Справа № 444/4003/25
Провадження № 1-кп/444/430/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження № 0000404, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2025 року

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Забір`я Жовківського району Львівської області, жителя та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, не інвалід, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , раніше не судимого, військовозобов`язаний, на військовому обліку перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , знаходячись у невстановленому населеному пункті в напрямку с. Піски на території Харківської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, заховав у належний собі бронежилет запал типу УДЗ (ударно-дистанційний запал), тим самим незаконно придбав його шляхом привласнення, без передбаченого законом дозволу.

Усвідомлюючи, що запал типу УДЗ є вибуховим пристроєм, за незаконне поводження з яким передбачена кримінальна відповідальність, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи незаконно володіти та користуватись знайденим пристроєм, привласнив його та перевіз його до місця свого проживання у АДРЕСА_1 , де заховав у кухонній тумбі в приміщенні літньої кухні і незаконно зберігав до 28 серпня 2025 року, допоки він не був виявлений та вилучений у ОСОБА_3 під час проведення огляду місця події та який згідно з висновком експерта є запалом типу УДЗ (ударно- дистанційний запал) промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний для здійснення вибуху.

Таким чином, ОСОБА_3 , незаконно придбав, перевозив та зберігав вибуховий пристрій УДЗ (ударно-дистанційний запал) без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних обвинуваченого, так як проти такого не заперечують учасники судового провадження. Винуватість обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення стверджується доказами, які є в матеріалах справи. Фактичні обставини справи, які стверджуються цими доказами, не оспорювались в ході судового розгляду ні обвинуваченим, ні іншими учасниками. Судом зясовано, чи правильно сторони розуміють зміст цих обставин, чи не мають сумніві у добровільності їх позиції, а також розяснено їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засідання повністю визнав свою вину з підстав наведених в обвинувальному акті та зазначене в такому підтвердив. В судому засіданні ОСОБА_3 , пояснив, що він проходив службу у ЗСУ на території Харківської області. В 2022 році його частину було розформовано. Повернувшись додому взяв з собою бронежилет та інші речі серед яких був і запал до гранати, який зберігав по місцю свого проживання до поки не був вилучений працівниками поліції. Просив суворо не карати.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого у скоєнні предявленого йому кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 полягає в тому, що він незаконно придбав, перевозив та зберігав вибуховий пристрій УДЗ (ударно-дистанційний запал) без передбаченого законом дозволу, а тому суд його дії кваліфікує за ст. 263 ч. 1 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_3 , згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

При обрані покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує тяжкість скоєного ним злочину, обставини справи, а саме, дані, що характеризують особу підсудного, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, і з врахуванням наведеного перспективи його виправлення та попередження з його боку нових злочинів, а саме, що підсудний за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, такий що раніше не судився, не перебуває на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра, не інвалід, не хворіє, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_3 є його розкаяння у вчиненому, так як він в судовому засідання повністю визнав свою вину та дав правдиві покази про обставини вчиненого ним правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочин, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, відсутність обставин, що обтяжують, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченим покарання в межах санкції статті 263 ч. 1 КК України, у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ними нових злочинів.

Крім цього, суд, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються позитивно, щиро покаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, жодної шкоди злочином завдано не було, приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, і що обвинуваченого слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому відповідний іспитовий термін та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, так як таке покарання є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання залишити до набрання вироку законної сили.

Питання про документи та речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати необхідно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання про майно, на яке накладено арешт, належить вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави в рахунок відшкодування витрат за проведення судової вибухо-технічної експертизи №СЕ-19/114-25/21049-ВТХ від 10.09.2025 року в розмірі 4457 грн.

Речові докази:

- залишки після вибуху УДЗ (ударно-дистанційний запал) упакований в сейф-пакет Національної поліції України №АБ022455, опечатаний полімерною биркою №7617703 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст. 395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1