БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/1164/25
Провадження №1-кп/497/61/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000201 від 25.03.2025р. відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Болград Одеської області, зі слів - має середньо спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, працює періодично за наймом у приватних осіб, розлучений, має четверо неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий:

- який обвинувачується за ст.ст.185ч.4, 357ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У період часу з 18.02.2025 до 23.02.2025 (більш точний час не встановлено) в м.Болград Одеської області обвинувачений ОСОБА_4 , у стані алкогольного сп`яніння умисно, з корисливих мотивів та з метою викрадення коштів з банківського рахунку гр. ОСОБА_5 , незаконно утримуючи при собі отриману раніше від нього банківську картку, емітовану в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », держателем якої є потерпілий ОСОБА_5 і яка надавала доступ до банківського рахунку потерпілого, шляхом шахрайства, а саме, - шляхом обману, скориставшись тим, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, та запевнивши його в тому, що зазначену карту він йому повернув, незаконно заволодів таким чином нею, обернувши її у свою користь, після чого за її допомогою вчинив умисно з корисливих мотивів таємне викрадення майна потерпілого (крадіжку) в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, 18.02.2025 року приблизно о 17:00 годині (більш точний час не встановлено), в м.Болград Одеської області обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в гостях у свого знайомого - потерпілого ОСОБА_5 - у домоволодінні, що розташоване на АДРЕСА_2 , та отримавши від потерпілого для разової купівлі продуктів його банківську платіжну картку - що емітована в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та надавала доступ до банківського рахунку потерпілого за № НОМЕР_1 , після купівлі продуктів та спиртних напоїв в магазині, що розташований неподалік домоволодіння потерпілого, в цей день до потерпілого не повернувся.

Наступного дня - 19.02.2025р. приблизно о 19:00 годині (більш точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_4 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що розташований в АДРЕСА_3 , здійснив оплату за обумовлений ним з потерпілим ОСОБА_5 товар за допомогою наданої йому потерпілим картою. Після чого в обвинуваченого ОСОБА_4 виник намір на заволодіння цим офіційним документом наданою йому ОСОБА_5 банківською карткою АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », шляхом шахрайства.

Так, повернувшись в цей же день - 19.02.2025р. приблизно о 19:30 годині (більш точний час не встановлено) - до домоволодіння потерпілого, що розташоване за вищевказаною адресою, для спільного вживання алкогольних напоїв, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в гостях у потерпілого ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів та з метою викрадення його коштів з його банківського рахунку, продовжуючи незаконно утримувати при собі отриману раніше від нього його банківську картку, емітовану в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », держателем якої (власником) є потерпілий ОСОБА_5 і яка надавала доступ до банківського рахунку потерпілого, скориставшись тим, що ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, - переконав його в тому, що зазначену карту він, обвинувачений, повернув йому, потерпілому, однак умисно залишив її собі, незаконно заволодівши, таким чином, вказаною банківською карткою потерпілого шляхом шахрайства, а саме, - шляхом обману, з корисливих мотивів, обернувши її на свою користь, після чого покинув домоволодіння потерпілого та у подальшому незаконно, з корисливих мотивів, умисно, продовжував утримувати в себе зазначений офіційний документ банківську платіжну картку, емітовану в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », держателем якої є ОСОБА_5 , і яка надавала доступ до банківського рахунку потерпілого НОМЕР_1 .

Надана обвинуваченому ОСОБА_4 держателем ОСОБА_5 банківська карта є офіційним документом, що містить зафіксовану інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, що спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, або яка може бути використана в якості документу - доказу у правозастосовній діяльності, що складається, видається чи посвідчується повноважними (компетентними) особами юридичних осіб - відповідно до ст.1 ЗУ «Про інформацію» - ст.1п.1.27 і 1.31, ст.15п.15.2 ЗУ «Про платіжні системи коштів в Україні», ст.51ч.4 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України №414 від 08.10.1998р., та примітки до ст.358 КК України.

Крім того, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого ЗУ №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05:30 24.02.2022 - строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжувався, за Указами Президента України, останній раз - за №740/2024 від 28.10.2024, затвердженого ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29.10.2024 №4024-ІХ - з 05.11.2025 - строком на 90 діб. Тому ці шахрайські дії та наступні дії з таємного викрадення чужого майна за допомогою цієї банківської карти, - обвинуваченим ОСОБА_4 були вчинені під час дії воєнного стану в Україні.

Не зупинившись на цьому, продовжуючи свої протиправні дії на реалізацію свого наміру стосовно викрадення коштів потерпілого з корисливих мотивів з банківського рахунку потерпілого за допомогою вищевказаної банківської картки потерпілого, яку отримав раніше від потерпілого ОСОБА_5 і продовжував незаконно утримувати при собі, обвинувачений ОСОБА_4 у період часу з 19.02.2025 до 23.02.2025р., заволодівши за вищевказаних обставин 19.02.2025, приблизно о 20:00 годині (більш точний час не встановлено) банківською платіжною карткою, що надавала доступ до банківського рахунку НОМЕР_1 , емітованою в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », держателем якої є потерпілий ОСОБА_5 , без відома потерпілого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи в умовах воєнного стану з єдиним умислом на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, достовірно знаючи, що на даному рахунку є кошти, - таємно викрав кошти потерпілого ОСОБА_5 на загальну суму 12025грн. за наступних обставин.

Так, 19.02.2025р. о 21:25 годині обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , з використанням цього банкомату, таємно, самочинно, без дозволу держателя банківської картки, емітованої в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ввів зазначену банківську картку до вказаного терміналу та набрав відомий йому пін-код доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , держателем якого є ОСОБА_5 , та отримавши таким чином доступ до чужих коштів, без дозволу власника, таємно, зняв з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_5 готівкою 5500грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Не зупинившись на цьому, 20.02.2025 о 10:25 годині обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , з використанням цього банкомату, таємно, самочинно, без дозволу держателя банківської картки емітованої в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ввів зазначену банківську картку до вказаного терміналу та набрав відомий йому пін-код доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , держателем якого є потерпілий ОСОБА_5 , в результаті чого зняв з вказаного банківського рахунку ОСОБА_5 готівкою 400грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії охоплені єдиним наміром на заволодіння чужим майном таємно, з корисливих мотивів, 20.02.2025 у період часу з 17:21 до 18:03 години (більш точний час не встановлено) обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , з використанням платіжного терміналу, встановленого в цьому магазині, таємно, самочинно, без дозволу держателя банківської картки емітованої в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - потерпілого ОСОБА_5 - ввів зазначену банківську картку до вказаного терміналу та набрав відомий йому пін-код доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , здійснивши, таким чином, оплату за придбаний товар на загальну суму 625 гривень.

Не зупинившись на цьому, 21.02.2025 о 15:00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , з використанням цього банкомату, таємно, самочинно, без дозволу держателя банківської картки емітованої в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - потерпілого ОСОБА_5 , ввів зазначену банківську картку до вказаного терміналу та набрав відомий йому пін-код доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , держателем якого є потерпілий, в результаті чого зняв з вказаного банківського рахунку ОСОБА_5 готівкою 2000грн., - якими розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свої протиправні дії, 23.02.2025 о 17:30год. обвинувачений ОСОБА_4 , знову опинившись біля того ж банкомату АТ " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , з використанням цього ж банкомату, таємно, самочинно, без дозволу держателя банківської картки емітованої в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ввів зазначену банківську картку до вказаного терміналу та набрав відомий йому пін-код доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , держателем якого є ОСОБА_5 , в результаті чого зняв з вказаного банківського рахунку ОСОБА_5 готівкою 1000грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Не зупинившись на цьому, 23.02.2025 о 20:34 годині обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи знову біля того ж банкомату АТ " ІНФОРМАЦІЯ_7 " на АДРЕСА_5 , з використанням цього ж банкомату, знову, таємно, самочинно, без дозволу держателя банківської картки емітованої в Акціонерному товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - потерпілого ОСОБА_5 - ввів вказану банківську картку до зазначеного терміналу та набрав відомий йому пін-код доступу до банківського рахунку НОМЕР_1 , держателем якого є потерпілий ОСОБА_5 , в результаті чого зняв з вказаного банківського рахунку ОСОБА_5 готівкою 2500грн., якими розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми протиправними вищевказаними діями спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі загальної суми викрадених коштів - 12025гривень.

Враховуючи вищевикладлене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені: ст.ст.185ч.4 та ст.357ч.1 КК України, відповідно, за правовою кваліфікацією: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), що вчинена в умовах воєнного стану, та заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , підтвердивши, що адвокат йому не потрібен, скарг на органи досудового розслідування не має, свою вину у скоєному визнає в повному обсязі та надав суду пояснення з приводу обставин вчинених ним правопорушень, підтвердивши суду обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що він дійсно, 18.02.2025 року приблизно о 17:00 годині (більш точний час не пам`ятає), зайшов в гості до однокласника свого батька - потерпілого ОСОБА_5 - який проживає неподалік у власному домоволодінні, що розташоване на АДРЕСА_2 , та поскаржився йому, що не має з ким відмітити річницю батька, та й не має чим. Потерпілий запропонував йому для разової купівлі продуктів і спиртного напоя свою банківську картку « ІНФОРМАЦІЯ_4 », і вони домовилися, що він, обвинувачений, піде до магазину, який розташований неподалік від домоволодіння потерпілого, і придбає продуктів та спиртних напоїв, і пішов, взявши в потерпілого запропоновану ним банківську картку для розрахунку, але в цей день він, обвинувачений, до потерпілого не повернувся, оскільки, по виходу з магазину, був затриманий працівниками ТЦК та СП і доставлений до ТЦК разом з придбаними продуктами, хоча має пільги від мобілізації. Наступного дня по обіді, він знову придбав за допомогою тієї ж банківської картки потерпілого в тому ж магазині алкогольний напій і "закуску" і пішов до ОСОБА_5 в гості, де в ході сумісного розпивання з ним алкогольного напоя переконав потерпілого, на його запитання, - що банківську картку він, обвинувачений, йому, потерпілому, повернув, хоча розумів, що вчиняє правопорушення, умисно залишивши ту картку собі, адже йому сподобалося нею користуватися. Кілька днів поспіль він, обвинувачений, купував продукти в різних магазинах і знімав в банкоматі гроші за допомогою тієї банківської картки потерпілого, не маючи наміру її повернути, але потерпілий через кілька днів, та потім працівники поліції прийшли до нього, обвинуваченого ОСОБА_4 , додому і попроисли повернути картку і кошти. Оскільки кошти він, обвинувачений, вже витратив, було розпочате досудове розслідування, але він визнає свою вину, пообіцяв повернути потерпілому всі кошти, і більше половини вже повернув - адже він періодично працює за наймом у приватних осіб, отримує за це кошти, які відносить своїй матері і вона їх зберігає в себе і кожного місяця на відшкодування шкоди потерпілому віддає йому певні суми.

Також обвинувачений ОСОБА_4 просить не призначати занадто суворого стягнення, посилаючись на те, що усвідомив вчинене ним і наслідки, про що шкодує, потерпілий на нього образи не тримає, пробачив, просить покарання призначити не пов`язане з позбавленням волі, має бажання виправитися і не вчиняти правопорушень, згоден з покаранням, що запропонував прокурор - з випробувальним строком, від останнього слова відмовився.

Потерпілий ОСОБА_5 надав суду аналогічні пояснення, що узгожджуються з поясненнями обвинуваченого, пояснивши, що про зникнення коштів він дізнався від працівника банку, куди пішов щоби виписати нову банківську картку, оскільки вдома її не знайшов і вважав, що забув. куди поклав; та підтвердив, що на картці в нього було 20тис.грн. - допомога, яку він незадовго до цих подій з обвинуваченим отримав і не користувався ними; він повірив обвинуваченому. що той картку повернув, але, дізнавшись у відділенні банку, куди пішов через кілька днів, що на картковому рахунку залишилося дуже мало коштів - здогадався, що їх знімав обвинувачений - ОСОБА_4 , пішов до нього і попросив повернути картку і кошти, але обвинувачений спочатку заперечував, що він їх взяв, тому йому, потерпілому, довелося звернутися до поліці, яка встановила по камерам відоспостереження з банкоматів, що гроші дійсно знімав ОСОБА_4 наразі він, потерпілий, пробачив обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжує з ним товаришувати, оскільки вони проживають по сусідству, раніше в них непорозумінь не виникало, обвинувачений щиро шкодує про свій вчинок, вибачився, підтверджує, що частину викрадених коштів обвинувачений йому вже повернув - більше половини і він сподівається, що поверне решту, також просив суд не призначати обвинуваченому занадто суворого стягнення, згоден з покаранням, що запропонував прокурор - з випробувальним строком.

Від допиту свідків прокурор відмовився, пояснивши, що оскільки обвинувачений вину свою визнав в повному обсязі і його пояснення узгоджуються з іншими доказами і поясненнями потерпілого у допиті свідків потреба відсутня.

Крім того, прокурор, підтримавши обвинувачення у судовому засіданні, зазначив, що вина обвинуваченого у скоєнні злочину ст.185ч.4 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинене в умовах воєнного стану підтверджена в ході судового засідання в повному обсязі належними та допустимими доказами у сукупності, які узгоджуються між собою, а також правильно кваліфіковані й дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.357 ч.1 КК України як заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів, оскільки підтверджене поясненнями обвинуваченого і потерпілого, що ними надані суду в ході судового засідання, та надав суду письмові докази, зібрані в ході досудового розслідування, які були досліджені в ході судового засідання, а саме:

- витяг з єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення відомостей про злочин до ЄРДР від 25.03.2025р.;

- рапорт про надходження повідомлення на службу 102 від ОСОБА_5 про крадіжку банківської картки та коштів;

- протокол прийняття заяви від потерпілого про скоєння злочину від 25.03.2025р.;

- рапорт про надходження повідомлення на службу 102 від потерпілого ОСОБА_5 про викрадення його коштів з банківського рахунку;

- постанову слідчого про визнання ОСОБА_5 потерпілим;

- виписку по картковому рахунку ОСОБА_5 , з якої вбачаються витрати - зняття коштів у період та в розмірі, що зазначені в обвинувальному акті і які не заперечують обвинувачений та потерпілий;

- постанову слідчого від 07.04.2025р. про визнання речовим доказом виписку з банківського рахунку потерпілого - за № НОМЕР_1 ;

- рапорт про огляд виписки по рахунку потерпілого ОСОБА_5 зі знятими частинами коштами;

- ухвалу суду про тимчасовий доступ від 04.04.2025;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2025;

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді,

- протокол огляду предметів від 24.04.2025р. - цифровогоносія - диску СД-R з відеодоказами з камер банкоматів, де зафіксовано, як обвинувачений та особи, яких він просив, знімають кошти з банківського рахунку потерпілого в часи і в розмірі, як зазначено вище і не заперечуються обвинуваченим і потерпілим;

- постанову слідчого від 24.04.2025р. про визнання речовим доказом диску СД-R з відеодоказами з камер банкоматів АТКБ " ІНФОРМАЦІЯ_5 ":

- протокол пред`явлення свідку особи для впізнання - згідно якого обвинувачений був впізнаний за фотознімками свідком як особа, що розрахувалася банківською ткарткою потерпілого в магазині;

- повідомлення про підозру від 09.04.2025;

- постанову про об`єднення матеріалів досудового розслідування - про вчинення двох кримінальних правопорушень - за ознаками ст.357 ч.1 КК України та ст.185ч.4 КК України.

Також прокурором надані суду характеризуючі матеріали стосовно обвинуваченого, згідно яких ОСОБА_6 характеризується як особа, що зловживає алкогольними напоями, влаштовує конфліктні ситуації з мешканцями м.Болград, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, на диспансерному обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Письмові докази, що були зібрані в ході досудового розслідування, надані прокурором досліджені в ході судового засідання судом та долучені до матеріалів судової справи є належними, допустимими, і щодо яких не надходило клопотань від учасників судового засідання про визнання їх неналежними і недопустимими.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій ст.185ч.4 КК України, за якою ОСОБА_4 обвинувачується і якою кваліфіковані його дії у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, та ст.357ч.1 КК України - у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки, та, з застосуванням ст.70ч.1 КК України - покарання призначити ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України - звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням, та іспитовим строком 2 (два) роки, враховуючи наявність пом`якшуючих обставин - визнання вини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, часткове повернення викраденого майна, співпрацю зі слідством.

Обвинувачений просив не призначати надто суворого покарання, стверджуючи, що має намір виправитися і не скоювати більше правопорушень, та, стверджуючи, що вину визнає, бо дійсно винний, погодився з думкою прокурора щодо виду і міри покарання; потерпілий погодився з думкою прокурора щодо виду й міри покарання обвинуваченому.

Вислухавши пояснення обвинуваченого та потерпілого оцінивши їх пояснення у сукупності з наданими суду прокурором письмовими доказами, які були досліджені судом в ході судового розгляду та які повністю узгоджуються між собою і з поясненнями обвинуваченого і потерпілого, враховуючи думку прокурора, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у скоєнні вищевказаних злочинах доведена в повному обсязі вищезазначеними, а також іншими доказами, що надані суду, були досліджені в ході судового засідання, а тому суд визнає, що обвинувачений дійсно винний у вчинені інкримінованих йому злочинів, а кваліфікація його дій є правильною за ч.4ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, а також - за ст.357ч.1 КК України за правовою кваліфікацією: заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, вчинене з корисливих мотивів.

Визнавши обвинуваченого ОСОБА_4 винним у скоєнні вищевказаних злочинів, один з яких - за ч.4ст.185 КК України складається з шести епізодів тотожних діянь, які охоплені єдиним умислом, вчинені послідовно однаковим способом, об`єднаних єдиним злочинним наміром і спрямованих на досягнення єдиної мети, - суд, при визначенні виду й міри обвинуваченому покарання, - враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо з врахуванням висновку органу пробації від 12.01.2026р., згідно якої обвинувачений оцінюється як правопорушник з середнім рівнем ймовірності вчинення повторних кримінальних злочинів та з середнім рівнем небезпеки для суспільства, не перебуває на «Д» обліку у лікарів нарколога та психіатра, має місце проживання, стверджує, що періодично має роботу та дохід, і це твердження нічим не спростоване; також суд враховує те, що потерпілий не наполягає на суворому покаранні, підтвердив, що збитки йому частково відшкодовано шляхом часткоого повернення викраденого майна та що обвинувачений вибачився; також суд враховує те, що обвинувачений добровільно надав пояснення в ході досудового розслідування і в суді щодо обставин та способу скоєння злочинів, тобто, співпрацював зі слідством, визнав свою вину та стверджує, що розкаюється у скоєному.

Таким чином, суд враховує наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України визнання обвинуваченим вини, його співпрацю з органами розслідування у розкритті та фіксуванні обставин кримінального правопорушення, а також те, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, частково повернув викрадене потерпілому.

Обставиною, що передбачена ст.67 КК України що обтяжує покарання суд вважає скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, на чому наполягав сам обвинувачений, стверджуючи, що саме у стані алкогольного сп`яніння вирішив не повертати банківську картку потерпілому і скоїв кілька епізодів крадіжки за допомогою цієї карти, оскільки досі не розуміє, навіщо він це вчинив, розуміє, що це поганий вчинок, до цього ніколи такого не вчиняв і має намір ніколи більше не вчиняти правопорушень.

За наслідками встановлених фактів та досліджених доказів, суд дійшов висновку, що обвинувачений підлягає притягненню до кримінальної відповідальності в межах санкції інкримінованої йому статті 185ч.4 КК України у виді позбавлення волі, оскільки більш м`яке покарання не відповідатиме обставинам скоєння злочину, особі обвинуваченого, ступеню його вини, наслідкам від його дій, та й не передбачено санкцією цієї статті КК України, а також за ст.357ч.1 КК України - у виді обмеження волі.

Проте, з врахуванням усіх встановлених в ході судового розгляду провадження обставин, розміру вартості викраденого майна та наслідків від злочину, повернення і добровільну видачу викраденого майна, ставлення самого обвинуваченого до скоєного визнання вини та розкаяння, добровільну співпрацю з органами досудового розслідування в розкритті злочину, наявність кількох вищезазначених пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства, а тому є обґрунтовані підстави для призначення йому покарання у виді позбавлення волі, але з застосуванням дії статей 75 і 76 КК України зі звільненням його від відбування цього покарання, та призначенням йому випробувального строку з умовою виконання ним покладених на нього судом обов`язків.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України, а саме, після набрання даним вироком законної сили - речові докази кримінального провадження - диск СD-R СА06134427 з інформацією тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2025р. - залишити зберігати в матеріалах судової справи та знищити по закінченню строку зберігання разом зі справою.

Згідно ст.615ч.15 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.185ч.4,357ч.1,75,76ч.1п.1,2,ч.3п.2,ч.4 КК України, 100, 369 ч.1, 373ч.2-3, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185ч.4, 357ч.1 КК України, та на підставі санкції цих статей призначити йому покарання:

- за ст.185ч.4 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ст.357ч.1 КК України - у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

2. На підставі ст.70ч.1 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно, - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

3. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_4 а - звільнити від відбування покарання, з випробуванням, та призначити йому іспитовий строк 2 (два) роки.

4. Відповідно до ст.76ч.1п.1,2,ч.3п.2 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_4 а протягом випробувального строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

5. Покласти, згідно з вимогами ст.76ч.4 КК України, на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого ОСОБА_4 а, обов`язок - здійснювати нагляд за засудженим починаючи з дня набрання даним вироком законної сили і протягом 2 (двох) років з моменту ухвалення вироку.

6. Запобіжний захід засудженому не обирати.

7. На підставі вимог ст.100 КПК України, після набрання даним вироком законної сили - речові докази кримінального провадження - диск СD-R СА06134427 з інформацією тимчасового доступу до речей і документів від 23.04.2025р. - залишити зберігати в матеріалах судової справи та знищити по закінченню строку зберігання разом зі справою.

8. Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Болградський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення цього строку, якщо таку скаргу не було подано, а, в разі подання апеляційної скарги якщо вирок не буде скасовано, він

набирає законної сили в день ухвалення свого рішення судом апеляційної інстанції.

9. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1