Номер провадження 1-кп/404/363/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року Фортечний районний суд м.Кропивницького в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадження № 0000624 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді номеру обслуги відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», згідно ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимостей,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2024 №120-РС, матрос ОСОБА_3 , призначеного «22» грудня 2024 року на посаду номера обслуги відділення морської піхоти 1 взводу роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з 22.12.2024, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, який проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.

Згідно з ст. ст. 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

23.09.2025 року близько 13:00 год., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував на автомобілі разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та вирішили зупинитися біля будинку. В подальшому за вищевказаною адресою з будинку вийшла раніше знайома йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у якої раніше виникло непорозуміння з ОСОБА_3 та останній відвів ОСОБА_5 для розмови, у ході якої на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, виник умисел на нанесення їй удару.

Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді отримання ОСОБА_5 фізичного болю та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 наніс один удар правою долонею в ділянку обличчя ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_3 перебуваючи позаду ОСОБА_5 наніс два удари своєю правою рукою в ділянку потиличної зони голови, від чого остання втратила рівновагу змінила положення впавши на коліна та в цей час ОСОБА_3 хаотично наніс три удари зігнувши праву руку в кулаці в ділянку спини потерпілої.

В результаті вказаного удару, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 фізичного болю в області голови та спини та не спричинив тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_3 умисно завдав побоїв, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.126 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст.302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та з відповідними заявами обвинуваченого та захисника.

Суддею встановлено, що до обвинувального акта додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , згідно з якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

А тому суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, матеріали досудового розслідування, у тому числі заяву обвинуваченого, яка засвідчує беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, вважає, що вина обвинуваченого у завдаванні побоїв, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив умисний закінчений кримінальний проступок.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання провини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, вчинення злочину щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який повністю визнав вину у вчиненому, щиро розкаявся, на обліках в лікарнях не перебуває, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Речові докази: диски зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду через Фортечний районний суд м.Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1