ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/27/26 Справа № 712/28/26 Категорія: ст. 179 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 січня 2026 рокуу кримінальному провадженні № 0000158 від 04.07.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шабастівка Уманського району Черкаської області, працюючого лікарем-офтальмологом консультативно-діагностичної поліклініки КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» Монастирищенської міської ради Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Просив слідчого суддю продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його фактичного проживання, а також строк дії покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про своє місце перебування, зміну свого місця проживання на іншу адресу та зміну контактного номеру телефону; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; заборонити спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, терміном на два місяці, тобто до 08.03.2026.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.01.2026 у задоволенні клопотання прокурора відмовлено. Застосовано щодо підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000158 від 04.07.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 процесуальні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися за межі Уманського району Черкаської області;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та зміну контактного номеру телефону;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного, відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України 2 місяці з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Попереджено ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії запобіжного заходу протягом двох місяців з моменту постановлення ухвали, але не пізніше ніж до закінчення строку досудового розслідування.

Слідчий суддя погодився із обґрунтованістю підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Оцінюючи наявність продовження існування ризиків, на які посилались у своєму клопотанні слідчий та прокурор, слідчий суддя вважав, що ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування не обґрунтований. Так, указаний ризик прокурор мотивував лише тяжкістю покарання, яке може бути застосовано у разі визнання ОСОБА_10 винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Доказів намагання ОСОБА_10 виїхати за кордон матеріали клопотання не містять.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу також, на думку слідчого судді, не доведено, оскільки прокурором не конкретизовано, на яких саме свідків може чинитися вплив підозрюваним.

Натомість, на думку слідчого судді, доведеним є продовження існування ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Проте, на думку слідчого судді, такий ризик може бути мінімізовано менш обтяжливим запобіжним заходом, ніж домашній арешт.

Враховуючи особу підозрюваного, який позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, слідчий суддя вважав за доцільне застосувати до ОСОБА_10 менш обтяжливий запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 31.12.2025 скасувати з підстав невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою обрати (продовжити) ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування.

Вважає, що суд не врахував усі ризики, які встановлені у кримінальному провадженні, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 , знаходячись на волі, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на свідків у вказаному кримінальному провадженні, перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші злочини чи продовжити злочини, у яких підозрюється.

Зазначає, що вказані ризики продовжують існувати, оскільки орган досудового розслідування володіє вагомими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів; ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено покарання на строк від 5 до 8 років позбавлення волі; на сьогоднішній день встановлюються факти причетності ОСОБА_7 до сприяння іншим військовозобов`язаним мешканцям Уманського району в ухиленні від проходження військової служби шляхом отримання відстрочки за станом здоров`я, які у подальшому можуть бути допитані як свідки, і на яких, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_7 може здійснити вплив; у зв`язку із займаною посадою члена військово-лікарської комісії КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_7 , виписуючи фіктивні діагнози, може продовжувати сприяти іншим військовозобов`язаним мешканцям Уманського району в ухиленні від проходження військової служби, шляхом отримання відстрочки за станом здоров`я; будучи особою старшою за 60 років, ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою переховування від органів досудового розслідування і суду, та відбування покарання, може здійснити спроби виїхати за кордон.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Домашній арешт є одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Частинами 1, 2, 6 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування та продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом УСБУ в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000158, відомості про яке внесені в ЄРДР 04.07.2025, за підозрою ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України та за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що мешканець с. Нове Місто Монастирищенської міської громади Уманського району Черкаської області громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що з 24.02.2022 по сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан і проводиться загальна мобілізація, що діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП) щодо здійснення мобілізаційних заходів викликала широкий резонанс у суспільстві, в тому числі і серед осіб, які мають намір ухилитися від мобілізації або не виявляють бажання бути призваними на військову службу, перебуваючи на посаді лікаря-офтальмолога КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня», входячи до складу військо-лікарської комісії, та будучи у зв`язку із займаними посадами обізнаним про порядок отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я, у серпні 2025 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошову винагороду сприяв мешканцю Уманського району Черкаської області громадянину України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні умисних дії, спрямованих на отримання військовозобов`язаною особою відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я.

Зокрема, у серпні 2025 року ОСОБА_7 за грошову винагороду у 200 (двісті) доларів США сприяв ОСОБА_11 у вчиненні умисних дій, спрямованих на ухилення військовозобов`язаним мешканцем Уманського району Черкаської області ОСОБА_12 від мобілізації та проходження військової служби, чим надав пособництво у перешкоджанні законній діяльності ЗСУ щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності, а саме діяльності структурного підрозділу, який входить у систему ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо здійснення заходів з поповнення мобілізаційного ресурсу держави і подальшого доукомплектування ЗСУ.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Окрім того, ОСОБА_7 у серпні 2025 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за грошову винагороду сприяв ОСОБА_11 у отриманні неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення працівниками ТЦК та СП, які, відповідно до підпункту г) п. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особами, уповноваженими на виконання функцій держави чи місцевого самоврядування, стосовно оформлення військовозобов`язаній особі ОСОБА_12 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я.

Зокрема, ОСОБА_11 , надавши обіцянку ОСОБА_12 за грошову винагороду у сумі 3000 (три тисячі) доларів США здійснити вплив на прийняття рішення працівниками ТЦК та СП, одержав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду, та, діючи за попередньою змовою з лікарем-окулістом КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня» ОСОБА_7 , фактично здійснив такий вплив за прийняття працівниками ТЦК та СП рішення про відстрочку від призову ОСОБА_12 на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я строком на 3 (три) місяці.

Таким чином, ОСОБА_7 сприяв ОСОБА_11 у вчиненні умисних дій, спрямованих на одержання останнім від ОСОБА_12 неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття працівниками ТЦК та СП рішення про відстрочку від призову ОСОБА_12 на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

08.10.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2 КК України.

28.10.2025 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням на підозрюваного процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

26.11.2025 постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_13 , строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 08.01.2026.

03.12.2025 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси строк цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_7 , продовжено в межах строку досудового розслідування до 08.01.2026.

29.12.2025 ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 08.04.2026.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними в ході проведення досудового розслідування доказами, а саме: даними протоколів проведених НС(Р)Д № 45/381т від 09.09.2025, № 45/382т від 09.09.2025, № 45/383т від 09.09.2025, № 45/384т від 09.09.2025, № 45/373т від 22.08.2025 (з додатками), № 45/374т від 04.09.2025 (з додатками); протоколом обшуку від 08.10.2025 за місцем мешкання ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідка ОСОБА_12 від 07.08.2025, від 08.10.2025 та від 09.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 18.12.2025; протоколами оглядів від 24.10.2025 і 10.11.2025 речей, вилучених під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 28.10.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, сукупність наданих доказів дали достатні підстави слідчому судді дійти до висновку, про обґрунтованість врученої підозрюваному підозри, що є однією із складових обрання запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики на даній стадії кримінального провадження.

В матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Розглядаючи клопотання прокурора, слід також врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Як слідує зі змісту клопотання прокурора, необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_7 зумовлено наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інший злочин чи продовжити злочини, у яких підозрюється.

На думку слідчого судді, ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування є необґрунтований, а ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні є недоведеним.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на думку слідчого судді, є доведеним.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, зокрема, підозрюваний ОСОБА_7 фактично продовжує працювати лікарем-офтальмологом, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим колегія суддів вважає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не можна застосувати до підозрюваного з врахуванням даних про його особу, що він має міцні соціальні зв`язки, працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Зі змісту ст. 179 КПК України вбачається, що особисте зобов`язання полягає у покладенні, зокрема, на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Підозрюваному письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Даних про те, що підозрюваний під час дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не з`являвся за відповідними викликами як до органу досудового розслідування, так і до суду надано не було. Відомості про ухилення чи неявку, а також іншу негативну процесуальну поведінку підозрюваного відсутні.

Таким чином, сама по собі тяжкість злочину і міра покарання, яка загрожує підозрюваному, не свідчить про те, що він однозначно вчинить дії, які обумовлюють настання ризиків, про які вказує прокурор у клопотанні.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі не спростовують висновку слідчого судді про достатність для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови в продовженні строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 і застосування до останнього такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Взявши до уваги особу підозрюваного ОСОБА_7 , який є людиною похилого віку (66 років), не судимий, має постійне місце проживання, працює лікарем-офтальмологом КНП «Монастирищенська багатопрофільна лікарня», за місцем роботи характеризується позитивно, а також відсутність негативних характеризуючих від правоохоронних органів, на думку апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доцільність та можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт. Зокрема, особисте зобов`язання буде достатньою мірою для забезпечення виконання ОСОБА_10 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Водночас, захисником підозрюваного ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 на адресу апеляційного суду подано клопотання про долучення копії ухвали слідчого судді Соснівського районного суду від 23.01.2026 у справі № 712/793/26 про відсторонення підозрюваного ОСОБА_7 від посади члена військово-лікарської комісії, склад якої визначено розпорядженням Монастирищенського міського голови № 75 від 28.03.2025 в межах строку досудового розслідування на два місяці, тобто до 23.03.2026 включно.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді першої інстанції від 08.01.2026 є законною та обґрунтованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 404, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 січня 2026 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4