Справа №523/1505/26
Провадження №1-кс/523/1609/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000291 від 24.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням у кримінальному провадженні №000291 від 24.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про накладення арешту на майно, що було вилучене 23.01.2026 року в ході проведення обшуків.

Обґрунтовуючи доводи свого клопотання прокурор зазначає, що в рамках вказаного кримінального провадження 24.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

23.01.2026 в ході огляду місця події - ділянки місцевості по вул. Красна у селищі Тарутине (Бессарабське) Болградського району Одеської області, де ОСОБА_6 викрито та затримано в зв`язку із отриманням неправомірної вигоди, виявлено (добровільно видано особою): грошові кошти в розмірі 200 доларів США двома купюрами номіналом по 100 доларів США номерами KB59297959І, HE80423584E та вісім предметів, схожих на купюри доларів США, за номерами KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, одну банківську зарплатну картку НОМЕР_1 , особисті грошові кошти в розмірі 450 грн., одне посвідчення НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 , одну службову печатку Південна митниця № 486 та один ключ від сейфу (по роботі).

Також 23.01.2026 з метою відшукання та вилучення речей, документів, грошей, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, які використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, проведено санкціонований обшук у транспортному засобі марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено: один мобільний телефон марки «Xiaomi» з imei 1 НОМЕР_3 , ICCID 1 НОМЕР_4 , MSISDN 1 НОМЕР_5 , imei 2 НОМЕР_6 .

Постановою прокурора від 24.01.2026 року вказані речі та грошові кошти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Прокурор зауважує, що необхідно накласти арешт на вказані в клопотанні речі та грошові кошти з метою збереження їх в якості речових доказів та з можливістю їх використання в подальшому досудовому розслідуванні, в тому числі проведенні їх детального огляду та направлення їх на експертні дослідження, а також забезпечення можливого подальшого вирішення судом питання щодо їх конфіскації.

Ураховуючи, викладене, беручи до уваги, той факт, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, яке визнано речовими доказами, з метою проведення об`єктивного і неупередженого досудового розслідування, прокурор просить задовольнити клопотання та накласти арешт на зазначене майно.

В судове засідання прокурор з`явився, доводи клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання, за винятком накладення арешту на службові речі.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, слідчими Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000291 від 24.12.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Одеської обласної прокуратури.

В рамках вказаного кримінального провадження 24.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

23.01.2026 в ході огляду місця події - ділянки місцевості по вул. Красна у селищі Тарутине (Бессарабське) Болградського району Одеської області, де ОСОБА_6 викрито та затримано в зв`язку із отриманням неправомірної вигоди, виявлено (добровільно видано особою): грошові кошти в розмірі 200 доларів США двома купюрами номіналом по 100 доларів США номерами KB59297959І, HE80423584E та вісім предметів, схожих на купюри доларів США, за номерами KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, одну банківську зарплатну картку НОМЕР_1 , особисті грошові кошти в розмірі 450 грн., одне посвідчення НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 , одну службову печатку Південна митниця № 486 та один ключ від сейфу (по роботі).

Також 23.01.2026 з метою відшукання та вилучення речей, документів, грошей, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, які використано як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси від 22.01.2026 року у транспортному засобі марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено: один мобільний телефон марки «Xiaomi» з imei 1 НОМЕР_3 , ICCID 1 НОМЕР_4 , MSISDN 1 НОМЕР_5 , imei 2 НОМЕР_6 .

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою прокурора від 24.01.2026 року вказані речі та грошові кошти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що при накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто містить правові підстави для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та є пропорційним, тобто відповідає тяжкості правопорушення і не становить особистий і надмірний тягар для володільця майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено відповідність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, критеріям речового доказу та можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучені речі мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, в рамках даного кримінального провадження проводяться першочергові слідчі дії, а тому є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно на даній стадії досудового слідства.

Такий арешт пов`язаний з втручанням у право особи на власність, що є складовою права на мирне володіння своїм майном (передбачене у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Водночас, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - суспільної потреби у розслідуванні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

Окрім того, таке втручання стосуватиметься виключно конкретного майна, яке має важливе значення для досудового розслідування, що вказує на співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000291 від 24.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 23.01.2026 в ході огляду місця події - ділянки місцевості по вул. Красна у селищі Тарутине (Бессарабське) Болградського району Одеської області - грошові кошти в розмірі 200 доларів США двома купюрами номіналом по 100 доларів США номерами KB59297959І, HE80423584E та вісім предметів, схожих на купюри (банкноти) доларів США, за номерами KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, KL30774911B, одну банківську зарплатну картку НОМЕР_1 , грошові кошти в розмірі 450 грн., одне посвідчення НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 , одну службову печатку Південна митниця № 486 та один ключ від сейфу (по роботі).

Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 23.01.2026 в ході проведення санкціонованого обшуку у транспортному засобі марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 та перебуває у користуванні ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено: один мобільний телефон марки «Xiaomi» з imei 1 НОМЕР_3 , ICCID 1 НОМЕР_4 , MSISDN 1 НОМЕР_5 , imei 2 НОМЕР_6 .

Заборонити будь-яким особам розпоряджатись та користуватись майном на яке накладено арешт до прийняття рішення, щодо зняття раніше накладеного арешту у встановленому законом порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 27.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1