Провадження № 1-кс/750/5207/25
У Х В А Л А

27 листопада 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005651 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

26.11.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання прокурора відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 в якому він просить накласти арешт шляхом позбавлення власника військової частини НОМЕР_1 Держприкордонслужби, адреса: АДРЕСА_1 , та інших осіб, права на відчуження, розпорядження та користування вилученим 25.11.2025 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобом легковим автомобілем «Nissan NAVARA», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , 2011 року випуску, який зберігається на території ВП № 2 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, м. Сновськ, вул. 30 років Перемоги, 2.

Прокурор, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просив проводити судове засідання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст. 172 КПК України).

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

У провадженні П`ятого слідчого відділу (з дислокацією в м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005651 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.11.2025 о 21:50 год. ОСОБА_4 (інспектор СРПП Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, капітан поліції) перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем Volkswagen Golf, р.н. НОМЕР_4 , рухаючись по вул. Об?їзній у м.Сновськ Корюківського району Чернігівської області у напрямку вул. Свободи, допустив виїзд на праве узбіччя по ходу свого руху та наїзд на пішохода ОСОБА_5 (водій в/ч НОМЕР_5 , ДПСУ, старший солдат) з подальшим зіткненням з автомобілем «Ніссан Навара», р.н. НОМЕР_2 , який був припаркований на узбіччі.

25.11.2025 в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено транспортний засіб (легковий автомобіль) «Nissan NAVARA», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , 2011 року випуску.

Постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві від 25.11.2025, вилучений під час огляду місця події автомобіль, визнано речовим доказом.

Обґрунтовуючи доцільність арешту майна, прокурор у клопотанні зазначив, що майно, яке вилучене в ході огляду місця події є речовим доказом, оскільки зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, накладення арешту з правообмеженнями у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном забезпечить збереження речового доказу, усуне можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відтак і слідів і доказів кримінального правопорушення, забезпечить можливість в подальшому використання речових доказів для призначення та проведення ряду судових експертиз.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом процесуальних положень, закріплених у частинах першій та другій статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ( п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що вилучене під час огляду місця події майно є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, тому накладення арешту з правообмеженнями у вигляді заборони відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном забезпечить збереження речового доказу, усуне можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відтак і слідів і доказів кримінального правопорушення, забезпечить можливість в подальшому використання речових доказів для призначення та проведення ряду судових експертиз.

За наведених обставин, клопотання прокурора про накладення арешту на майно є обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 170, 172,173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення власника військової частини НОМЕР_1 Держприкордонслужби, адреса: АДРЕСА_1 , та інших осіб, права на відчуження, розпорядження транспортним засобом «Nissan NAVARA», р.н. НОМЕР_2 , номер шасі НОМЕР_3 , 2011 року випуску, який зберігається на території ВП № 2 Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області, за адресою: Чернігівська область, Корюківський район, м. Сновськ, вул. 30 років Перемоги, 2.

Слідчому П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Копію ухвали направити слідчому, власнику арештованого майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7