УХВАЛА

02.12.2025 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , подану в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , на затримання ОСОБА_3 29.11.2025 уповноваженим співробітником ОРУП №1 ГУНП в Одеській області у зв`язку із перебуванням у міжнародному розшуку за ініціативою компетентних органів Австрії за вчинення низки злочинів, передбачених КК Австрії.

У скарзі адвокат просить постановити ухвалу, якою зобов`язати уповноважених слідчого та прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси звільнити незаконно затриманого ОСОБА_3 та повернути останньому вилучені у нього особисті речі та грошові кошти.

В обґрунтування скарги адвокат вказує, що 29.11.2025 о 21:40 в місті Одесі на «Трасі Здоров`я» співробітниками Національної поліції було затримано громадянина України ОСОБА_3 . Після затримання ОСОБА_3 був доставлений до ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова 15а, де 30.11.2025 оперуповноваженим ВКП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_4 був складений протокол про затримання ОСОБА_3 у порядку ст.206, 208, 581, 582 КПК України, у зв`язку з перебуванням у міжнародному розшуку за ініціативи компетентних органів Австрії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого параграфом 75, 99, 125, 126, 144, 145 КК Австрії.

Зі змісту протоколу затримання випливає, підставою для затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повідомлення відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області № від 29.11.2025 року, відповідно змісту якого ОСОБА_3 на підставі червоного оповіщення А-17653/11-2025 від 27.11.2025 року розшукується компетентними органами Австрії з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого параграфом 75, 99, 125, 126, 144, 145 КК Австрії.

Під час затримання у ОСОБА_3 були вилучені особисті речі та грошові кошти: мобільний телефон IPhone 17 pro max темно синього кольору, банківські картки, грошові кошти 550 Евро, 11 Лей, 5 фрнаклей, 5 грн., 89800 доларів США.

ОСОБА_3 є громадянином України, раніше не судимий, має статус інваліда 2 групи, потребує постійного лікування, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , є колишнім співробітником правоохоронних органів, має державні відзнаки та подяки, в тому числі за участь у відсічі збройної агресії РФ.

У зв`язку з наведеним, адвокат вважає затримання ОСОБА_3 та вилучення в нього особистого майна незаконним та безпідставним. А тому ОСОБА_3 підлягає негайному звільненню.

На обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_2 посилається на норми Конституції України.

Адвокат ОСОБА_2 зазначає, що слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Вивчивши зміст скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У відповідності до ч.1 ст.1 Закону України, «Про попереднє ув`язнення» (далі Закон) попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 3 ст.1 вказаного Закону встановлено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

У відповідності до ч.1 ст.3 Закону підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

З аналізу ст.206 КПК України слідує, що слідчого суддю наділено повноваженнями забезпечити додержання прав особи, за умови тримання такої особи під вартою з порушенням її прав.

Тобто за наявності у слідчого судді даних про незаконне затримання, тримання під вартою, з порушенням прав особи, яка утримується слідчий суддя зобов`язаний діяти за приписом ст.206 КПК України.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Отже, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема, наявності судового рішення тощо) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено або забезпечено проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.

Таким чином, наведені вище положення ст.206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Така правова позиція щодо застосування статті 206 КПК України висвітлена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року у справі №766/22242/17.

При цьому, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру вважати, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

В той же час, ОСОБА_3 був затриманий співробітником правоохоронного органу України, в провадженні якого перебуває запит на підставі червоного оповіщення А-17653/11-2025 від 27.11.2025 про розшук ОСОБА_3 компетентними органами Австрії.

Після затримання ОСОБА_3 був доставлений до ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за адресою: м.Одеса, вул.Академіка Філатова 15а.

30.11.2025 оперуповноваженим ВКП ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ст.лейтенантом поліції ОСОБА_4 був складений протокол про затримання ОСОБА_3 у порядку ст.206, 208, 581, 582 КПК України, у зв`язку з перебуванням останнього у міжнародному розшуку за ініціативи компетентних органів Австрії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого параграфом 75, 99, 125, 126, 144, 145 КК Австрії.

Зі змісту протоколу затримання випливає, що підставою для затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є повідомлення відділу міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Одеській області № від 29.11.2025 року, відповідно змісту якого ОСОБА_3 на підставі червоного оповіщення А-17653/11-2025 від 27.11.2025 року розшукується компетентними органами Австрії з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених параграфом 75, 99, 125, 126, 144, 145 КК Австрії.

02.12.2025 уповноважений прокурор Київської окружної прокуратури м.Одеси звернувся до слідчого судді Київського районного суду м.Одеси з клопотанням про застосування до ОСОБА_3 тимчасового/екстрадиційного арешту, яке зареєстроване за №947/44590/25 від 02.12.2025.

З урахуванням викладеного вище, слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру вважати, що ОСОБА_3 був затриманий за відсутності правових підстав на те.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 206, 208, 309, 372, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який представляє інтереси ОСОБА_3 , подану в порядку ст.206 КПК України на незаконне затримання ОСОБА_3 .

Копію ухвали слідчого судді надіслати заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1