Справа № 405/4918/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2025 року м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000463 від 21.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий звернувся до Подільського районного суду міста Кропивницького з вказаним вище клопотанням, яке посилаючись на обставини кримінального провадження просив задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву, відповідно до якої просив судовий розгляд здійснити у його відсутність.

Крім того, слідчий просив розглянути клопотання без виклику осіб, з метою забезпечення заходів кримінального провадження.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Крім того, беручи до уваги положення ст. 172 КПК України, зокрема ч.2 цієї статті, згідно з якою клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, а тому слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд клопотання слідчого відповідно до наявних матеріалів.

Отже, беручи до уваги положення зазначених вище норм, слідчий суддя ухвалив здійснити розгляд поданого слідчим клопотання без його участі, без участі власників майна та відповідно до наявних матеріалів клопотання.

Відповідно до ст.107 ч.4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000463 від 21.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, відповідно до якого ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 виконав роль пособника у заволодінні грошовими коштами державного бюджету, що виділялись на виплату грошового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням військовими посадовими особами військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.08.2024 №226 ОСОБА_4 з 13 серпня 2024 року приступив до виконання службових обов`язків командира І зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 ВОС-0420003 (підстава: Витяг з наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 09.08.2024 №328).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався і діє до теперішнього часу.

Таким чином, з моменту видання Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в України» на території України почав діяти режим воєнного стану (особливий період), який триває і до теперішнього часу.

Досудовим розслідуванням встановлено що відповідно до бойового розпорядження № 4923/24/100 дск від 11.04.2024 року 644 озкб у складі 285 військовослужбовців, серед яких під номером 282 (водій-санітар) ОСОБА_5 приступили до виконання даного бойового розпорядження та зосередили основні зусилля на протиповітряне прикриття об`єктів критичної інфраструктури у населеному пункті: м. Долинська Кіровоградської області, Довга Пристань, Миколаївської області, Шостаківка Кіровоградської області, Кременчуцька ГЕС, м. Світловодськ Кіровоградської області та Кіровоградська ТЕЦ м. Кропивницький.

В подальшому 10.05.2024 року видано бойове розпорядження за № 4923/24/162 дск відповідно до якого, 3 зенітний кулеметний взвод 1 зенітної кулеметної роти 644 озкб вибув з постійної дислокації м. Олександрія, Кіровоградської області у позиційний район протиповітряного прикриття об`єкту критичної інфраструктури ТЕЦ «Кіровоградська» населений пункт м. Кропивницький, Кіровоградської області.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 233 від 20.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 переведено на посаду радіотелефоніста 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини з посади водія-санітара.

Перебуваючи на посаді радіотелефоніста 3 зенітного кулеметного взводу 1 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , включають до бойового розпорядження № 4923/24/500 дск від 16.09.2024 року з метою доцільного використання особового складу для виконання поставлених завдань за призначенням. Відповідно до п. 3 вказаного бойового розпорядження «Бойове завдання підрозділу та способи їх виконання (де зосередити основні зусилля, позиційний район (позиція) порядок переміщення та маневру в ході бою», залишаються «Без змін». Враховуючи, що бойове розпорядження № 4923/24/500 дск від 16.09.2024 прийшло на зміну бойового розпорядження за № 4923/24/162 дск від 10.05.2024 місце виконання бойового завдання залишається: населений пункт м. Кропивницький Кіровоградської області.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді радіотелефоніста 3-ого зенітного кулеметного взводу 1-ої зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , мав виконувати бойове завдання у населеному пункті - м. Кропивницький Кіровоградської області з 16.09.2024 по 31.01.2025.

Встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебував в зоні виконання бойового розпорядження (м. Кропивницький Кіровоградської області з 16.09.2024 по 05.02.2025), а знаходився за місцем свого проживання у м. Олександрія.

Водночас, ОСОБА_5 за нібито виконання бойових завдань нараховувалась додаткова винагорода в розмірі 30000,0 грн., всього за період з 16.09.2024 по 31.01.2025 в сумі 135000,0 грн.

Встановлено, що командиром військової частини НОМЕР_1 видавалися накази (з адміністративно-господарської діяльності) щодо надання додаткової винагороди ОСОБА_5 на підставі рапортів командира 1-ої зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 , який достовірно знаючи про те, що військовослужбовець ОСОБА_5 фактично не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не виконує обов`язки військової служби, не виконує спеціальні (бойові) завдання, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від них, вніс до рапортів інформацію про виплату ОСОБА_5 додаткової винагороди, а саме:

- наказ про виплату грошової винагороди за вересень 2024 року - на підставі рапорта ОСОБА_4 від 01.10.2024;

- наказ про виплату грошової винагороди за жовтень 2024 - на підставі рапорта ОСОБА_4 від 01.11.2024;

- наказ про виплату грошової винагороди за листопад 2024 - на підставі рапорта ОСОБА_4 від 02.12.2024;

- наказ про виплату грошової винагороди за грудень 2024 - на підставі рапорта ОСОБА_4 від 02.01.2025;

- наказ про виплату грошової винагороди за січень 2025 - на підставі рапорта ОСОБА_4 від 03.02.2025.

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_5 на підставі рапортів командира 1-ої зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 отримав кошти державного бюджету за фіктивне проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 на свій картковий рахунок (№ НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк»), а саме: грошового забезпечення та додаткової винагороди за період нарахування з 16.09.2024 по 31.01.2025 та виплати з 16.09.2024 по 28.02.2025, в сумі 280146,93 грн., в тому числі: грошове забезпечення - 229628,63 грн., ЄСВ - 50518,30 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав роль пособника, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та не встановленою на даний час органом досудового розслідування службовою особою військової частини НОМЕР_1 , у заволодінні бюджетними коштами.

Так, в результаті злочинних дій, внаслідок незаконного нарахування та виплати грошового забезпечення (додаткової винагороди) ОСОБА_5 за період з 16.09.2024 по 28.02.2025, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) спричинено збитків на загальну суму 229628,63 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у тому, що він своїми умисними, протиправними діями, обіймаючи посаду командира І зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами військової частини НОМЕР_1 , вчинив пособництво у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в період дії воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191 КК України.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється в тому, що він, обіймаючи посаду командира І зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 виконуючи організаційно-розпорядчі, адміністративно-господарських функцій та контрольні функції, у період часу з 16.09.2024 по 31.01.2025, більш точного часу та місця під час досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, на виконання раніше розробленого плану з ОСОБА_5 та невстановленою досудовим розслідування військовою службовою особою, діючи з метою досягнення єдиного прямого умислу - незаконного збагачення за рахунок бюджетних коштів, що виділялись на виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану, достовірно знаючи про те, що військовослужбовець ОСОБА_5 фактично не проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не виконує обов`язки військової служби, не виконує спеціальні (бойові) завдання, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків від них, достовірно знаючи норми Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, вніс до рапортів інформацію про виплату ОСОБА_5 додаткової винагороди та видав завідомо неправдиві офіційні документи - Рапорти про виплату військовослужбовцям першої зенітної кулеметної роти віськової частини НОМЕР_1 додаткової винагороди, незважаючи на те, що ОСОБА_5 , фактично не проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , був відсутній за місцем дислокації взвод, а перебував за місцем свого фактичного місця проживання в м. Олександрія Кіровоградської області.

Так, ОСОБА_4 , займаючи посаду командира І зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно та цілеспрямовано в порушення вимог вказаного законодавства, перебуваючи за місцем несення служби у Кропивницькому районі, Кіровоградської області, вніс до рапортів інформацію про виплату ОСОБА_5 додаткової винагороди та видав шляхом підписання завідомо неправдиві офіційні документи:

- рапорт від 01.10.2024 про виплату грошової винагороди за вересень 2024 року;

- рапорт від 01.11.2024 про виплату грошової винагороди за жовтень 2024;

- рапорт від 02.12.2024 про виплату грошової винагороди за листопад 2024;

- рапорт від 02.01.2025 про виплату грошової винагороди за грудень 2024;

- рапорт від 03.02.2025 про виплату грошової винагороди за січень 2025.

Тим самим ОСОБА_4 , будучи службовою особою, діючи умисно, з метою досягнення єдиного прямого умислу - незаконного збагачення за рахунок бюджетних коштів, що виділялись на виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану, вніс до офіційних документів завідомо неправдиві відомості і видав завідомо неправдиві офіційні документи.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у тому, що він своїми умисними, протиправними діями вчинив службове підроблення, тобто видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.

11.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Таким чином, слідчий суддя встановив, що у зв`язку з чим, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, існує необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, підозрюваний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , має у власності житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Зважаючи на встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначене вище клопотання слідчий подав з метою забезпечення цивільного позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям його вчинення, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане та застосовується до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Крім того, частиною 3 визначено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 128 КПК України - особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, оскільки є необхідним і пропорційним до законної мети, що переслідується - нагальної суспільної потреби у протидії кримінальним правопорушенням.

Підсумовуючи зазначене вище, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, що на виконання завдання кримінального провадження, з метою забезпечення заходів кримінального провадження, існує потреба у накладені арешту на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 ., зареєстрований на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на яку підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 ., зареєстрований на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 та заборонити відчужувати вказане майно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення..

Слідчий суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_6