Справа № 127/2481/26
Провадження № 1-кс/127/1051/26
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_6 24.01.2026 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 23.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 345 КК України.

В межах даного кримінального провадження 23.01.2026 ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України затримано.

ОСОБА_4 23.01.2026, у відповідності до вимог КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 345 КК України.

Підставою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих злочинів, які згідно із ст. 12 КК України, відносяться до тяжкого та особливо тяжкого злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки один із злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , має високу суспільну небезпечність як злочин проти основ національної безпеки України, й останній усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому злочині, а саме: позбавлення волі на тривалий строк.

- незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілих, експерта, шляхом тиску чи вмовлянь, оскільки згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме реальну можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків, експерта, який проводив судову експертизу у даному кримінальному провадженні, з метою створення сприятливих для себе умов, анкетні дані, місце проживання яких наявні в матеріалах кримінального провадження;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зокрема, враховуючи вік підозрюваного та його зв`язку серед криміналітету, останній має можливість залишити територію України;

- вчинити інші кримінальні правопорушення подібного характеру, враховуючи обставини інкримінованих злочинів, в яких він підозрюється, що вказує на схильність до вчинення дій, спрямованих проти національної безпеки України, допомогу державі-агресору (диверсійна діяльність). Ідеологічні мотиви, тобто, свідомо обрана позиція під час збройної агресії проти України, можуть стати підґрунтям для вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі у співпраці із ворогом у період війни, яка триває.

Запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, у даному випадку, відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи кваліфікацію злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 , застосовується тримання під вартою, а не більш м`які запобіжні заходи.

У зв`язку із наведеним, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , а тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили відмовити у задоволенні клопотання або ж визначити підозрюваному мінімальний розмір застави.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000110, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000110 від 23.06.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1, 4 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено протиправну діяльність організованої злочинної групи, яка включає в себе наявність керівництва (лідера), чітке визначення ролі кожного учасника та їх підпорядкованість керівнику, загальних правил поведінки і конспірації, з єдиним злочинним планом відомим всім учасникам об`єднання, який полягає в погрозах насильством щодо працівників правоохоронних органів у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та одержанні неправомірної вигоди від вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

Зокрема, ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Керівництво організованою злочинною групою здійснювалось особисто ОСОБА_8 , з цією метою, будучи керівником Вінницького осередку ГО «Україна це матір», розуміючи, що діяльність вказаної організації сприяє ухиленню осіб від мобілізації, а також легкого та швидкого збагачення за рахунок її учасників, використовував громадську організацію, як інструмент прикриття злочинної діяльності та реалізації її плану. Разом з тим, на початку серпня 2025 року у ОСОБА_8 виник конфлікт з керівництвом громадської організації «Україна це матір» щодо розподілу фінансових ресурсів між Вінницьким осередком та центральним офісом, які надходять від нових учасників за видачу посвідчення добровольця. В результаті чого, ОСОБА_8 розірвав зв`язки з ГО «Україна це матір» та вирішив створити громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», керівництвом якої буде займатись особисто.

Разом з тим, маючи достатній досвід та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення вказаного виду злочинів, а також лідерські якості, ОСОБА_8 вирішив продовжити незаконну діяльність зазначеної організації з метою протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та проти основ національної безпеки.

ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками в особливий період, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок організації і керування діяльністю організованою злочинною групою, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Так, вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів проти органів державної влади України, а саме перешкоджання виконанню службових обов`язків працівниками Національної поліції шляхом погроз, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_8 , як керівнику організованої групи, свідомо виконуючи його вказівки.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної організованої групи під час підбору зазначених осіб враховувалися їх особисті якості, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень та готовність їх вчинювати особами, які користуються довірою ОСОБА_8 , володіють навичками спілкування з представниками правоохоронних органів, військовослужбовцями ТЦК та СП, та мають відповідні соціальні зв`язки.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом перешкоджання законній діяльності працівників поліції, всі вищевказані особи добровільно погодилися на участь у вказаній злочинній групі та вчинюваних нею тяжких та особливо тяжких злочинах, а також підкорилися визначеним правилам поведінки і дисципліні у ній.

З метою забезпечення існування та функціонування угруповання ОСОБА_8 розробив єдиний план злочинних дій з розподілом функцій організації та кожного з учасників групи.

Відповідно до вказаного плану завданням і метою діяльності організованої групи було перешкоджання виконанню службових обов`язків працівниками Національної поліції України створенням психологічного тиску шляхом погроз, для уникнення членами ГО доправлення до підрозділів ТЦК та СП.

З цією метою на так званих загальних зборах ГО 20.11.2025 було створене так зване «силове крило» група швидкого реагування, яка у разі зупинки на законних підставах одного із членів ГО працівниками поліції за участі представників ТЦК та СП, здійснює виїзд до учасників події з метою подальшого перешкоджання у виконанні службових обов`язків працівникам поліції, шляхом погроз та психологічного тиску на них, усунення перешкод у подальшому пересуванні учасників ГО та не доставлення їх до ТЦК та СП.

ОСОБА_8 , маючи відповідний організаторський досвід, визначив собі роль керівника вказаної організованої групи, з метою керівництва та координації злочинної діяльності інших учасників організації.

Дисциплінованість учасників організованої групи підтримувалася її свідомим і беззаперечним виконанням вказівок ОСОБА_8 , як її керівника та чітким розподілом ролей між її учасниками.

Залежно від наявності особистих якостей членів організованої групи, таких як навички, вміння зорганізовано працювати в групі, керівником було визначено чітку ієрархію серед учасників організованої групи та розподілені функції між ними.

Зокрема, ОСОБА_8 , як керівник злочинної організації виконував наступні функції:

- з метою вчинення тяжких злочинів проти авторитету органів державної влади України залучив до складу організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 ;

- здійснював загальне керівництво та координацію дій всіх учасників організованої групи;

- спільно з іншими учасниками розробляв плани вчинення злочинів, координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень, вдосконалювали методи конспірації злочинної діяльності, доводив їх до відома учасників;

- розподіляв ролі між усіма учасниками організованої групи;

- встановлював загальновизначені правила поведінки та конспірації в організації та забезпечував дотримання їх учасниками;

- забезпечував функціонування організованої групи, шляхом винайму в оренду офісу, забезпечення інших учасників організації посвідченнями та атрибутикою, здійснював виїзди у групі швидкого реагування, забезпечував фінансування організованої групи та розподіл між учасниками фінансів, а також використовував їх частину для забезпечення подальшої злочинної діяльності;

- забезпечував взаємозв`язок між учасниками організованої групи та іншими особами;

- особисто підшукував осіб, які погодяться увійти до складу організованої групи та вчиняти злочини у її складі;

- організовував приховування злочинної діяльності, надаючи їй вигляд правомірної, шляхом створення громадської організації;

- слідкував за дотриманням загальних правил поведінки, дисципліни та конспірації учасниками організованої групи;

- організовував діяльність Telegram-каналів/ботів, за допомогою яких здійснювався оповіщення її учасників та координація дій;

- особисто приймав участь у вчинюваних організованою групою злочинах, шляхом виїзду на місце затримання співробітниками Національної поліції України, учасників громадської організації, які мають проблеми з військово-обліковими документами через порушення мобілізаційного законодавства, здійснював перешкоджання виконанню працівниками поліції службових обов`язків шляхом погроз та психологічного тиску.

З метою забезпечення функціонування організованої групи ОСОБА_8 організував приховування злочинної діяльності, вживав заходів конспірації, які доводили до відома учасників злочинної організації та постійно слідкував за їх беззаперечним дотриманням.

Учасниками організованої групи постійно вживались інші заходи конспірації, зокрема надання організованій групі ознак військового формування (військового батальйону), громадського об`єднання, шляхом оренди офісного приміщення, проведення зборів, підписання контракту та складання «присяги», носіння її учасниками військової форми одягу, шевронів, використання посвідчень громадської організації з фотокартками у військовій формі та іншої атрибутики.

Також, ОСОБА_8 залучив до складу організованої групи і визначив:

ОСОБА_4 роль виконавця, відповідно до визначеної ролі, функцій та заздалегідь розробленого плану, повинен був та виконував наступні дії:

- безпосередньо здійснював виїзди у групі швидкого реагування з метою здійснення впливу на працівників правоохоронних органів (поліції) та військовослужбовців ТЦК та СП, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків;

Таким чином, ОСОБА_4 в складі ОЗ у період часу з 01.09.2025 вчинили наступні кримінальні правопорушення.

Так, 15 січня 2026 року близько 09 години 15 хвилин поблизу будинку № 25А по вул. Героїв Нацгвардії у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 05.01.2026 № 11 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль «Nissan» темно-зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_13 , який є учасником громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Після надання ОСОБА_13 зазначених документів, інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 здійснено перевірку даних, що містилися в Інформаційному порталі Національної поліції щодо ОСОБА_13 та встановив, що останній є порушником законодавства України про мобілізацію і підлягає доставленню до ТЦК та СП, про що його було повідомлено працівниками поліції.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_13 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення № АВ-0036, видане 05.09.2025 за підписом командира ОСОБА_14 .

Також ОСОБА_13 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно о 10:00 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб з 3 чоловіків, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_8 . Також з ОСОБА_8 до працівників поліції підійшов ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 10:00 год до 12:35 год здійснювали на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, які останні за обставин, що скалися, сприймали як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Далі, приблизно о 13:00 год. з метою посилення психологічного тиску та залякування працівників поліції кількісною перевагою, на місце події прибули інші учасники добровольчого батальону імені Івана Богуна, серед яких були ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

В свою чергу, прибувши на місце події, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_11 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Одночасно ОСОБА_10 за підтримки ОСОБА_7 діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_12 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Крім того, 16 січня 2026 року близько 10 години 15 хвилин поблизу будинку № 124 по вул. Д. Нечая у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 16.01.2026 № 126 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль BMW Х-5 чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_16 , який є членом громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Надаючи зазначені документи ОСОБА_16 повідомив працівників поліції про те, що, є порушником законодавства України про мобілізацію, а працівники поліції в свою чергу повідомили його про те, що він підлягає доставленню до ТЦК та СП.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_16 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення за підписом командира ОСОБА_14 .

Також ОСОБА_16 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно об 11:40 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_8 . Також з ОСОБА_8 до працівників поліції підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 11:40 год до 12:20 год здійснювали на ОСОБА_11 та ОСОБА_15 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, що підтверджується висновком семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи.

Крім того, 15 січня 2026 року близько 09 години 15 хвилин поблизу будинку № 25А по вул. Героїв Нацгвардії у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 05.01.2026 № 11 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль «Nissan» темно-зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_13 , який є учасником громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Після надання ОСОБА_13 зазначених документів, інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 здійснено перевірку даних, що містилися в Інформаційному порталі Національної поліції щодо ОСОБА_13 та встановив, що останній є порушником законодавства України про мобілізацію і підлягає доставленню до ТЦК та СП, про що його було повідомлено працівниками поліції.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_13 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення № АВ-0036, видане 05.09.2025 за підписом командира ОСОБА_14 .

Також ОСОБА_13 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно о 10:00 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб з 3 чоловіків, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_8 . Також з ОСОБА_8 до працівників поліції підійшов ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 10:00 год до 12:35 год здійснювали на ОСОБА_11 та ОСОБА_12 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, які останні за обставин, що скалися, сприймали як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Далі, приблизно о 13:00 год. з метою посилення психологічного тиску та залякування працівників поліції кількісною перевагою, на місце події прибули інші учасники добровольчого батальйону імені Івана Богуна, серед яких були ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

В свою чергу, прибувши на місце події, ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_11 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Одночасно ОСОБА_10 за підтримки ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_12 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

За наведених обставин, у результаті своєї протиправної діяльності ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 діючи умисно, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні дії, спрямовані на протиправне уникнення військовозобов`язаним ОСОБА_13 застосування до нього передбачених законом мобілізаційних заходів.

Крім того, 16 січня 2026 року близько 10 години 15 хвилин поблизу будинку № 124 по вул. Д. Нечая у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 16.01.2026 № 126 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль BMW Х-5 чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_16 , який є членом громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Надаючи зазначені документи ОСОБА_16 повідомив працівників поліції про те, що, є порушником законодавства України про мобілізацію, а працівники поліції в свою чергу повідомили його про те, що він підлягає доставленню до ТЦК та СП.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_16 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення за підписом командира ОСОБА_14 .

Також ОСОБА_16 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно об 11:40 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_8 . Також з ОСОБА_8 до працівників поліції підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 11:40 год до 12:20 год здійснювали на ОСОБА_11 та ОСОБА_15 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, що підтверджується висновком семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи.

За наведених обставин, у результаті своєї протиправної діяльності ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні дії, спрямовані на протиправне уникнення військовозобов`язаним ОСОБА_16 застосування до нього передбачених законом мобілізаційних заходів.

23 січня 2026 року о 12 год. 10 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

23 січня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 345 КК України погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинені організованою групою, повторно;

- ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене повторно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Таким чином визначальним, під час перевірки обґрунтованості підозри є причетність особи до вчинення злочину, яке є похідним від встановлення факту вчинення тих діянь, які підпадають під кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 23.06.2025; повідомлення про підозру від 23.01.2026; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2026; протоколу огляду; протоколів допитів свідків; матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; висновків експертиз; інших матеріалів кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, відповідно до частини шостої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дітей, раніше не судимий.

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину (ч. 1 ст. 114-1 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 345 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до чотирнадцяти років

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, а також положення частини шостої статті 176 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В той же час, ті обставини, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дітей, раніше не судимий, хоч і мають значення при вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу, однак такі обставини не спростовують наявності тих ризиків, які наведено вище, а також не спростовують положення частини шостої статті 176 КПК України, щодо можливості застосовання, в даному випадку, виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, згідно з пунктом 1 частини чотири статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Крім того, абзацом 8 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється:

- у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, спрямованого проти основ національної безпеки України, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України (перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань);

- у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, спрямованого проти авторитету органів державної влади України, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 345 КК України (погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу вчинені організованою групою), а також враховуючи наявність ризиків того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням положень пункту 1 частини четвертої статті 183 та абзацу 8 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя вважає не доцільним на даний час визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 12:10 год. 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя