печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 18.07.2025 під час проведення обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0002869 від 23.10.2025.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002869 від 23.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України, яке 30.10.2025 виділено з матеріалів кримінального провадження № 0000094 від 03.02.2025.

У ході досудового розслідування встановлено, що адвокат ОСОБА_6 у період з 19.02.2025 по 04.04.2025 отримав від ОСОБА_7 , без законних на те підстав неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 3000 доларів США та 183 740 гривень за вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також командиром військової частини НОМЕР_1 , які відповідно до вимог частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до статті 3692 КК України уповноважені на виконання функцій держави, щодо взяття військовозобов`язаного ОСОБА_7 на військовий облік, видачі йому військово-облікових документів, призову на військову службу під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 , формального проходження базової загальновійськової підготовки та військової служби за його відсутності.

Також встановлено, що 04.04.2025 ОСОБА_6 під час вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, передав ОСОБА_7 підроблений витяг з наказу № 218/1 від 04.04.2025 про призначення останнього на посаду стрільця роти охорони військової частини НОМЕР_1 , підписаний від імені ОСОБА_5 .

Вказаний документ давав підстави вважати, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

У зв`язку із цим, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва ухвалою від 20.06.2025 у справі №757/29189/25-к задоволено клопотання слідчого про надання дозволу на обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де 18.07.2025 було відшукано та вилучено грошові кошти в сумі 204850 (двісті чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) доларів США, 24300 (двадцять чотири тисячі триста) Євро та 153500 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот) гривень.

Враховуючи те, що сума вилучених грошових коштів значно перевищує законні доходи ОСОБА_5 , слідчим за вказаним фактом до ЄРДР внесено відомості за № 0002809 від 23.10.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.

Кримінальні провадження № 0000094 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, та № 0002809 від 23.10.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України, 24.10.2025 на підставі ст. 217 КПК України об`єднано у одне провадження.

Зібрані під час досудового розслідування докази є достатніми для складання обвинувального акту відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

Водночас, у ході досудового розслідування не отримано достатніх доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України.

При цьому, факт можливого вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України, необхідно перевірити у ході подальшого досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій.

У зв`язку із цим, 30.10.2025 з кримінального провадження № 0000094 від 03.02.2025 виділено матеріали досудового розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України, у тому числі речові докази - вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 204850 (двісті чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) доларів США, 24300 (двадцять чотири тисячі триста) Євро та 153500 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот) гривень. Виділеному кримінальному провадженню ЄРДР присвоєно № 0002869 від 23.10.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені у ОСОБА_5 грошові кошти є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України, об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом, а відтак відповідають критеріям статті 98 КПК України., тобто є речовими доказами.

Слідим у провадженні 18.07.2025 зазначені грошові кошти визнано речовими доказами.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

В судове засідання власник майна не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом вручення повістки слідчому, про причини своєї неявки не повідомив, власну правову позицію не виклав.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Окрім того, відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, у тому числі передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України встановлено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Частина 1 статті 64-2 КПК України визначає, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи.

Згідно з ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації майна, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 96, 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 18.07.2025 під час проведення обшуку житла за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0002869 від 23.10.2025, із забороною користування та розпорядження майном, а саме: на грошові кошти в сумі 204 850 (двісті чотири тисячі вісімсот п`ятдесят) доларів США, 24 300 (двадцять чотири тисячі триста) Євро та 153 500 (сто п`ятдесят три тисячі п`ятсот) гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1