Справа № 274/7333/25 Провадження № 1-кс/0274/1691/25
У Х В А Л А

іменем України

23.10.2025 м. Бердичів

Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за № 0001022 від 20.10.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України,

про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання

22.10.2025 слідчий СВ Бердичівського РВПГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням, в якому просив накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ: НОМЕР_1 , споряджений сім-картою з номером НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.10.2025 близько 10 год. поблизу будинку, що по вул.Одеська, 69 в м.Бердичів Житомирської області, працівниками поліції був зупинений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має при собі 180 згортків з сумішшю білого кольору, що схожа на психотропну речовину амфетамін.

20.10.2025 відомості по даному факту були внесені до ЄРДР за №0001022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

20.10.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. У ході проведення його особистого обшуку було вилучено до Бердичівського РВП мобільний телефон марки «Iphone 11» ІМЕІ: НОМЕР_1 . споряджений сім-картою з номером НОМЕР_2 , який поміщено до спецпакету №CR11247776.

Вказане вище майно являється тимчасово вилученим.

Накладення арешту на вказане в клопотанні майно мотивовано збереженням речових доказів, проведенням ряду слідчих дій, призначенням судових експертиз.

ІІ. Процедура та позиція учасників справи

В судове засідання учасники провадження не з`явилися. Слідчий у поданому клопотанні просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється. Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу (ч. 3 ст. 208 КПК України).

Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 208, цього Кодексу ( ч. 1 ст. 168 КПК України).

Відповідно до статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

У частині 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Встановлено, що СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001022 від 20.10.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею досліджено матеріали, долучені до клопотання: витяг з ЄРДР, сформований станом на 20.10.2025; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_5 , від 20.10.2025; копію постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 20.10.2025.

Проаналізувавши клопотання про арешт майна та додатки до нього, суд приходить до висновку, що слідчим у даній справі доведена необхідність накладення арешту у виді тимчасового позбавлення прав на розпорядження та користування вказаним майном з метою забезпечення його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні з метою запобігання його можливої передачі, відчуження, або знищення, та потреби досудового розслідування виправдовують застосування арешту на це майно.

Вказана форма арешту майна не є надмірно обтяжливою для його власника - є розумною та співмірною обставинам можливого кримінального правопорушення на даній стадії досудового розслідування.

Суттєвих шкідливих наслідків застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження для особи, якої він стосується, не вбачається.

Спосіб, у який здійснюється забезпечення кримінального провадження, відповідає завданням кримінального провадження, враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення, є розумним і співрозмірним.

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини кримінального провадження, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що підтверджені підстави, передбачені ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173,175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone 11», ІМЕІ: НОМЕР_1 , споряджений сім-картою з номером НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 .

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором, оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6