Провадження №: 1-кс/755/314/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2026 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність т.в.о. начальника Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, у межах кримінального провадження №0001900 від 03.06.2025 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва зі скаргою в якій просить постановити окрему ухвалу щодо виявлених фактів системного саботажу розслідування вбивства №0001900 та направити її керівництву ГУНП у м. Києві та ДБР для негайного реагування на дії т.в.о. начальника Дніпровського УП ОСОБА_3 та начальника СВ ОСОБА_4 ; визнати протиправною бездіяльність т.в.о. начальника Дніпровського УП ОСОБА_5 , яка виявилася у навмисному ігноруванні звернень потерпілої протягом 8 місяців, що призвело до затягування слідства та ймовірної втрати доказової бази; витребувати у Дніпровського УП матеріали так званих «службових перевірок», на які посилається ОСОБА_6 у листах №2674 та №3856 від січня 2026 року, для надання їм правової оцінки судом.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного.

Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

До компетенції слідчого судді за Кримінальним процесуальним кодексом України належать три групи питань: розгляд клопотань та надання дозволу на проведення слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, які обмежують права і свободи людини та контроль за їх провадженням; надання дозволу на застосування та контроль застосування запобіжних та інших заходів кримінально-процесуального примусу; розгляд скарг на дії (бездіяльність) та рішення органів досудового розслідування та прокурора.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також у ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, у силу ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-?) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-? частини першої статті 284 цього Кодексу.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування слідчий суддя, згідно ч.2 ст.307 КПК України, постановляє ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора 1-?) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Також, згідно зі ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Проте особа, яка подала скаргу, ставить питання про постановлення окремої ухвали щодо виявлених фактів системного саботажу розслідування вбивства №0001900 та направити її керівництву ГУНП у м. Києві та ДБР для негайного реагування на дії т.в.о. начальника Дніпровського УП ОСОБА_3 та начальника СВ ОСОБА_4 , просить визнати протиправною бездіяльність т.в.о. начальника Дніпровського УП ОСОБА_5 , яка виявилася у навмисному ігноруванні звернень потерпілої протягом 8 місяців, що призвело до затягування слідства та ймовірної втрати доказової бази та витребувати у Дніпровського УП матеріали так званих «службових перевірок», на які посилається ОСОБА_6 у листах №2674 та №3856 від січня 2026 року, для надання їм правової оцінки судом, однак не зазначає яку саме дію, відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя повинен зобов?язати т.в.о. начальника ОСОБА_7 та начальника СВ ОСОБА_8 вчинити, не надано доказів, що вони неналежно виконують свої обов?язки, або порушують вимоги КПК України, крім того, скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність уповноважених осіб, що не підлягає оскарженню, тому слідчий суддя, вважає за необхідне, згідно частини 4 статті 304 КПК України, відмовити у відкритті провадження.

Крім того, ч.2 ст.303 КПК України передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність т.в.о. начальника Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, у межах кримінального провадження №0001900 від 03.06.2025 року - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_9