ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/5743/25 Номер провадження 11-сс/814/906/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000708 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, задоволено клопотання старшого слідчого Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, учня 9-А класу Гімназії імені Героя України Віри Роїк Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, тобто до 04.01.2026.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував характер інкримінованого підозрюваному злочину, пов`язаного із застосуванням насильства небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, що свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей останнього та підтверджує високу ймовірність його свідомої позапроцесуальної поведінки.

Також, слідчий суддя визнав вагомим наведений стороною обвинувачення ризик того, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин та підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню існуючих ризиків та нових злочинів, перебуваючи на свободі, може здійснювати незаконний вплив на потерпілу, яка наразі перебуває у тяжкому стані в закладі охорони здоров`я.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 захисник в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , поклавши на нього відповідні обов`язки.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний є неповнолітньою особою - 16-річною дитиною, яка раніше не притягувалася до будь-якої відповідальності, не розуміючи наслідків, нерозважливо розпорядилася своїм життям, хлопчик є учнем 9-А класу Гімназії імені Героя України Віри Роїк Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області.

Вказує, що слідчим суддею не враховано, що бабуся підозрюваного ОСОБА_10 , яка його виховувала, має у власності нерухоме майно, в якому і проживає зі своїми онуками і вона в силу закону не заперечує аби онук залишався під її наглядом під час дії цілодобового домашнього арешту, а також зобов`язалася забезпечувати належну процесуальну поведінку онука власним наглядом та контролем.

Крім того зазначає, що слідчим не доведено обґрунтованими доказами існування вагомих ризиків щодо вказаної особи з урахуванням її міцних соціальних зв`язків та не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе виправдати потреби розгляду кримінального провадження.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судовому засідання підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали вимоги апеляційної скарги захисника та просили задовольнити її з підстав у ній наведених. Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту та вказав на законність та обгрунтованість ухвали слідчого судді.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Як вбачається із клопотання слідчого, у провадженні СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000708 від 05.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

05.11.2025 близько 18:00 год., неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи разом із неповнолітнім ОСОБА_11 на відкритій ділянці місцевості, між приміщеннями по АДРЕСА_2 , побачили потерпілу ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка поверталася з роботи додому та рухалася їм на зустріч. В цей час, відчуваючи гостру нестачу коштів у неповнолітнього ОСОБА_11 та у неповнолітнього ОСОБА_7 виник раптовий умисел на здійснення розбійного нападу на ОСОБА_12 з метою заволодіння майном останньої, про що вони між собою миттєво домовилися.

Далі, діючи умисно, маючи корисливий мотив, спрямований на заволодіння чужим майном, розуміючи, що вони діють в умовах воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинили напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Так, неповнолітній ОСОБА_7 за допомогою дерев`яної палиці наніс не менше двох ударів у тім`яну частину голови ОСОБА_12 , після чого неповнолітній ОСОБА_11 заволодів жіночою сумкою бежевого кольору «Jingpin» з особистими речами потерпілої, а саме гаманцем червоного кольору: банківською картою ПравексБанк з номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , мобільним телефоном Samsung чорного кольору, чохлом до мобільного телефону SPIGEN чорно-сірого кольору, запакованою жіночою прокладкою «Always», двома довідками про надання допомоги сім`ї ОСОБА_12 та грошовими коштами у сумі 170 грн.

Таким чином, в результаті розбійного нападу ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, множинних переломів кісток склепіння та основи черепу, правобічної гострої півкулевої пластичної гематоми, лівобічної гострої пластичної гематоми на рівні тім`яної частини, субарахноїдального крововиливу, дислокації середніх структур вліво, з ознаками набряку головного мозку, пневмоцефалії.

B подальшому, неповнолітній ОСОБА_11 та неповнолітній ОСОБА_7 попрямували до зруйнованої будівлі біля приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , де розпорядилися майном ОСОБА_12 на власний розсуд.

06.11.2025 о 08 год. 50 хв ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

06.11.2025 слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке 07.11.2025 було задоволено.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яка ніким не оспорюється.

Обгрунтованість підозри доводиться зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- даними встановленими з протоколу огляду місця події від 05.11.2025, у відповідності до якого, виявлено та вилучено ряд речових доказів, що мають значення у кримінальному провадженні, а саме: жіночою сумкою бежевого кольору «Jingpin» з особистими речами потерпілої, а саме гаманцем червоного кольору, банківською картою ПравексБанк з номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_12 , мобільним телефоном Samsung чорного кольору, чохлом до мобільного телефону SPIGEN чорно-сірого кольору, запакованою жіночою прокладкою «Always», двома довідками про надання допомоги сім`ї ОСОБА_12 та грошовими коштами у сумі 170 грн;

- даними встановленими з протоколу огляду місця події від 06.11.2025, у відповідності до якого, в приміщенні Лубенської лікарні інтенсивного лікування виявлено та вилучено особистий одяг потерпілої ОСОБА_12 ;

- даними встановленими з огляду місця події від 06.11.2025, відповідно до якого в зруйнованій будівлі біля приміщення по АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено і вилучено речові докази, зокрема речі, які належать потерпілій ОСОБА_12 ;

- даними встановленими з протоколу огляду від 06.11.2025, відповідно до якого з камер відеоспостережень встановлено рух потерпілої та через декілька хвилин двох осіб чоловічої статі, які вели діалог;

- даними встановленими з протоколу огляду від 06.11.2025, відповідно до якого з камер відеоспостережень виявлено як неповнолітній ОСОБА_11 , та неповнолітній ОСОБА_7 розраховувалися банківською картою в магазині неподалік місця вчинення злочину;

- даними встановленими з протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 06.11.2025, відповідно до якого остання по АДРЕСА_3 05.11.2025 близько 18:00 год. біля тротуару виявила невідому жінку з тілесними ушкодженнями та в подальшому викликала поліцію та швидку;

- даними встановленими з протоколу затримання неповнолітнього ОСОБА_7 відповідно до ст. 208 КПК України від 06.11.2025, у відповідності до якого вилучено одяг, в якому останній перебував у момент вчинення злочину, зокрема куртку зі слідами РБК;

- даними встановленими з протоколу слідчого експерименту від 06.11.2025, у відповідності до якого неповнолітній ОСОБА_7 відтворив на місцевості обставини вчинення злочину.

Вказані докази є достатніми для того, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміновані йому дії.

В той же час, їх оцінка з приводу достатності та допустимості для доведення вини підозрюваного не проводиться, оскільки дане питання вирішується судом при розгляді справи по суті.

Також слідчий суддя обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які колегія суддів вважає доведеними, а саме: підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чи в разі застосування відносно нього більш м`якішого запобіжного заходу, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк, зможе ухилитися від слідства та суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого та прокурора, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тими обставинами, що інкримінований неповнолітньому ОСОБА_7 злочин вчинений із корисливою метою та із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб; незаконного впливу на іншого підозрюваного, потерпілу у кримінальному провадженні, а саме перебуваючи на волі, підозрюваний переслідуючи мету - уникнення від кримінальної відповідальності, як самостійно так і із залученням сторонніх осіб, зможе незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь на співучасника кримінального правопорушення, а саме підозрюваного, який є братом та потерпілу, що призведе до зміни ними своїх показань або відмови від дачі показань, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозри неповнолітнього ОСОБА_11 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні; Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, до цього часу у кримінальному провадженні залишаються не проведені слідчі дії, участь у проведенні яких неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 є необхідною за для досягнення повноти, всебічності, об`єктивності та неупередженості досудового розслідування. Без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний неповнолітній ОСОБА_7 , через усвідомлення можливості позбавлення волі на строк до 15 років, матиме реальну можливість перешкоджати проведенню слідчих дій та судових експертиз, що призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні та неможливості прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Наведені у клопотанні слідчого дані, які належним чином перевірені слідчим суддею, дають підстави для застосування до ОСОБА_7 одного із запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею також перевірено можливість застосування відносно ОСОБА_11 інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, проте дійшов висновку про їх недостатність з огляду на вчинене кримінальне правопорушення та наведені ризики, з чим погоджується і колегія суддів.

Отже, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам, а обрання більш м`якого запобіжного заходу, може спричинити перешкоджання встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні та не буде відповідати суспільному інтересу, який превалює над повагою до свободи особистості.

Заперечення захисника про те, що слідчим суддею не було враховано молодий вік підозрюваного, відсутність судимостей, є безпідставними, оскільки наведені обставини жодних чином не зменшують імовірність настання доведених ризиків з огляду на суспільну небезпечність вчиненого злочину та його наслідків для потерпілої.

Колегія суддів також не вбачає підстав і для визначення ОСОБА_7 застави, враховуючи те, що він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, а згідно із положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Отже обставин, які б переконали у протилежному висновку ніж той, до якого дійшов слідчий суддя, захисником в апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, ухвала слідчого судді є законною та належним чином вмотивованою, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 захисника в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4