Справа № 522/656/26
Провадження по справі № 1-кс/522/805/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 16.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.4 ст.296 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені від 16.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001593, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.01.2026 до ВП 1 ОРУП 1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_7 , відповідно до якої 16.01.2026, приблизно о 14:30 год. невстановлені особи, знаходячись біля 122-ї гімназії за адресою м. Одеса, вул. Старопортофранківська, 45, силоміць затягнули до автомобілю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснивши при цьому декілька пострілів, після чого поїхали в сторону ринку Привоз та далі зникли у невідомому напрямку.

За даним фактом слідчим відділенням відділення поліції № 1 Одеського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000047 від 16.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

16.01.2026 за вчинення вказаних кримінального правопорушення затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

17.01.2026, в період часу з 10:35 години по 11:06 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням безперервної відеофіксації, в присутності двох понятих, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України - слідчим СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 ОСОБА_6 було проведено невідкладний обшук квартири, в якій зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході обшуку в квартирі було виявлено та вилучено:

-1 (один) зіп-пакет з пігулкою чорного кольору з нерозбірливим написом, яку поміщено до поліетиленового сейф-пакету НПУ СУ №Р8Р0015604;

-4 (чотири) зіп пакети з порошкоподібною речовиною різних кольорів з написами: «Чай з червоного мухомору», «їжовик», «Кардицепс гриб», «Червоний», які поміщено до поліетиленового сейф-пакету НПУ СУ №РБР0015604;

-згорток фрагменту липкої стрічки, яку поміщено до паперового конверту НПУ та опечатано, та моток липкої стрічки. Моток липкої стрічки, разом з паперовим конвертом НПУ, в якому перебуває згорток фрагменту липкої стрічки поміщено до поліетиленового сейф-пакету НПУ №WAR 1550845.

У зв`язку з вищевикладеним, прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Позиція учасників судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримала та пояснила, що вилучене майно потрібне для проведення експертних досліджень.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши учасників провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені від 16.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001593, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.296 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 статті 131 КПК України передбачено такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Положенням ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.ч. 10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що речі, які було виявлені та вилучено 17.01.2026 в ході проведення невідкладного обшуку можуть містити відомості про обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч.4 ст.296 КК України, тому мають значення речового доказу у кримінальному провадженні. Окрім цього з доводів прокурора стало відомо, що органом досудового розслідування перевіряються факти щодо можливої додаткової кваліфікації кримінального правопорушення, в зв`язку з чим вилучене майно планується направити на експертне дослідження з приводу наявності чи відсутності в вилучених препаратах вмісту наркотичних, лікарських чи сильнодіючих речовин обіг яких заборонено.

Доцільність накладення арешту на вилучені речі, полягає в тому, що вони мають ознаки речового доказу, який має суттєве значення в подальшому для досудового розслідування, так як містять відомості, які будуть використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є необхідним для проведення експертиз.

Клопотання прокурора про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України та у ньому чітко зазначені підстави, мета та завдання арешту у даному кримінальному провадженні.

Так, підставою та метою арешту є збереження речових доказів та проведення експертиз, а завданням арешту майна є запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, спотворення, знищення.

Суд звертає увагу, що арешт майна це тимчасовий захід, а тому власник/володілець майна не позбавлений права звернутися з клопотанням про скасування арешту в разі непроведення слідчих дій з транспортними засобами протягом тривалого часу.

Відповідно до практики ЄСПЛ втручання у власність фізичних чи юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату.

Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого Суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес.

Правомірним є арешт за умови одночасного існування критеріїв правомірності цього втручання (зокрема: законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що речовина, яку було виявлено та вилучено 17.01.2026 в ході проведення огляду місця події може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, тому має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Матеріали клопотання свідчать про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника/володільця майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також, при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.296 КК України, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні прокурора майно.

Керуючись ст.ст.98, 131, 170-173, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на:

-1 (один) зіп-пакет з пігулкою чорного кольору з нерозбірливим написом, яку поміщено до поліетиленового сейф-пакету НПУ СУ №Р8Р0015604;

-4 (чотири) зіп пакети з порошкоподібною речовиною різних кольорів з написами: «Чай з червоного мухомору», «їжовик», «Кардицепс гриб», «Червоний», які поміщено до поліетиленового сейф-пакету НПУ СУ №РБР0015604;

-згорток фрагменту липкої стрічки, яку поміщено до паперового конверту НПУ та опечатано, та моток липкої стрічки. Моток липкої стрічки, разом з паперовим конвертом НПУ, в якому перебуває згорток фрагменту липкої стрічки поміщено до поліетиленового сейф-пакету НПУ №WAR 1550845.

Згідно з положеннями, що закріплені в ч.1 та ч.2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_11

03.02.2026