0000278 цивільного позову.

З урахуванням наведеного, слідчим жодним чином не обґрунтовано необхідність застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000278, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 за вироком суду або відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Існування цивільного позову поза межами кримінального провадження не є підставою накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000278.

З урахуванням наведеного, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000278 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1