МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2026 р. Справа № 370/3828/25

Провадження № 1-кп/370/196/25

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

при розгляді у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт Макарів Київської області кримінального провадження №0000110 від 15 серпня 2025 року, за яким

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Загальці Бородянського району Київської області, громадянин України, з середньою освітою, ФОП, неодружений, військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, тел.: НОМЕР_1 ,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

12 серпня 2025 року, близько 22 години 40 хвилин, точного часу дізнанням не встановлено, у ОСОБА_4 , який перебував в під`їзді багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_5 , виник протиправний умисел на нанесення йому тілесних ушкоджень невизначеного ступеня тяжкості.

Одразу після цього, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, з мотивів помсти, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання наніс ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в праву частину обличчя після чого той впав, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця обох повік правого ока, які згідно висновку судово-медичного експерта №94 від 30.10.2025 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , вину у інкримінованому йому діянні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному і дав показання, які повністю відповідають обставинам, що встановлені досудовим розслідуванням.

Так, ОСОБА_4 , дав суду покази, що влітку 2025 року спілкувався з дружиною потерпілого, яка перебуває за кордоном та скаржилася на несплату ним аліментів на дитину. Тому він разом із колегою поїхав до потерпілого, після розмови з яким, той обіцяв сплачувати аліменти.

Через місяць зателефонувала дружина потерпілого та сказала, що той все одно не сплачує аліменти. Обвинувачений запропонував з`їздити до потерпілого, вона вказала адресу проживання потерпілого. Тому 12 серпня 2025 року повторно поїхав до потерпілого, разом із колегою, який не приймав участі в розмові. Зателефонував, однак ОСОБА_5 не відповідав. Підійшов до дверей, які відкрив потерпілий. На запитання чому не виконав обіцянку, той почав ображати та нецензурно висловлюватися на адресу обвинуваченого. Обвинувачений у відповідь наніс удар кулаком правої руки в обличчя, потерпілий впав, а обвинувачений причинив двері та пішов. У квартиру не заходив. Раніше потерпілого не бачив, адресу проживання вказала знайома. Вчинив так, оскільки не стримався, самостійно вирішив так зробити, дружина потерпілого не просила вчиняти будь-які дії. Вважає, що вчинив неправильно, в подальшому так вчиняти не буде, висновки зробив.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у скоєному, визнання ним кваліфікації дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України інші докази щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, за згодою учасників процесу, судом не досліджувалися.

Враховуючи викладене, суд визнає, що винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена у судовому засіданні повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі її покарання обставини.

ОСОБА_4 , раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг та заяв не надходило.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_4 , слід призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, оскільки, на думку суду, таке покарання буде достатнім виправленню та перевихованню обвинуваченого та зможе запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не буде оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1