Справа № 442/9225/25
Провадження № 1-кс/442/1617/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року слідча суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі у кримінальному провадженні №0000284 від 21.05.2024 клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нагуєвичі Дрогобицького району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, сержанта резерву 2 взводу резерву сержантського складу 1 роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

в с т а н о в и л а:

У провадження слідчої судді надійшло клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького районного відділу Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000284 від 21.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що солдат ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, сержантом резерву 2 взводу резерву сержантського складу 1 роти резерву сержантського складу військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи ухилитися від проходження військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, в умовах воєнного стану, 14 березня 2024 року о 08:00 год самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), перебуває поза межами вказаної військової частини, проводить час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконує, а отже останній у такий спосіб незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєннного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

04.12.2025 на підставі ст. 615 ч.1 п.6 (абз.10) КПК України ОСОБА_5 затримано та повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 407 КК України.

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: повідомлення про обставини, що свідчать про ознаки вчинення кримінального правопорушення; матеріали службового розслідування з військової частини НОМЕР_1 від 28.03.2024; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №67 від 05.03.2024, відповідно до якого солдата ОСОБА_5 , сержанта резерву 2 взводу резерву сержантського складу 1 роти резерву сержантського складу в/ч НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати таким, що з 05 березня 2024 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2470 гривень на місяць, шпк-сержант резерву; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №78 від 14.03.2024, згідно якого солдата ОСОБА_5 вважати таким, що самовільно залишив військову частину з 14.03.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 , який виявив відсутність солдата ОСОБА_5 під час ранкового шикування; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який є командиром 2 взводу 1 роти резерву сержантського складу та який підтвердив факт відсутності солдата ОСОБА_5 під час ранкового шикування; інші матеріали зібрані в ході досудового розслідування.

Вказує, що метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також перешкоджання ризикам, а саме: неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі. Санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. У даному випадку у разі доведення вини ОСОБА_5 застосування ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з встановленням іспитового строку не є можливим, оскільки прямо заборонено у положенні ст. 75 КК України. Відтак, ОСОБА_5 , побоюючись реальної міри покарання, яка може бути застосована до нього у разі визнання його винним може переховуватися від суду. Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_7 шляхом переконання, залякування чи схиляння його до зміни, наданих ним показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Крім цього, свідок у порядку ст. 225 КПК України не допитувалися. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, яке полягає в тому, що відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби за ч. 5 ст. 407 КК України, що саме по собі вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Наведене вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на вказане, просить клопотання задоволити.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави. Вважає наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім, щоб запобігти вказаним ризикам. Зазначив, що органом досудового розслідування при поданні вказаного клопотання враховувались тяжкість вчиненого злочину. Зважаючи на викладене, а також положення ст.183 КПК, є законні підстави не визначати розмір застави.

Слідча у судовому засіданні підтримала клопотання і просить таке задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 щодо задоволення вказаного клопотання заперечив та пояснив, що вказані обставини склалися так через хворобу матері, яка померла в лютому цього року, а також онкозахворювання батька. Просить не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою, а обмежитись домашнім арештом.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 щодо задоволення вказаного клопотання заперечив та просить обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту або ж, у разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити розмір застави. Підозрюваний не має наміру ухилятися від органу досудового розслідування та суду.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, слідча суддя дійшла наступних висновків.

У провадженні слідчого відділу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 21.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

04.12.2025 старшим слідчим СВ Дрогобицького РВП ГУ Національної поліції у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04.12.2025 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано підозрюваного ОСОБА_5 04.12.2025 о 09 год 10 хв.

Разом з тим, із наданих слідчим та прокурором матеріалів вбачається обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи особу ОСОБА_5 , беручи до уваги доводи слідчого та прокурора, зокрема, щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, можливого впливу на свідків, які не допитувалися в порядку ст.225 КПК України, та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, вважаю доведеною в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, з урахуванням вимог ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, обставин вчинення злочину, зокрема того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану, його особи, за відсутності даних про неможливість перебування під вартою за станом здоров`я, приходжу висновку, що належний контроль за поведінкою підозрюваного та дієве запобігання встановленим у провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки лише такий є достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту.Зважаючи на вказане, існують правові підстави для задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Беручи до уваги положення ч. 4 ст. 183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, слідчою суддею не встановлено підстав для визначення розміру застави. Відтак, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 309, 372 КПК України, слідча суддя,

у х в а л и л а :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто, до 01 лютого 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання підозрюваного, тобто, з 09 год 10 хв 04 грудня 2025 року.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 01.02.2026.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 04.12.2025.

Слідча суддя ОСОБА_1