Справа № 127/3178/26
Провадження № 1-кс/127/1348/26
У Х В А Л А

Іменем України

03 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

слідчого: ОСОБА_3

представника користувача майна: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 28.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції №3 Вінницького районного відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 28.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, в ході здійснення якого виникла необхідність в накладенні арешту на майно вилучене 29.01.2026 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: на перехресті доріг М 21 та вул. Юзвінська, м. Вінниця, 310 км + 570 м, неподалік електроопори № 62 у напрямку м. Бар.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, за викладених в ньому обставин, просила клопотання задовольнити.

Представник користувача майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення поданого клопотання, посилаючись на те, що автомобіль не містить жодних слідів кримінального правопорушення та не може виступати речовим доказом.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000057, заслухавши думку слідчого, пояснення представника користувача майна, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

До заходів забезпечення кримінального провадження віднесено накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК).

Згідно з частиною третьою статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною першою статті 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №3 Вінницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000057 від 28.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 січня 2026 року начальник сектору поліцейських офіцерів громади відділу взаємодії з громадами Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_7 , будучи співробітником правоохоронного органу, виконуючи свої службові обов`язки та відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» таким, що підлягає державному захисту, перебуваючи у форменому одязі та діючи відповідно до покладених на нього завдань згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9, 14, 24 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», був залучений до комплексу профілактичних заходів, спрямованих на протидію злочинності, виявлення та активізацію роботи з особами, які перебувають на обліку.

Зазначені заходи здійснювалися спільно з працівниками роти поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , на виконання наказу начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області «Про проведення профілактичних заходів» номер 168 від 21 січня 2026 року.

Так, 28 січня 2026 року близько 10 години 40 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , помітив ОСОБА_12 та, перевіривши його документи, встановив порушення останнім правил військового обліку.

У подальшому ОСОБА_7 склав протокол адміністративного затримання ОСОБА_12 серії НОМЕР_1 від 28 січня 2026 року та спільно з працівниками роти поліції особливого призначення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на службовому автомобілі марки Toyota Proace, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював супроводження ОСОБА_12 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час транспортування ОСОБА_12 на службовому автомобілі Toyota Proace, державний номерний знак 23-44, близько 11 години 00 хвилин 28 січня 2026 року на автомобільній дорозі М-21 сполученням Хмельницький Вінниця вказаний службовий автомобіль почав переслідувати автомобіль марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , у зв`язку з чим на допомогу було викликано працівників сектору реагування патрульної поліції, які розпочали супровід на службовому автомобілі Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_4 .

У подальшому у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на вчинення опору працівникам правоохоронного органу під час доставлення ОСОБА_12 . Так, рухаючись автомобільною дорогою М-21, автомобіль Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , перебуваючи на території села Якушинці Вінницького району Вінницької області, здійснив обгін та заблокував подальший рух службових автомобілів працівників поліції, чинивши опір працівникам правоохоронного органу у виконанні ними службових обов`язків із супроводження ОСОБА_12 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, проявляючи зневажливе ставлення до працівників правоохоронного органу, громадського порядку та загальновизнаних у суспільстві правил поведінки, на автомобілі Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , перекрив рух вказаних службових автомобілів поліції на автомобільній дорозі М-21, ділянці дороги Е 583, на 311 кілометрі у місті Вінниця, підійшов до службового автомобіля марки Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2 , та наніс удари по склу автомобіля, смикав за ручки дверей, вимагаючи звільнення затриманого ОСОБА_12 , тобто чинив опір працівникам поліції, які виконували свої службові обов`язки з доставлення ОСОБА_12 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У цей час до ОСОБА_6 зі службового автомобіля марки Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_4 , вийшов інспектор Управління патрульної поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_13 та повідомив останньому, що він перешкоджає виконанню працівниками поліції їхніх службових обов`язків, у зв`язку з чим між ними виник словесний конфлікт.

У подальшому, побачивши, що службовий автомобіль Toyota Proace, державний номерний знак НОМЕР_2 , продовжив рух, ОСОБА_6 , з метою перешкоджання виконанню працівниками поліції службових обов`язків із супроводження ОСОБА_12 , сів за кермо автомобіля Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , та, переслідуючи службові автомобілі, допустив дорожньо-транспортну пригоду зі службовим автомобілем Skoda Octavia, державний номерний знак НОМЕР_4 , унаслідок чого останній зазнав механічних пошкоджень.

28 січня 2026 року проведено обшук автомобіля марки Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходився на перехресті автомобільної дороги М-21 та вулиці Юзвінської у місті Вінниця, на 310 кілометрі плюс 570 метрів, поблизу електроопори номер 62 у напрямку міста Бар, який перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У подальшому вказаний транспортний засіб було вилучено та поміщено на арештмайданчик за адресою: місто Вінниця, вулиця Ботанічна, будинки 3032, з метою його збереження, оскільки наявні достатні підстави вважати, що зазначене майно відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 167 Кримінального процесуального кодексу України було використане як засіб або знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.

Наведені обставини підтверджуються витягом з ЄРДР №0000057 від 28.01.2026 та іншими документами доданими на обґрунтування клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницького області у справі №127/3174/26 надано дозвіл на проведену 28.01.2026 слідчу дію - обшук, в рамках кримінального провадження №0000057 внесеного до ЄРДР 28.01.2026, транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», р/н НОМЕР_5 , який перебував на перехресті доріг М 21 та вул. Юзвінська, м. Вінниця, 310 км + 570 м, неподалік електроопори №62 у напрямку м. Бар, в ході якого виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», р/н НОМЕР_3 , який поміщено на арешт майданчик, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30-32.

Постановою слідчого від 29.01.2026 тимчасово вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Наведене свідчить про те, що автомобіль Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , який було вилучено під час огляду місця події, є тимчасово вилученим майном та відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу, оскільки містить відомості, що можуть бути використані як доказ фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також для унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; підставу застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Як встановлено судом, вищевказаний автомобіль Mercedes-Benz, державний номерний знак НОМЕР_3 , відповідно до тимчасового реєстраційного талона серії НОМЕР_6 перебуває в користуванні ОСОБА_14 , яка не є підозрюваною у даному кримінальному провадженні.

При цьому, автомобіль визнано речовим доказом та поміщено на арешт майданчик.

З матеріалів справи та пояснень слідчого слідує, що жодних слідчих дій з автомобілем марки «Mersedes-Benz», НОМЕР_3 , окрім його першочергового огляду, не проводилося, та не планується проводити.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до частини першої статті 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини шостої статті 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного слідує висновок, що передача траспортного засобу на відповідальне зберігання користувачу, у даному випадку, не буде завдавати шкоди для кримінального провадження.

В той же час, суд враховує, що поміщення транспортного засобу на арешт майданчик під відкритим небом, без необхідності проведення з автомобілем слідчих дій, негативно впливає на умови зберігання такого автомобіля.

Таким чином, враховуючи засади розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб (п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК), суд вважає за необхідне вказаний транспортний засіб повернути (передати) на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_14 , з правом його використання, однак без права відчуження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mercedes-Benz», держаний номерний знак НОМЕР_3 , який було вилучено 29.01.2026 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: на перехресті доріг М 21 та вул. Юзвінська, м. Вінниця, 310 км + 570 м, неподалік електроопори № 62 у напрямку м. Бар, та поміщено на арешт майданчик, за адресою: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 30-32.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Зобов`язати старшого слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 або іншу уповноважену особу у кримінальному провадженні №0000057 від 28.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, автомобіль марки «Mercedes-Benz», держаний номерний знак НОМЕР_3 повернути (передати) на відповідальне зберігання користувачу ОСОБА_14 , з правом його використання, однак без права відчуження.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: