Номер провадження:1-в/521/535/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
На відповідний запит від адміністрації Державної установи «Одеська виправна колонія №14) до Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшли матеріали особової справи засудженого.
В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) засуджений своє клопотання підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що бажає змінити своє життя на краще, має позитивні плани на майбутнє.
Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання та вважала можливим замінити засудженому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі.
Представник колонії, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, вирішення питання про заміну засудженому невідбутої частини покарання, більш м`яким, залишив на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши долучені матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно положень ст. 82 КК України вбачається, що невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком (частина 1 статті). У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю (частина 2 статті). Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (частина 3 статті).
Положеннями ч. 4 ст. 82 КК України встановлено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
- не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
- не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі;
- не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
При цьому, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить нове кримінальне правопорушення, суд до покарання за знову вчинене кримінальне правопорушення приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 КК України (ч. 7 ст. 82 КК України).
Початок строку: 30.12.2021 року, кінець строку: 30.06.2027 року.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.
Станом на день розгляду клопотання (11.11.2025 року) засуджений відбув більше ніж половину строку покарання, а саме 3 роки 10 місяців 11 днів та невідбута частина складає 1 рік 7 місяців 19 днів.
Згідно характеристики засудженого, затвердженої начальником Державної установи «Одеська виправна колонія №14» 10 листопада 2025 року, ОСОБА_5 в установі алкогольні речовини не вживає, стягнень за зберігання чи вживання алкогольних речовин не має, підтримувати прокримінальні зв`язки не бажає, родинні стосунки та соціально корисні зв`язки підтримує з братом та племінником, усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення, за час відбування покарання спроб втечі не було, згідно ч. 14 ст. 134 КВК України вважається таким, що не має стягнень, має 2 заохочення, бажає змінити своє життя, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Спорт у вашому житті», заходи індивідуальної програми виконав повністю, усвідомлює, що саме необхідно змінити в своєму житті та має позитивні плани на майбутнє, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи.
Враховуючи викладене, суд погоджується думкою прокурора та вважає, що в ході судового розгляду були встановлені переконливі докази сумлінної поведінки засудженого ОСОБА_5 , який під час відбування покарання додержується загальноприйнятих норм і правил поведінки, сумлінно відносить до праці в колонії, має добру поведінку в побуті, прагне своєю діяльністю спокутувати провину за вчинений злочин.
Отже, оцінюючи пояснення засудженого, характеристику яка надана адміністрацією установи, а також враховуючи думку прокурора під час розгляду клопотання, суд дійшов висновку, що поведінка засудженого свідчить про те, що він став на шлях виправлення, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.
Будь яких даних, які б свідчили про неможливість заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі матеріали справи не містять.
Положеннями ч. 3 ст. 57 КВК України зокрема встановлено, що засуджені, яким обмеження волі призначено відповідно до статті 82 КК України, направляються виправною колонією до місця відбування покарання у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 57 КВК України.
Керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
Строк відбуття покарання у виді обмеження волі обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого ОСОБА_5 на облік у виправному центрі.
В строк відбуття покарання у виді обмеження волі зарахувати ОСОБА_5 час його перебування під вартою в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14) період з 11.11.2025 року до дня набрання цієї ухвали законної сили включно, а також час слідування засудженого під вартою до виправного центру, тобто період часу з дня набрання цієї ухвали законної сили до дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі, із розрахунку 1 (один) перебування під вартою відповідає 2 (двом) дням обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України, після набрання цієї ухвали законної сили, направити засудженого до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши його з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.
Копію ухвали вручити прокурору, направити засудженому та до Державної установи «Одеська виправна колонія №14».
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1