Справа № 127/1399/26
Провадження № 1-кс/127/656/26
У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника клопотання: адвоката ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначення застави у кримінальному провадженні №0001029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до суду з клопотанням про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначення застави у кримінальному провадженні №0001029.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001029 від 17.11.2025, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України.

13.12.2025 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області було задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , строком на шістдесят днів, без визначення розміру застави.

Як зазначається заявником, під час розгляду клопотання в суді сторона обвинувачення не надала належних і достовірних доказів, які б беззаперечно підтверджували причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому дій. Обгрунтована підозра фактично грунтувалася лише на показаннях потерпілих, зокрема, ОСОБА_7 та її заяви, тоді як об`єктивні підтвердження застосування насильства чи погроз з боку підозрюваного відсутні.

Так, зокрема органом досудового розслідування не було пред`явлено суду жодного протоколу вилучення вогнепальної чи холодної зброї у ОСОБА_4 чи за місцем подій. Відсутність вилученої зброї ставить під сумнів твердження про озброєний розбій або реальність погроз. Також у матеріалах провадження відсутні медичні докази застосування сили ОСОБА_4 .

Таким чином, твердження сторони обвинувачення про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих злочинів на цей час не підтверджені достатньою доказовою базою. Обгрунтована підозра відсутня, що саме по собі виключає законність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, існує багато позитивних характеристик ОСОБА_4 : він є інвалідом І групи по зору (практично незрячим), має постійне місце проживання і сім`ю, раніше не судимий, позитивно характеризується в громаді. Ці обставини суттєво знижують оцінку ризиків.

На підставі викладеного, захисник звернулася до суду зі вказаним клопотанням.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_3 підтримали подане клопотання, просили його задовольнити та змінити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначити заставу.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував, щодо задоволення клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку підозрюваного та його захисника, пояснення прокурора, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судом встановлено, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2025, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 03.02.2026 включно, на автомобілях марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 , якою користується ОСОБА_8 та автомобілі марки «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 прибули до готельного комплексу «Кльове місце», що за адресою: Вінницька область, Вінницький район, с. Хижинці, вул. Шляхова, 48А.

Тоді ж, реалізуючи свій злочинний намір спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного заволодіння чужим майном та вчинення нападу на ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 увійшли до будинку АДРЕСА_1 вказаного готельного комплексу, де проживали потерпілі.

Увійшовши до приміщення вищезазначеного будинку розуміючи, що у будинку, окрім них нікого немає, підбурювані жагою особистої наживи та незаконного збагачення, доводячи злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 дістали предмети ззовні схожі на пістолети спрямували їх на ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та погрожуючи вбивством висунули вимогу щодо передачі їм грошових коштів. В цей час ОСОБА_9 здійснював пошук цінностей у приміщенні даного будинку та серед особистих речей потерпілих.

У подальшому, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_10 та наніс один удар кулаком правої руки в область правої щоки останнього. В цей час ОСОБА_4 направив предмет ззовні схожий на пістолет на ОСОБА_7 та погрожуючи їй вбивством наказав віддати йому мобільні телефони. Після чого ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_11 та наніс 2 удари кулаком правої руки в область губи та носа, від чого в останнього почала йти кров.

Хвилюючись за життя та здоров`я своїх рідних ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_4 передала йому свої мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «Ксіаомі Редмі Нот 4Х» ІМЕІ: НОМЕР_3 із абонентським номером мобільного телефону НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки «ZTE Blade A73» ІМЕІ: НОМЕР_5 , без сім карти. Після цього ОСОБА_4 дістав сумку останньої та всередині знайшов, ще один належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Айфон 14 Про Макс» ІМЕІ: НОМЕР_6 із абонентським номером телефону НОМЕР_7 , а також мобільний телефон ОСОБА_10 марки «Айфон 12 Про Макс» ІМЕІ: НОМЕР_8 із абонентським номером НОМЕР_9 та також їх забрав.

Не виявивши у ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 грошових коштів, ОСОБА_8 виліз на ліжко, що стояло у кімнаті та наніс ОСОБА_7 один удар правою ногою в ліву скроневу область. Це побачив її син ОСОБА_11 та намагався зупинити подальше побиття, а тому ОСОБА_8 наніс ОСОБА_11 один удар кулаком правої руки в ліву половину обличчя останньому.

Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 разом із потерпілими ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вийшли з будинку.

Окрім того, 10.12.2025, близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_8 , переслідуючи корисливий мотив незаконного збагачення, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , перебуваючи на території готельного комплексу «Кльове місце», що за адресою: Вінницька область, Вінницький район с. Хижинці, вул. Шляхова, 48А реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами висунули вимогу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 погрожуючи вбивством проїхати у будинок, що за адресою АДРЕСА_2 , де ОСОБА_11 має написати боргові розписки на ім`я дружини ОСОБА_8 ОСОБА_13 .

На виконання зазначеної вимоги та вказівок ОСОБА_8 ОСОБА_7 хвилюючись за життя своїх рідних сіла на праве заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Шкода Супер Б» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_8 , ОСОБА_10 сів на ліве заднє пасажирське сидіння до автомобіля марки «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого був ОСОБА_9 , а ОСОБА_4 сів на переднє пасажирське сидіння даного автомобіля. В цей час ОСОБА_11 сів на переднє пасажирське сидіння автомобіля марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_10 під керуванням ОСОБА_12 .

Прибувши до домогосподарства, що у АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 діючи на виконання єдиного злочинного умислу, погрожуючи фізичною розправою ОСОБА_7 та ОСОБА_11 висунув вимогу ОСОБА_7 віддати йому паспорт громадянина України та ідентифікаційний код, повідомивши, що хоче завтра їхати до нотаріуса, для того щоб ОСОБА_7 передала йому всі свої права на АЗС ТОВ «Респек Тор» власником якої вона являється. На виконання зазначеної вимоги ОСОБА_7 передала ОСОБА_8 паспорт громадянина України та ідентифікаційний код.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 погрожуючи фізичною розправою висунув вимогу ОСОБА_11 написати боргові розписки на ім`я його дружини ОСОБА_13 , яка не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 також прибула до вказаного домогосподарства.

Виконуючи вказівки ОСОБА_8 , ОСОБА_11 написав 3 боргові розписки на ім`я ОСОБА_13 , а саме 1 розписку, де сума боргу була вказана у розмірі 265 830 тис. доларів США та 2 розписки, де сума боргу була вказана у розмірі 197 тис. доларів США у кожній.

Після цього ОСОБА_12 , автомобілем марки «Хюндай» д.н.з. НОМЕР_10 відвіз ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до відділення «ПриватБанку», що біля ринку «Мрія», у мікрорайоні «Тяжилів» у м. Вінниця та висадив їх з автомобіля.

Так, 10.12.2025 о 23 год 42 хв ОСОБА_4 був затриманий працівниками правоохоронних органів в порядку ст. 208 КПК України.

11 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2025 по справі №127/38933/25 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком 60 днів, тобто до 23 години 41 хвилини 08 лютого 2026 року (відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

19 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, а саме про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України.

За наслідками апеляційного перегляду вказаної ухвали слідчого судді, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2025 ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 грудня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0001029, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025 за ознаками ст. 187 ч. 4, 189 ч. 4 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено без змін.

Як уже зазначалося, відповідно до статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Однак, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено відсутність підстав та обставин для зміни запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт або ж визначення застави, оскільки даних, які б свідчили про необхідність застосування саме таких запобіжних заходів у клопотанні сторони захисту не вказано та в судовому засіданні не доведено.

Обґрунтовуючи клопотання про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначення застави адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні та в клопотанні зазначалось про необґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень.

Такі посилання захисника судом до уваги не приймаються. з огляду на таке.

Питання повідомлення особі про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Таким чином визначальним, під час перевірки обґрунтованості підозри є причетність особи до вчинення злочину, яке є похідним від встановлення факту вчинення тих діянь, які підпадають під кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

За змістом повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_4 від 19 грудня 2025 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України слідує, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у:

- у самовільному присвоєнні владних повноважень, поєднаному із вчиненням суспільно небезпечних діянь;

- у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану (розбій);

- у незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб, за попередньою змовою групою осіб;

- у вимозі передачі чужого майна та права на майно з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами (вимаганні), вчиненому за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

На переконання слідчого судді, дані, що містяться у наданих до суду копіях кримінального провадження №0001029 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

В той же час, всі заперечення сторони захисту з цього приводу вказують тільки на необхідність перевірки та/або уточнення певних обставин версії сторони обвинувачення, можливу необхідність проведення додаткових слідчих та процесуальних дій, проведення експертних досліджень тощо, але не спростовують того, що наразі достатньо даних, які виправдовують подальше розслідування.

Як уже зазначалося, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, правильність кваліфікації дій особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

За таких обставин та висновків, питання про те, чи утворюють зазначені в підозрі події склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

За визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Аналізуючи надані слідчим для вивчення матеріали кримінального провадження щодо обґрунтованості здійснення повідомлення про підозру ОСОБА_4 слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, вважає, що зміст таких матеріалів може свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353 КК України.

Окремо варто зауважити, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, перевірялася Вінницьким апеляційним судом при апеляційному перегляді ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу. (справа №127/38933/25)

Крім того, обґрунтовуючи клопотання про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначення застави адвокатом ОСОБА_3 зазначалося про те, що, на даний час, відсутні підстави вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Надаючи оцінку зазначеним твердженням сторони захисту судом враховується наступне.

Відповідно до частини першої та другої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У сфері кримінального провадження поняття ризику можливо характеризувати, передусім, як небезпеку, пов`язану із обґрунтованою ймовірністю вчинення особою спроб протидії кримінальному провадженню, якої слід уникати. Саме в такому значенні, на думку слідчого судді, доцільно розуміти ризики, виокремлені у частині першій статті 177 КПК України як конкретні небажані для кримінального провадження наслідки поведінки підозрюваних, що заважають виконанню завдань кримінального провадження.

Отже, з метою усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому, слідчий суддя оцінює вірогідність та реальну можливість здійснення підозрюваним спроб протидіяти кримінальному провадженню у формах, визначених частиною першою статті 177 КПК України, та у разі існування високої ступені ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, застосовуючи стандарт достатності підстав, встановлює наявність таких ризиків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною першою статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При цьому, обов`язок обґрунтування ризиків кримінального провадження покладено КПК України на слідчого, прокурора.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.12.2025 по справі №127/38933/25 застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 години 41 хвилини 08 лютого 2026 року (відповідно до протоколу затримання) в межах строку досудового розслідування.

Обгрунтовуючи дане рішення слідчим суддею зазначено, що

«Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення по якому ОСОБА_4 оголошено про підозру, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.»

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 22.12.2025 по справі №127/38933/25, постановленою за наслідками апеляційного перегляду вищенаведеної ухвали слідчого судді, зазначено наступне: «Суд апеляційної інстанції наголошує, що можливе призначення в майбутньому кримінального покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, у певній мірі може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що підозрюваним буть вчинятись спроби ухилятись від органів досудового розслідування чи суду. У даному ж провадженні у сукупності із тяжкістю інкримінованих злочинів та значного суспільного резонансу суд вважає доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно ризику вчинення іншого кримінального правопорушення чи його продовження, суд зазначає про те, що із доданих до клопотання письмових доказів (довідки про наявність судимостей та ухвали слідчого судді) убачається, що ОСОБА_4 притягається до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України та у цьому провадженні до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у значному розмірі 663 835 гривень, яка втім, внесена, та підозрюваний є таким, щодо якого діє запобіжний захід у виді застави. Безперечно ОСОБА_4 не несудимим, проте такі дані характеризують особу підозрюваного та дозволяють спрогнозувати його поведінку, яка втім, свідчить про імовірне вчинення нових кримінальних правопорушень. Отже ці дані із високою імовірністю стверджують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того письмовим доказами, долученими до клопотання про застосування запобіжного заходу (показаннями потерпілих та змісту оголошеної підозри) установлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів саме із застосуванням психологічного та фізичного тиску на потерпілих та ця обставина безумовно підтверджує ризик подальшого незаконного тиску на учасників провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).»

Отже, вищенаведеними судовими рішеннями встановлено наявність у кримінальному провадженні №0001029 ризиків того, що ОСОБА_4 будучи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Що стосується посилання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має проблеми зі здоров`ям та має позитивну характеристику, то такі посилання судом до уваги не приймаються, оскільки вказані обставини були предметом дослідження як суду першої, так і суду апеляційної інстанції при застосуванні запобіжного заходу та їм надана відповідна оцінка.

Зокрема в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 22.12.2025 по справі №127/38933/25, постановленою за наслідками апеляційного перегляду вищенаведеної ухвали слідчого судді, зазначено наступне: «Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчим суддею враховано вік підозрюваного, наявність місяця проживання та соціальні зв`язки. Втім, навіть з урахуванням цих даних про особу ОСОБА_4 на даному початковому етапі досудового розслідування до останнього необхідно застосувати винятковий запобіжний захід, оскільки менш суворі, навіть домашній арешт, не зможуть забезпечити досягнення завдань кримінального провадження та виконання підозрюваним процесуальних рішень.»

Враховуючи викладене, клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 179, 182, 194, 196, 197, 201, 206, 309, 372 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну підозрюваному раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж визначення застави у кримінальному провадженні №0001029, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 353, ч. 2 ст. 263 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя