Справа № 165/4186/25
Провадження № 1-кс/165/1001/25
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м. Нововолинськ

Слідчий суддя Нововолинського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нововолинська клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000706 від 24.11.2025 за ч.1 ст.382 КК України,

встановив:

Представник скаржника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000706 від 24.11.2025 за ч.1 ст.382 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що у провадженні СД ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000706 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України .

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 27.11.2025 року накладено арешт на транспортний засіб марки «Opel» моделі «Astra», р.н.з. НОМЕР_1 , який в подальшому поміщений для зберігання на спецмайданчик тимчасово вилучених транспортних засобів ГУНП у Волинській області, що розташований у сел. Іваничі, Володимирського району, Волинської області по вул. Перемоги :00:016:0200).

Власником даного автомобіля є ОСОБА_4 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію даного транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Відповідно до ухвали суду про накладення арешту на майно слідує, що підставою для цього слугувала необхідність збереження речового доказу та досягнення дієвості заходів забезпечення кримінального провадження арешту тимчасово вилученого автомобіля.

На даний момент встановлено, що ОСОБА_4 27 листопада 2025 року, будучи біля власного будинку на своєму городі біля гаража за вище вказаною адресою та зазначеному вище власному автомобілі був затриманий (документи про затримання відсутні) працівниками поліції ВП №1 (м.Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Іваничі як такий, що «ухиляється від мобілізації» (за відомостями поліції), що підтверджується протоколом огляду місця події від 27.11.2025 року в частині наданих відомостей працівницею поліції ОСОБА_5 подальшому ОСОБА_4 з сел. Іваничі був безпосередньо доставлений працівниками поліції у м.Луцьк в обласний ТЦК та СП для проходження військової лікарської комісії (ВЛК) звідки отримав направлення для проходження оперативного втручання, що підтверджується самим направленням та повісткою у додатку.

Статусу підозрюваного у цій справі ОСОБА_4 по цей час не має.

Тому, вважає, що в подальшому застосуванні арешту до вищевказаного автомобіля відпала потреба.

Враховуючи зазначене та приписи у ч.1 ст.170 КПК України, ОСОБА_4 узагалі нема ніяк розумних і логічних підстав для пошкодження, псування, приховування, знищення чи перетворення свого власного автомобіля. Умови для зберігання власного автомобіля у ОСОБА_4 , тобто наявність власного подвір`я та гаражу, є набагато кращими, ніж на спец майданчику ГУНП у Волинській області в селищі Іваничі під відкритим небом.

Зазначає, що як вбачається із змісту ухвали від 27 листопада 2025 року справа №165/4186/25, якою було накладено арешт на його автомобіль та інших матеріалів, доданих до даної ухвали, у суду були відсутні відомості, а сторона прокурора та досудового слідства таких не додала до свого клопотання про арешт майна, про те, що ОСОБА_4 на даний момент проходить процедуру мобілізації до Сил оборони України і як зазначено вище був направлений Волинською обласною ВЛК для проведення медичної операції з виконанням до 15 грудня 2025 року (медичне направлення та повістка додається). Очевидно, що така ситуація впливає на моральний стан військовозобов`язаного ОСОБА_4 та його сім`ї, якого з однієї сторони мобілізовують для захисту державних інтересів з невідомою часовою перспективою, а з іншого боку представники державних органів відбирають зовсім ще із неочевидних підстав важливий для родини засіб для виживання автомобіль, якого використовують як і родина ОСОБА_4 ( батько і донька мають посвідчення водія ) так і сусіди чи односельці, які задовольняють за допомогою цього автомобіля свої власні потреби так і допомагають ОСОБА_4 задовольняти і його побутові проблеми, зокрема і з добиранням у сусідню місцевість до місця праці.

Заявник ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, адвокат ОСОБА_3 подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та відсутності його довірителя.

Прокурор Нововолинського відділу Володимирської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання в судове засідання не з?явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, щодо розгляду клопотання покладається на розсуд слідчого судді.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000706 від 24.11.2025 за ч.1 ст.382 КК України.

Встановлено, що 27.11.2025 слідчим суддею Нововолинського міського суду Волинської області було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на транспортний засіб марки «Opel» моделі «Astra», р.н.з. НОМЕР_3 .

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна, а саме: на транспортний засіб марки «Opel» моделі «Astra», р.н.з. НОМЕР_3 не відпала потреба, однак наявні правові підстави для передачі його власнику на відповідальне зберігання, зобов`язавши останнього зберігати майно в належному стані та надавати його на першу вимогу слідчого, прокурора або суду, а також заборонити ОСОБА_4 розпорядження та відчуження автомобілем марки «Opel» моделі «Astra», р.н.з. НОМЕР_3 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання задоволити частково.

Передати автомобіль марки «Opel» моделі «Astra», р.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_4 на відповідальне зберігання, зобов`язавши останнього зберігати майно в належному стані та надавати його на першу вимогу слідчого, прокурора або суду, а також заборонити ОСОБА_4 розпорядження та відчуження автомобілем марки «Opel» моделі «Astra», р.н.з. НОМЕР_3 .

Ухвала в апеляційному порядку не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_1