Провадження 1-кп/4910/29/19
У Х В А Л А

20 листопада 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_8 про відвід групи прокурорів у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2017 за № 0000846, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Чернухине Перевальського району Луганської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час розгляду обвинувального акта захисник ОСОБА_8 звернулася із заявою про відвід прокурора ОСОБА_10 від участі у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017, а також прокурорвів ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Обгрунтовуючи свою заяву захисник зазначила таке.

Прокурор САП ОСОБА_10 змінив обвинувальний акт в суді всупереч положенням ст. 338, 341 КПК України. Також прокурор невідкладно не повідомив суд про обвинувальний акт у новій редакції. Такі дії прокурора, на думку захисника, перетворюють подальший судовий розгляд незаконним, а вирок таким, що підлягає безумовному скасуванню. Крім цього, обвинувальний акт датований 30.09.2025, а залишено на столі поруч із обвинуваченою ОСОБА_7 01.10.2025. Цим прокурор приховав його, як від учасників, так і від суду, до завершення судового засідання. Поведінка прокурора ОСОБА_10 у цій ситуації була не лише процесуально некоректною, а й відверто суперечила гарантіям кримінального провадження. Прокурор не повідомив ОСОБА_7 жодної інформації про зміст і характер своїх дій.

Замість того, щоб забезпечити дотримання принципів інформування, правової визначеності, поваги до прав сторони захисту, прокурор ОСОБА_10 ігнорував статті 59 Конституції України, а також статті 2, 20, 42, та 52 КПК України.

З огляду на тяжкість ч. 5 ст. 191 КК України прокурор не забезпечив присутність захисника при врученні зміненого обвинувального акта, чим безпідставно позбавив ОСОБА_7 права на захист під час процесуальної дії. Особливо обтяжуючим є те, що прокурор ОСОБА_10 зробив це усвідомлено.

Грубе порушення прокурором ст. 338 КПК України проявилося й у тому, що захиснику ОСОБА_8 не вручена копія обвинувального акта. Ці дії адвокат розцінює, як перешкоджання у підготовці до захисту, що мають ознаки протиправних дій передбачених статтями 397 КК України, 364, 365, 367 КК України.

У сукупності такі дії не можуть бути оцінені як звичайна процесуальна помилка чи недбалість.

Прокурор ОСОБА_10 зловживав владою, є упередженим і недоброчесним, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні.

Крім цього захисник ОСОБА_8 вважає, що необхідно усунути від участі у кримінальному провадженні й інших прокурорів, які брали участь у допущених порушеннях, оскільки їх поведінка також суперечить вимогам неупередженості, об`єктивності та добросовісності, встановленим статтею 77 КПК України.

Крім цього, до судової справи було долучено постанову про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 26.09.2025. Відповідно до змісту цієї постанови в кримінальному провадженні процесуальними керівниками визначено таких прокурорів: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

Постанова не містить обґрунтування щодо неможливості зміни групи прокурорів. Зі змісту постанови вбачається, що її мотивувальна частина не містить жодної конкретної, фактичної чи юридичної релевантної підстави для зміни групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Постанова про зміну групи прокурорів не містить обґрунтування, передбаченого статтями 36, 37, 110 КПК України. За таких обставин ця постанова не може вважатися належною правовою підставою для участі зазначеної групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Крім цього, всі прокурори, визначені у постанові від 26.09.2025, були достеменно обізнані про факт зміни обвинувачення, а відтак - зобов`язані діяти у відповідності до вимог кримінального процесуального закону. Проте не вжили заходів для усунення порушень, щодо належного оформлення та мотивування рішення прокурора про зміну обвинувачення. Більше того, процесуальні керівники не звернулися до керівника САП із пропозиціями щодо усунення очевидних порушень. Така бездіяльність свідчить про відсутність належного процесуального контролю та небажання забезпечити дотримання прав сторони захисту.

Крім вимоги відвести групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017, адвокат просила постановити окрему ухвалу відповідно до ст. 379 КПК України та зобов`язати компетентний орган внести відомості до ЄРДР відносно викладених у заяві фактів неправомірних дій прокурорів, які мають ознаки кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_9 підтримала заяву про відвід групи прокурорів.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 просили задовольнити заяву про відвід групи прокурорів.

Прокурор ОСОБА_5 повідомила, що жодна підстава, зазначена у заяві про відвід, не відповідає вимогам КПК України.

Заслухавши учасників та дослідивши письмові матеріали, надані захистом та прокурором, суд дійшов таких висновків.

Пункт 3 ч. 1 ст. 77 КПК України закріплює наступну підставу відводу: якщо прокурор особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з частиною 3-5 статті 80 КПК України заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заява про відвід під час досудового розслідування подається одразу ж після встановлення підстав для такого відводу. Відвід повинен бути вмотивованим.

Із заяви про відвід вбачається, що як підставу недовіри до прокурорів зазначені такі обставини: систематичне порушення норм Кримінально-процесуального кодексу України; невжиття заходів по відновленню існуючих порушених прав; прийняття участі у кримінальному провадженні на підставі необґрунтованої та невмотивованої постанови.

Норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер вказаної категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставин, які підтверджені відповідними доказами.

Розглядаючи підстави для відводу суд бере до уваги два критерії: об`єктивний та суб`єктивний.

Суб`єктивний критерій має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.

Колегія суддів зазначає, що адвокат не навів жодного доказу, який би свідчив про те, що група прокурорів, у тому числі прокурор ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017 мають особистий інтерес, крім професійного обов`язку підтримання обвинувачення як прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури на яких покладено низку обов`язків, передбачених Законом України «Про прокуратуру» та статтею 36 КПК України. Отже, суб`єктивний критерій для відводу групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні відсутній.

До об`єктивного критерія, який має бути досліджено та оцінено судом, необхідно віднести те, чи є прокурор незалежним. Із пояснень захисника щодо зміни обвинувального акта, його вручення, дотримання інших норм КПК України, не можливо встановити, що будь-яка особа впливала чи могла вплинути на прийняте рішення прокурором.

Положення ч. 2 ст. 338 КПК України закріплюють, що дійшовши до переконання, що обвинувачення потрібно змінити, прокурор після виконання вимог статті 341 КПК складає обвинувальний акт, в якому формулює змінене обвинувачення та викладає обґрунтування прийнятого рішення.

Оскільки змінений обвинувальний акт погоджений прокурором вищого рівня, відсутні підстави усувати прокурора ОСОБА_10 від підтримання державного обвинувачення.

Окремо суд звертає увагу на таку зазначену захисником підставу для відводу прокурора ОСОБА_10 як порушення порядку вручення зміненого обвинувального акта учасникам кримінального провадження.

Власне трактування захисником ОСОБА_8 процедури погодження, зміни та вручення обвинувального акта та її недотримання прокурором у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017 не є самостійною підставою для відводу, передбаченою ст. 77 КПК України. Такі дії та бездіяльність можуть бути оцінені колегією суддів в контексті порушення права на захист та гарантій прав обвинувачених, щодо дотримання порядку вручення копій зміненого обвинувального акта в суді.

Наслідком встановлення порушень норм КПК України може бути визнання судом отриманих доказів недопустимими, в порядку та у спосіб визначених статтями 87, 89, 94, 95 КПК України.

Щодо необґрунтованості та невмотивованості постанови від 26.09.2025 про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017 колегія суддів зазначає, що такі підстави, як неналежне мотивування постанови, та її невідповідність вимогам ст. 110 КПК України не є підставою для відводу.

На час розгляду заяви про відвід групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017 постанова про визначення групи прокурорів від 26.09.2025 є чинною, а тому прокурори ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 є повноважними прокурорами. Відомості про те, що вони приймають участь у підтриманні обвинувачення в суді без належної правої підстави, у суду відсутні.

З огляду на те, що адвокат не навів підстав, визначених ст. 77 КПК України для відводу прокурора ОСОБА_10 та інших прокурорів у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017, заява про відвід не підлягає задоволенню.

Щодо постановлення окремої ухвали, колегія суддів звертає увагу на таке. Захисник, як на правову підставу постановлення окремої ухвали, посилається на ст. 379 КПК України. Водночас стаття 379 КПК України передбачає постановлення ухвали у випадку внесення виправлень у судовому рішенні. У даному випадку не йдеться про виправлення рішення.

Водночас прохальна частина клопотання пов`язана із тим, щоб постановити ухвалу, якою зобов`язати компетентний орган внести відповідні відомості до ЄРДР.

Порядок постановлення ухвали про вирішення питання внесення відомостей до ЄРДР та зобов`язання повноважних осіб внести такі відомості, визначені статтями 303-307 КПК України. Цей порядок регулює повноваження слідчого судді, який здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тобто колегія суддів, яка розглядає справу по суті, позбавлена таких повноважень під час розгляду справи.

Водночас у випадку, якщо суд дійде висновку про обставини та факти, які вимагатимуть реагування, колегії суддів у вигляді постановлення окремої ухвали, така постанова буде ухвалена разом із остаточним рішенням у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 80, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про відвід прокурора ОСОБА_10 від участі у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017.

2.Відмовити у задоволенні заяви захисника ОСОБА_8 про відвід групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000846 від 01.12.2017, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 .

3.Відмовити у задоволенні клопотання в постановленні окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3