Справа № 199/7032/25
УХВАЛА

08.12.2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 02.03.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, яке підтримали представники потерпілого, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , який спливає 13.12.2025 року, строком на 60 днів, без визначення застави.

В обґрунтування вказаного клопотання прокурор посилався на обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встанволені при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, тому тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, міра покарання, якому може бути підданий обвинувачений в разі доведення його вини, дають підстави вважати можливим переховування обвинуваченого від суду. Ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що на теперішній час не виявлено та не вилучено знаряддя злочину - сокира, тому ОСОБА_5 може знищити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Враховуючи вказані обставини, сторона обвинувачення ввважає, що жоден більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Крім того, в судовому засіданні були задоволені клопотання сторони захисту та представника потерпілого про допит додаткових свідків та судових експертів, тому в разі зміни запобіжного заходу обвинувачений матиме можливість незаконного впливу на них, у звязку з чим проти задоволення клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт прокурор, представники потерпіолого заперечували.

Обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що він не має наміру ухилятися від суду та перешкоджати судовому розгляду. Клопотання захисника про зміну йому вказаного запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт підтримав, посилаючись на те, що він має постійне місце проживання, матір похилого віку, яку він давно не бачив.

Захисник обвинуваченого проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, посилаючись на тривалість перебування обвинуваченого під вартою, що відповідно до усталеної практики ЄСПЛ передбачає презумпцію звільнення. Посилання прокурора на незаконний тиск на додаткових свідків є необгрунтованим, оскільки вони є свідками сторони захисту. Раніше встановлені судом ризики на теперішній час зменшилися. Враховуючи такі обставини та відомості про особу обвинуваченого, захисник заявила клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, враховується обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує наявність встановлених ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 ст. 177 КПК України, ризики чого були доведені прокурором при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовженні, які на теперішній час не зменшилися.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд враховує практику Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), згідно з якою при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі наявні обставини, зокрема, серед яких «тяжкість покарання», що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України).

При цьому, встановлений в судовому засіданні ризик втечі має оцінюватися в контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови»§58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Враховуючи обсяг та обставини пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 , а також ту обставину, що на теперішній час в Україні введено військовий стан та тривають активні бойові дії, що в свою чергу збільшує ризик втечі (переховування) обвинуваченого, суд приходить до висновку, що є достатні підстави вважати реальною наявність мети продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання спробам ухилення обвинуваченим від суду та перешкоджанню кримінальному провадженню, ризики чого нікуди не зникли, є реальними та дійсними.

Крім того, суд вважає слушними доводи прокурора про ризик впливу на свідків, про виклик яких судом було задоволено клопотання сторони захисту та представника потерпілого, в разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

В той же час, не є визначальним критерієм для цього сама по собі тривалість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду вказаного кримінального провадження (виклик та допит в судовому засіданні додаткових свідків та судових експертів).

Також, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, в тому числі і визначення застави, судом відповідно до приписів ст. 183 КПК України вже було враховано зменшення раніше встановлених ризиків та наявність позитивних даних, які характеризують особу обвинуваченого та заслуговують на увагу, проте ці обставини не переважають суспільного запиту, що полягає в забезпеченні швидкого, повного і неупередженого судового розгляду, належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виконанні процесуальних рішень у справі.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави відповідно до п.2 ч.4 ст. 183 КПК України є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру, обставин та тяжкості діяння, яке йому інкримінується. Відомостей про те, що за станом здоров`я до обвинуваченого не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою матеріали справи не містять.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання сторони захисту про його зміну на інший більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити. В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 05.02.2026 року включно, без визначення застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1