Справа № 158/257/26
Провадження № 1-кс/0158/140/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Ківерці

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000039 від 21.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області звернулася слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000039 від 21.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 21.01.2025 року о 11:10 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що працівниками СРПП ВП № 1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області (Клевер-11) на мобільному блокпосту в м. Ківерці по вул. Воровського Луцького району Волинської області зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який мав при собі два предмети зовні схожі на гранату Ф-1.

Відомості по даному факту 21 січня 2026 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обстановці, яка склалась, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, відшукання знаряддя вчинення кримінального правопорушення та виявлення і фіксації слідів злочину, на підставі ст. 233 КПК України, було проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг», належний ОСОБА_6 .

Вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000039 від 21.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Приймаючи до уваги, що вищевказане майно є доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, просить накласти арешт на вищевказане майно.

Слідча СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 21.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У межах вказаного кримінального провадження, в обстановці, яка склалась, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, відшукання знаряддя вчинення кримінального правопорушення та виявлення і фіксації слідів злочину, на підставі ст. 233 КПК України, було проведено невідкладний обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг», належний ОСОБА_6 .

В подальшому вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, заборонивши відчуження, розпорядження та користування мобільним телефоном марки «Самсунг», який вилученого під час проведення невідкладного обшуку 21.01.2026 року, за адресою: АДРЕСА_2 .

Негайне виконання даної ухвали покласти на слідчого, прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ківерцівського районного суду ОСОБА_1