Справа № 489/9671/25
Провадження № 1-кс/489/3390/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

01 грудня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (дистанційно), підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Миколаївського районного управління поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за №0001293, за яким відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч.4 ст.186 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.11.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, без визначення місця реєстрації, раніше судимого, останній раз 06.06.2024 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком 2 роки, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за мобілізацією на посаді 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

встановив:

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

До слідчого судді надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Прокурор підтримала подане клопотання та просила його задовольнити.

Підозрюваний обставини кримінального правопорушення визнав. Пояснив, що залишив військову частину 3-4 місяці тому, тяжко було морально, прийшов до магазину та відкрито викрав телефон. Продавець забороняв виходити з телефоном на вулицю, казав заплатити за нього, однак підозрюваний це проігнорував. Телефон в подальшому віддав знайомій і чекав на кошти від неї. Постійного місця проживання не має, проживає на орендованих квартирах або у друзів, із дружиною сваряться. Не бажає перебувати під вартою, краще б повернутися до військової частини.

Захисник підозрюваного залишила вирішення клопотання на розсуд суду.

Окремо судом досліджено питання наявності тілесних ушкоджень на обличчі підозрюваного (синець під правим оком). Підозрюваний зазначив, що впав сам при затриманні, працівники поліції не наносили йому тілесних ушкоджень, скарг на застосування насильства не має.

З урахуванням встановленого, підстав для реагування в порядку ст. 206 КПК України немає.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що солдат ОСОБА_4 підозрюється в тому що він, будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та перебуваючи на посаді номера обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 в, в приміщенні магазину «Водафон», коли в нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконного збагачення, отримавши від продавця ОСОБА_7 мобільний телефон Samsung Galaxy A26 5G», model: SM-A266B/DS, IMEI1: НОМЕР_2 IMEI2: НОМЕР_3 вартістю 8799 гривень для огляду, проте не маючи наміру його придбання, розуміючи, що за його діями слідкує продавець магазину ОСОБА_7 , ігноруючи його вимоги повернути телефон, відкрито залишив приміщення магазину, утримуючи згаданий мобільний телефон при собі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8799 гривень.

Відповідно до протоколу затримання, 29.11.2025 о 17:00 ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та 30.11.2025 йому вручено повідомлення про підозру, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, у тому числі копіями протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколу огляду місця події, протоколів огляду предметів, протоколу пред`явлення особи для впізнання, протоколу допиту свідка, протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколу допиту підозрюваного.

Обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків.

На підставі п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Суд вважає доведеними обставини існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказане підтверджується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років; має достатню обізнаність, щоб розуміти тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення та покарання за його вчинення; кримінальне правопорушення вчинене під час дії іспитового строку, призначеного вироком суду також за корисливий злочин; не має стабільного джерела доходу, оскільки військову службу залишив; відсутні соціальні зв`язки та визначене місце реєстрації; раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, що свідчить про стійку протиправну поведінку та схильність до вчинення корисливих злочинів.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий суддя вважає доведеним з огляду на особу підозрюваного, який неодноразово судимий за умисні злочини, у тому числі проти власності. Крім того, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, самовільно залишив військову службу, а під час його затримання в ході особистого обшуку у куртці виявлено невідому речовину рослинного походження про що внесено відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 309 КК України.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином суд вважає недоведеним.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Прокурором доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам, враховуючи той факт, що на даному етапі досудового розслідування застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам переховування від органів досудового розслідування та суду. Так, особисте зобов`язання, з урахуванням особи підозрюваного, суд вважає недієвим. Осіб, які можуть взяти його під особисту поруку, не встановлено. Застава не може бути застосована як єдиний запобіжний захід через відсутність доходів. Домашній арешт не можна застосувати, оскільки з урахування особи підозрюваного та обставин вчинення ним кримінального правопорушення існує високий ризик порушення умов та вчинення нових кримінальних правопорушень проти власності.

Також сторонами кримінального провадження не надано слідчому судді відомостей, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного під вартою через стан здоров`я.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

При цьому відповідно до положень ч. 3 ст. 183, ч. 4 ст. 182 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір якої відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини вчинення кримінального правопорушення та особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити мінімальну заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись стст. 176-178,182,183,193-194,196-197,309,372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.4 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні №0001293 від 29.11.2025, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з моменту його фактичного затримання на строк з 29.11.2025 до 27.01.2026 включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок ТУ ДСА України в Миколаївській області ОСОБА_4 необхідно негайно звільнити з-під варти.

У разі внесення вказаного розміру застави покласти на підозрюваного передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- не відлучатись з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні, за виключенням спільної участі у проведенні слідчих дій у даному кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали до 27.01.2026 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1