Справа № 592/2142/26
Провадження № 1-кс/592/1196/26
КОВПАКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. Суми
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про повернення речей, вилучених під час обшуку з посиланням на ст.ст. 167-169, 236, 171, 173 КПК України,

установив:

09.02.2026 представник ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про повернення речей, вилучених під час обшуку та з посиланням на ст.ст. 167-169, 236, 171, 173 КПК України просить зобов`язати слідчого, що здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000874, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2025, негайно повернути ОСОБА_3 автомобіль марки «Volkswagen Transporter» Д.Н.З. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що був вилучений під час обшуку 04.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_2 мобільний телефон Apple iPhone 15 Pro, що був вилучений під час обшуку 04.02.2026 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає поверненню особі, яка її подала, з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Разом з тим, порядок повернення тимчасово вилученого майна його володільцю визначений статтею 169 КПК України та вирішується в порядку, передбаченому главою 26 КПК України за результатами розгляду скарги володільця тимчасово вилученого майна на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасового вилученого майна.

Зокрема, вирішення питання про повернення тимчасово вилученого майна слідчим суддею на підставі клопотання особи в порядку п. 3 ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України, про що зазначає представник ОСОБА_4 не передбачено, а тому таке клопотання підлягає поверненню особі, яка з ним звернулася, що не перешкоджає зверненню до слідчого судді з відповідною скаргою на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

Крім того, представнику ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвокату ОСОБА_4 необхідно також врахувати, що як вбачається з матеріалів поданого клопотання, зокрема копії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.01.2026 (справа № 757/2470/26-к), досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000874, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.03.2025 здійснюється Головним слідчим управлінням Національної поліції України, що знаходиться у м. Києві, а не на території Ковпаківського району м. Суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК України.

Зі змісту положень глави 26 КПК України випливає, що територіальна підсудність скарг не визначена, однак відповідно до норм Кримінального процесуального Кодексу України заяви, скарги під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування. Таким чином, з урахуванням положень ч. 6 ст.9 КПК України, зазначене правило слід застосовувати і до розгляду скарг та клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, тобто подана з порушенням правил територіальної підсудності.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у своєму рішенні від 22.04.2020 року у справі №51 - 1901 впс 20.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

За таких обставин клопотання представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про повернення речей, вилучених під час обшуку з посиланням на ст.ст. 167-169, 236, 171, 173 КПК України підлягає повернення особі яка його подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 169, 171, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання представника ОСОБА_2 , ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про повернення речей, вилучених під час обшуку з посиланням на ст.ст. 167-169, 236, 171, 173 КПК України повернути разом з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_5