Справа № 287/1115/25
провадження 1-кс/287/386/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді звернувся адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , з клопотанням про часткове скасування арешту майна. У поданому клопотанні адвокат ОСОБА_5 просить дане клопотання задовольнити, арешт майна автомобіля марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений у кримінальному провадженні №0000121 від 14.05.2025, в частині користування вказаним майном скасувати.

На обґрунтування поданого клопотання адвокат ОСОБА_5 зазначає, що у провадженні СВ відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000121 від 14.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Згідно матеріалів кримінального провадження 14.05.2025 з 14 год. 25 хв. по 14 год. 40 хв. начальником слідчого відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області за письмовою згодою власника ОСОБА_4 . Проведено огляд місця події на автобусній зупинці с. Болярка, Коростенського району, Житомирської області, авто дороги «Київ-Ковель» в ході якого проведено огляд транспортного засобу, а саме автомобіля марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , у ході проведення якого виявлено та вилучено: автомобіль марки«Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 . Вилучений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. 12.06.2025 відповідно до ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області у справі №287/1115/25 на автомобіль марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 накладено арешт шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_4 на відчуження і розпорядження вказаним майном. У подальшому 26.06.2025 ухвалою Житомирського апеляційного суду, ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 12.06.2025 скасовано в частині накладення арешту на автомобіль марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 . Постановлено нову ухвалу в частині накладення арешту на вилучене у ході огляду місця події 14.05.2025 майно, а саме: автомобіль марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення права власника ОСОБА_4 на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном. Адвокат ОСОБА_5 вказує, що на сьогоднішній день транспортний засіб знаходиться у розпорядженні органу досудового розслідування фактично понад 6 місяців. Враховуючи те, що органом досудового розслідування проведені всі необхідні слідчі дії з арештованим майном, на думку адвоката ОСОБА_5 часткове скасування арешту майна не може зашкодити інтересам кримінального судочинства. При цьому, залишення ухвали слідчого судді чинною в частині позбавлення власника права на відчуження та розпорядження вказаним майном повною мірою забезпечить необхідний баланс між втручанням держави в право власника на мирне володіння майном та інтересів кримінального провадження в частині гіпотетичного виникнення необхідності в додаткових слідчих діях з автомобілем, чи додаткових експертних дослідженнях, який буде гарантовано фактом невідворотності кримінального покарання за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, та яке передбачено ст. 388 КК України.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 вимоги клопотання підтримав та просить його задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти вимог клопотання заперечила з метою забезпечення збереження речового доказу. Повідомила суд, що власник майна на даний час жодного статусу у кримінальному провадженні не має, підозра йому не оголошувалась. Із арештованим автомобілем слідчі дії, в тому числі й експертизи не проводяться.

Власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію представника щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, додані до нього докази, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно положень статті 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження. За правилами ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно частинами 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000121 від 14.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Постановою слідчого від 14.05.2025 автомобіль марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000121.

Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 12.06.2025 у справі № 287/1115/25, накладено арешт на марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом тимчасового позбавлення права ОСОБА_4 на відчуження і розпорядження вказаним майном.

У подальшому 26.06.2025 ухвалою Житомирського апеляційного суду, ухвалу слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 12.06.2025 скасовано в частині накладення арешту на автомобіль марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 та постановлено нову ухвалу в частині накладення арешту на вилучене у ході огляду місця події 14.05.2025 майно, а саме: автомобільмарки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 шляхом тимчасового позбавлення права власника ОСОБА_4 на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном

Копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 свідчить про те, що автомобіль марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_4 , який у даному кримінальному провадженні не має статусу ані підозрюваного, ані обвинуваченого, ані свідка.

З моменту накладення арешту на майно вже минуло понад 5 місяці, а з моменту тимчасового вилучення майна та визнання його речовим доказом у кримінальному провадженні минуло вже понад 6 місяців, проте за цей час із вилученим майном будь-які слідчі дії не проводились.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або вилучений нею, повинен бути якнайшвидше повернутий власнику, крім випадків передбачених ст.ст.160-166,170-174 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статтей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як встановлено в ході судового розгляду, на даний час вказане арештоване майно органом досудового розслідування зберігається, проте жодні експертизи не проводяться, а накладений арешт майна уже протягом тривалого часу позбавляє власника майна можливості користуватися ним на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід"ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1Європейської конвенції з прав людини.

Згідно вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Посилання прокурора лише на те, що майно є речовим доказом, без доведення фактичної необхідності подальшого його арешту чи використання у доказуванні, є недостатньою підставою для продовження обмеження права власності ОСОБА_4 - особи, яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях констатував, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 01.06.2006).

З огляду на наведене, беручи до уваги, що стороною обвинувачення не доведено наявність об`єктивної необхідності у подальшому застосуванні арешту на транспортний засіб марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що подальше обмеження права власника на користування цим майном є безпідставним і порушує його законні права та інтереси. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання представника власника майна та необхідність його задоволення.

Керуючись ст.ст. 28, 107, 110, 169, 170, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати частково арешт щодо заборони користування ОСОБА_4 належним йому автомобілем марки «Opel» модель «Vivaro» державний номерний знак НОМЕР_1 , накладений ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 12.06.2025 у справі № 287/1115/25, яка у подальшому 26.06.2025 ухвалою Житомирського апеляційного судувід 12.06.2025 скасована в частині накладення арешту на вказаний автомобіль та постановлено нову ухвалу шляхом тимчасового позбавлення права власника ОСОБА_4 на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном.

Зобов`язати ОСОБА_4 , у разі необхідності, за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, негайно надати вказаний автомобіль, для проведення за його участю необхідних слідчих (процесуальних) дій чи експертиз у кримінальному провадженні.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1