Провадження № 1-кп/638/1988/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, офіційно не працює, не одружений, дітей не має, на обліку в нарколога і психіатра не перебуває, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 01 листопада 2021 року, не страждає важкими захворюваннями, депутатом не є, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 469 КК України, кримінальне провадження № 0000366 від 18 березня 2025 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи небезпеку задуманого ним злочину, діючи з умислом, направленим на посягання на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України, внаслідок чого завдається шкода економіці держави та її безпеці, розробив план та виконав усі дії, спрямовані на контрабанду наявних в його особистій власності культурних цінностей у вигляді рідкісних статуеток, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений період часу, але не пізніше грудня 2023 року, встановив контакт в мережі Інтренет з особою, яка вела з ним листування від імені (англійською мовою) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і мешкає у Сполучених Штатах Америки та проявляє інтерес до статуеток, виготовлених за часів існування СРСР.

У зв?язку з цим у ОСОБА_4 , який усвідомлював що запитувані вищевказаною особою об?єкти заборонено пересилати у міжнародних поштових відправленнях, виник кримінальний протиправний умисел, направлений на порушення встановленого порядку переміщення відповідних предметів старовини через митний кордон України, який є необхідною умовою нормальної діяльності митних органів щодо здійснення митного контролю і митного оформлення предметів.

При цьому ОСОБА_4 , маючи достатній життєвий досвід, був достовірно обізнаним щодо існуючої в державі заборони пересилати у міжнародних поштових відправленнях об?єкти матеріальної та духовної культури, що мають художнє, історичне, етнографічне та наукове значення.

Згідно п. 18 ч. 1 ст. 4 Митного Кодексу України визначено, що такі культурні цінності підлягають збереженню, відтворенню та охороні відповідно до законодавства України.

В той же час сам факт заборони переміщення окремих видів товарів через митний кордон України регламентовано законами та відповідними підзаконними нормативно-правовими актами, а саме:

- Законом України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей»;

- Митним кодексом України;

- Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 03.05.2009 Про затвердження «Правил надання послуг поштового зв`язку»;

- Інструкцією, затвердженою Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.04.2002 N?258 «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України».

Вимогами ст. 11 Закону України від 21.09.1999 N? 1068-XIV «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» передбачено, що заявлені до вивезення (тимчасового вивезення) культурні цінності підлягають обов?язковій державній експертизі.

Згідно зі ст. 13 вказаного Закону, у разі прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері вивезення культурних цінностей рішення про можливість вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей власнику культурних цінностей чи уповноваженій ним особі видається свідоцтво встановленого зразка на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей.

Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей є підставою для пропуску зазначених у ньому культурних цінностей за межі митної території України.

Вивезення культурних цінностей без цього свідоцтва забороняється.

Відповідно до п. 1.6 Інструкції, затвердженої Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.04.2002 № 258 «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», вивезення, тимчасове вивезення, у тому числі шляхом пересилання, культурних цінностей за межі митної території України дозволяється за наявності свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України, зразок якого затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.06.2000 № 984 Про затвердження зразка свідоцтва на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Митного Кодексу України визначено, що забороняється переміщення (пересилання) в міжнародних поштових та експрес-відправленнях:

1) товарів, заборонених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України відповідно до ввезення на митну територію України або вивезення з цієї території;

3) товарів, щодо яких відсутні відповідні дозвільні документи, у разі застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 26 постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв?язку», у міжнародних поштових відправленнях пересилаються предмети, не заборонені до ввезення на територію України та вивезення з території України відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 28 зазначеної постанови у разі виявлення у міжнародних поштових відправленнях предметів і речовин, які заборонено до пересилання, їх вилучення здійснюється у порядку встановленому законодавством.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , узгодивши ціну на заздалегідь замовлені рідкісні статуетки з особою, яка представилась як (англійською мовою) « ІНФОРМАЦІЯ_3 », 14.12.2023, використовуючи можливості державного оператора поштового зв?язку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », перебуваючи в приміщенні відділення N? 61022 зазначеного оператора за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи обставини і характер незаконного переміщення трьох порцелянових виробів - цукорниці, чашки та чорнильниці, через митну територію України, і, прагнучі вивезти їх з України, здійснив оформлення міжнародного поштового відправлення N? CR610151854UA на адресу: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », АДРЕСА_4 , яке являло собою картонну коробку.

Саме в той час, ОСОБА_4 , здійснюючи особисто оформлення митної декларації до вказаного поштового відправлення, на порушення встановленого законодавством України порядку переміщення товарів через митний кордон України, усвідомлюючи, що підставою для переміщення товарів є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон, з метою переміщення через митний кордон України предметів контрабанди з приховуванням від митного контролю умисно не вказав у митній декларації форми «CN 23» в графі "Докладний опис вкладення" про вкладені ним у картонну коробку вищезазначені три порцелянові вироби, а саме:

- чашку з сервізу з квітами та радянськими символами;

- цукорниця з сервізу з квітами та радянськими символами;

- чорнильниця зі скульптурною композицією "Гра у шашки".

При цьому, ОСОБА_4 при оформленні митної декларації до вказаного поштового відправлення, намагаючись приховати від митного контролю предмети контрабанди, діючи у відповідності до заздалегідь розробленого злочинного плану, у спосіб, що утруднює виявлення зазначених предметів, подав до митного органу як підставу для переміщення товару митну декларацію, в якій були відсутні відомості, що підлягають обов?язковому декларуванню відповідно до законодавства з питань митної справи, та не вказав в описі дані щодо відправки для продажу рідкісні порцелянові чашку, цукорницю та чорнильницю, але зазначив вміст як «Одяг/Clothes» у кількості 10-ти одиниць.

Тим самим він умисно намагався приховати від митного контролю фактично наявні у поштовому відправленні до Сполучених Штатів Америки трьох порцелянових виробів, достовірно усвідомлюючи, що зазначені предмети слідуватимуть через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Таким чином, ОСОБА_4 як відправник міжнародного поштового відправлення, який є суб?єктом відповідальності за декларування відомостей в митній декларації форми «CN23», діючи в порушення вимог митного законодавства України у сфері здійснення зовнішньоекономічної діяльності та, посягаючи на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів через митний кордон України, внаслідок чого завдається шкода економіці держави, виконав (закінчив) усі заплановані ним дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця контрабанди трьох порцелянових виробів.

Однак довести свої злочинні дії до кінця ОСОБА_4 не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки 16.12.2023 у зоні митного контролю м/п « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 на території АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_5 , здійснено митний огляд міжнародного поштового відправлення N? CR610151854UA, в ході якого у ньому виявлено три предмети, які, були вмістом вище зазначеного міжнародного поштового відправлення.

В подальшому, 13.03.2025 старшим слідчим СВ УСБУ в Харківській області на підставі відповідної ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова про тимчасовий доступ до речей та документів проведено тимчасовий доступ до речей і документів, що перебували у розпорядженні митного посту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_5 , за результатом чого вилучено картонну коробку з її вмістом у вигляді трьох порцелянових виробів (статуеток), що перебували у міжнародному поштовому відправленні N? CR610151854UA.

Загальна оціночна вартість зазначених трьох виробів (статуеток) складає 93 700 (дев?яносто три тисячі сімсот) грн.

Вищевказані предмети, які перебували у міжнародному поштовому відправленні № CR610151854UA та 13.03.2025 були вилучені у митного посту « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , являли собою чашку з сервізу з квітами та радянськими символами, цукорницю з сервізу з квітами та радянськими символами, чорнильницю зі скульптурною композицією «Гра у шашки», які мають художне, історичне, етнографічне та наукове значення.Це підтверджено висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_7 за № 168 від 09.08.2024 та висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_8 за № 4686 від 15.07.2025 за результатом проведення судової мистецтвознавчої експертизи.

Таким чином ОСОБА_4 , діючи умисно, у зазначений вище період часу вчинив кримінально карані дії, спрямовані на контрабанду культурних цінностей, основними складовими взаємозв?язаними мотивами та ознаками якого є:

- спеціальний антидержавницький мотив, пов?язаний з вчиненням діяння, обумовленим бажанням незаконної наживи та особистого збагачення на шкоду міжнародному авторитету України;

- корислива мета, пов`язана, порушенням встановленого порядку переміщення відповідних предметів (в даному випадку культурних цінностей) через митний кордон України, який є необхідною умовою нормальної діяльності митних органів щодо стягнення передбачених законодавством платежів, здійснення митного контролю і митного оформлення предметів;

- замах на контрабанду виявлено на стадії, коли предмети контрабанди виявлено до переміщення через митний кордон України;

- суб?єктивною стороною закінченого замаху на контрабанду є усвідомленість ОСОБА_4 суспільно небезпечного характеру діяння, передбачення його суспільно небезпечних наслідків і бажання доведення початого ним злочину до кінця та настання зазначених наслідків;

- замах на злочин недоведений до кінця з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , так як злочин не був завершений всупереч бажанню останнього довести його до кінця, тобто це невдала спроба вчинення закінченого злочину;

- прямий умисел, за якого він, не маючи відповідного дозволу (свідоцтва) на переміщення через держаний кордон України культурних цінностей у зв?язку з обмеженнями щодо їх переміщення, що передбачено п. 1.6. Інструкції, затвердженої Наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22.04.2002 № 258 «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасове вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», та згідно зі ст. ст. 26, 28 «Правил надання послуг поштового зв?язку», затверджених Постановою КМУ N? 270 від 05.03.2009, якими забороняється пересилати культурні цінності у міжнародних поштових відправленнях, усвідомлював, що здійснює незаконне переміщення чашки з сервізу з квітами та радянськими символами, цукорниці з сервізу з квітами та радянськими символами, чорнильниці зі скульптурною композицією «Гра у шашки» через митну територію України і прагнув їх вивезення з території України з порушенням встановленого порядку митних правил, передбачених статтями 196, 197, 235, 236, 257 та 473 Митного кодексу України.

Цим ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на контрабанду, який полягав у переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, відповідальність за що передбачена ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

Разом з обвинувальним актом прокурор надав до суду угоду про визнання винуватості від 07 серпня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор просив суд розглянути угоду про визнання винуватості в редакції, яка надається ним у судовому засіданні, посилався на описку у розділі 4 угоди, яка була долучена до обвинувального акта. Обвинувачений та його захисник клопотання прокурора підтримали, зазначили, що вірною та такою, що відповідає внутрішній волі сторін, є угода про визнання винуватості від 07 серпня 2025 року, яка подана прокурором у судовому засіданні.

Угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000366 від 18 березня 2025 року (далі - Угода) була укладена між заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у м. Харкові 07 серпня 2025 року. Угода була затверджена у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Зміст угоди становить: 1. Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України (правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність; формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України); 2. Беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення; 3. Обставини, що враховуються прокурором при укладанні угоди про визнання винуватості; 4. Узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення; 5. Наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 6. Наслідки невиконання угоди.

Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Відповідно до пункту 4 Угоди сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) грн.

У судовому засіданні, призначеному на 30 жовтня 2025 року, прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 , захисник та обвинувачений також просили суд затвердити угоду на умовах викладених у ній.

Прокурором було надано, а суддею долучено до матеріалів справи наступні документи: постанову про визнання предметів речовими доказами від 01.10.2024; ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_10 від 04.10.2024 (справа № 953/2572/24, н/п 1-кс/953/7260/24) про арешт майна; розписку підозрюваного про отримання на відповідальне зберігання речового доказу від 04.12.2024; постанову про визнання предметів речовими доказами від 14.03.2025; ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_10 від 19.03.2025 (справа N? 953/2572/24, н/п 1-кс/953/2125/25) про арешт майна; акт судового експерта № 4686 щодо вартості проведення експертизи; копію паспорта громадянина України ОСОБА_4 та свідоцтва про народження; вимогу про судимість; довідки лікарів нарколога та психіатра; копії заяви ОСОБА_4 командиру військової частини № НОМЕР_2 про призов на військову службу; копія заяви матері ОСОБА_4 - ОСОБА_7 .

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Суд, ознайомившись з угодою про визнання винуватості, встановив наступне.

Угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000366 від 18 березня 2025 року була укладена між заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у м. Харкові 07 серпня 2025 року. Угода була затверджена у присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 .

Зміст угоди відповідає вимогам ч. 1 ст. 472 Кримінального процесуального кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив, що він розуміє суть обвинувачення висунутого проти нього, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, повністю визнав, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні останньої.

Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисним та прокурором, на умовах, визначених у ній.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів та особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що прокурор та обвинувачений, разом із захисником, повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, при її затвердженні враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні матері похилого віку, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також враховуючи, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимим, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 з метою проходження військової служби під час загальної мобілізації на особливий період, може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні. Узгоджена міра покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним Кримінальним кодексом України.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю визнав свою провину у скоєному кримінальному правопорушенні, щиро кається, суд вважає, що є всі підстави для затвердження угоди укладеної між заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у м. Харкові 07 серпня 2025 року і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Щодо спеціальної конфіскації.

У судовому засіданні прокурор просив застосувати спеціальну конфіскацію на підставі статей 96-1, 96-2 КК України шляхом вилучення у власність держави речових доказів, які були предметом кримінального правопорушення, а саме:

1) чашки з сервізу з квітами та радянськими символами, запакованої у плівку;

2) цукорниці з сервізу з квітами та радянськими символами, яка запакована у плівку;

3) чорнильниці зі скульптурною композицією "Гра у шашки".

З цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 472 КПК в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Із зазначеного випливає, що тягар доведення необхідності застосування спеціальної конфіскації покладається на сторону обвинувачення, яка має обґрунтувати свої доводи і вказати в угоді про визнання винуватості, що саме підлягає спеціальній конфіскації, а обвинувачений, підписуючи цю угоду, - погодитися із застосуванням такого заходу кримінально-правового характеру.

Така позиція була викладена у постанові Верховного суду від 15 травня 2025 року у справі № 444/77/24 (провадження № 51-3003км24).

В угоді про визнання винуватості, укладеній між прокурором і ОСОБА_4 , відсутні умови спеціальної конфіскації, а, отже, у суду відсутні підстави для її застосування.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000366 від 18 березня 2025 року, укладену між заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у м. Харкові 07 серпня 2025 року.

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) грн.

Арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_10 від 04 жовтня 2024 року, провадження № 1-кс/953/7260/24, на майно вилучене 01.10.2024 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , яке належать громадянину України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: телефон марки «Iphone 12» Imei: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із сім карткою оператора мобільного зв?язку з номером НОМЕР_5 , скасувати;

Арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19 березня 2025 року, провадження № 1-кс/953/2125/25, на:

1) копію акту №259/10000/24 виявлення знахідок, товарів, власник яких невідомий від 05.09.2024 на 1-му арк; висновок №168 Державної експертизи культурних цінностей від 09.08.2024 на 5-ти арк.; супровідний лист №7.8-5/7.8-20-02/14/847 від 16.01.2024, на 1-му арк.; акт про фактичне вкладення міжнародного поштового відправлення №CR610151854UA від 16.12.2023, на 1-му арк; акт про взяття проб (зразків) товарів від 14.01.2024, на 1-му арк.; акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 16.12.2023, на 1-му арк.; митну декларацію №610151854UA, яка заповнена 14.12.2023, на 1-му арк.; протокол про порушення митних правил №0318/UA100000/2025 від 13.03.2025, на 4-х арк.; опис предметів, який було складено, як додаток до протоколу про порушення митних правил від 13.03.2025, на 1-му арк., скасувати.

2) чашку з сервізу з квітами та радянськими символами, запакована в плівку - 1 шт.; цукорницю з сервізу з квітами та радянськими символами, яка запакована у плівку - 1 шт.; чорнильницю з скульптурною композицією «Гра у шашки» - 1 шт.; упаковану поштову коробку, в якій перебували чашка, цукорниця, чорнильниця, скасувати.

Речові докази:

1) телефон марки «Iphone 12» Imei: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із сім карткою оператора мобільного зв?язку з номером НОМЕР_5 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - залишити власнику ОСОБА_4 ;

2) чашку з сервізу з квітами та радянськими символами; цукорницю з сервізу з квітами та радянськими символами; чорнильницю з скульптурною композицією «Гра у шашки» повернути власнику ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

3) копію акту №259/10000/24 виявлення знахідок, товарів, власник яких невідомий від 05.09.2024 на 1-му арк; висновок №168 Державної експертизи культурних цінностей від 09.08.2024 на 5-ти арк.; супровідний лист №7.8-5/7.8-20-02/14/847 від 16.01.2024, на 1-му арк.; акт про фактичне вкладення міжнародного поштового відправлення №CR610151854UA від 16.12.2023, на 1-му арк; акт про взяття проб (зразків) товарів від 14.01.2024, на 1-му арк.; акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 16.12.2023, на 1-му арк.; митну декларацію №610151854UA, яка заповнена 14.12.2023, на 1-му арк.; протокол про порушення митних правил №0318/UA100000/2025 від 13.03.2025, на 4-х арк.; опис предметів, який було складено, як додаток до протоколу про порушення митних правил від 13.03.2025, на 1-му арк. - залишити в матеріалах справи.

4) упаковану поштову коробку, в якій перебували чашка, цукорниця, чорнильниця - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судової експертизи у сумі 25444 грн 80 коп., відповідно до акту № 4686.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченим, виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1