н/п 1-кс/953/7800/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001468 від 29.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001468 від 29.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 , що було виявлено та вилучено в ході обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яким користується ОСОБА_4 , оскільки вилучене майно може бути предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення відповідає критерії ст. 98 КПК України, має значення для даного кримінального провадження, та з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001468 від 29.09.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

03 грудня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова у період часу з з 14:48 по 16:02 в ході обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 289, яким користується ОСОБА_4 було виявлено та вилучено : духову піч, у корпусі сірого кольору, ТМ «Gorenje», SVKA500810_087_506407, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; духову піч, у корпусі білого кольору ТМ «Gorenje», модель 651203ІW №21930035, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; програвач чорного кольору ТМ «LG», модель MBD-D82, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; крамічну раковину ТМ «Cersanit», із ванним столиком білого кольору, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; пральну машину ТМ Hot PointAriston, HWMSG802EV21138, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; холодильник із морозильною камерою у корпусі білого кольору ТМ «Atlant» №1, який опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; бойлер ТМ «Termal», білого кольору, обємом 30 л., яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; умивальник керамічний білого кольору із керамічною підставкою, який опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; секції алюмінієвих батарей у кількості 80 шт., які опечатано бирками з підписами учасників слідчої дії; швейну машинку ТМ «Чайка», модель 134, у чохлі синього кольору, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; м`ясорубка ТМ «Rotex», модель RHB51, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, відповідно ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті вищенаведених предметів.

Прокурор зазначає, що необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю його збереження, оскільки незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть призвести до його знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій просила клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, захисник надала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, зазначила, провести розгляд за наявними матеріалами.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001468 від 29.09.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

01 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова надано дозвіл на проведення обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 289, яким користується ОСОБА_4 .

Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено майно, а саме:

духова піч, у корпусі сірого кольору, ТМ «Gorenje», SVKA500810_087_506407, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

духова піч, у корпусі білого кольору ТМ «Gorenje», модель 651203ІW №21930035, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

програвач чорного кольору ТМ «LG», модель MBD-D82, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

керамічна раковина ТМ «Cersanit», із ванним столиком білого кольору, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

пральна машина ТМ Hot PointAriston, HWMSG802EV21138, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

холодильник із морозильною камерою у корпусі білого кольору ТМ «Atlant» №1, який опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

бойлер ТМ «Termal», білого кольору, обємом 30 л., яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

умивальник керамічний білого кольору із керамічною підставкою, який опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

секції алюмінієвих батарей у кількості 80 шт., які опечатано бирками з підписами учасників слідчої дії;

швейна машинка ТМ «Чайка», модель 134, у чохлі синього кольору, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

м`ясорубка ТМ «Rotex», модель RHB51, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії.

Виявлені та вилучені під час обшуку речі відповідають критеріям ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути предметом, засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені речі були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні постановою слідчого від 03.12.2025.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (абз.2 ч.1 ст.170 КПК України).

На переконання органу досудового розслідування вилучені речі можуть містить відомості, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Наведені прокурором відомості про обставини вчинення дій, в сукупності з доданими до клопотання матеріалами, дають слідчому судді підстави для висновку, що могли мати місце обставини, про які зазначається у цьому клопотанні.

Як зазначено в клопотанні, метою арешту вилучених речей є забезпечення збереження їх як речових доказів, а необхідність накладення арешту пов`язана з недопущенням його приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення.

Дослідивши відомості про вилучені речі, врахувавши твердження прокурора, що вони містить/можуть містити інформацію, яка може мати значення для кримінального провадження та може в подальшому бути використана як докази, наявність якої на цьому етапі розслідування тільки констатується слідчим суддею та не надається їй оцінка в частині правомірності/можливості/доцільності віднесення вилученого майна до речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування вилучення відбулося правомірно, а подальше утримання потребує «легалізації» (встановлення правової визначеності щодо неї) з боку слідчого судді шляхом накладення арешту, оскільки передача володільцю на даному етапі досудового розслідування не забезпечить в повній мірі належну схоронність.

Отже, виходячи з фактичних обставин кримінального провадження, встановлених в ході розгляду клопотання, слідчий суддя переконався в тому, що аналіз представлених матеріалів на даному етапі виправдовує утримання органом досудового розслідування вилучених речей для перевірки наявності в них відомостей, що стосуються цього кримінального провадження.

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого специфіку кримінального правопорушення, яке розслідується, ступінь тяжкості, накладення арешту в даному випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження. Таке обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності, з дотриманням справедливого балансу між вимогами суспільного інтересу у вигляді досягнення завдань кримінального провадження та вимогами захисту права власності окремої особи. З огляду на характер кримінального правопорушення, підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у виді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положення кримінального процесуального закону зобов`язує слідчого суддю встановити наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, лише під час розгляду клопотання про арешт майна з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з цим, в межах розгляду даного клопотання підставою арешту майна прокурор зазначає саме збереження речових доказів.

З огляду на зазначене, вилучене майно під час обшуку, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України).

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, зберегло або може зберігати на собі сліди його вчинення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Отже відповідно до ст. 91 КПК України вказане майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення в рамках цього кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає частковому задоволенню.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідча суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001468 від 29.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 03.12.2025 під час проведення обшуку гаражного приміщення № НОМЕР_1 за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 289, яким користується ОСОБА_4 майно, а саме:

духову піч, у корпусі сірого кольору, ТМ «Gorenje», SVKA500810_087_506407, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

духову піч, у корпусі білого кольору ТМ «Gorenje», модель 651203ІW №21930035, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; програвач чорного кольору ТМ «LG», модель MBD-D82, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

крамічну раковину ТМ «Cersanit», із ванним столиком білого кольору, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

пральну машину ТМ Hot PointAriston, HWMSG802EV21138, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії; холодильник із морозильною камерою у корпусі білого кольору ТМ «Atlant» №1, який опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

бойлер ТМ «Termal», білого кольору, обємом 30 л., яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

умивальник керамічний білого кольору із керамічною підставкою, який опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

секції алюмінієвих батарей у кількості 80 шт., які опечатано бирками з підписами учасників слідчої дії;

швейну машинку ТМ «Чайка», модель 134, у чохлі синього кольору, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії;

м`ясорубка ТМ «Rotex», модель RHB51, яку опечатано биркою з підписами учасників слідчої дії.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1