Справа № 559/1690/25
Провадження № 1-кп/559/199/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000077 від 15.04.2025 про обвинуваченню за ч.1 ст.125 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно, Рівненської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 13.04.2025, близько 21 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Залізнична поблизу житлового будинку №136, помітив свою колишню співмешканку ОСОБА_5 (з якою перебував у сімейних стосунках у розумінні п.3. ч.1 ст.1, п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), що йшла по вулиці попереду нього, і умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, вчинив фізичне насильство стосовно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_5 , а саме: наблизився до потерпілої зі спини та, схопивши її за плечі, розвернув обличчям до себе, після чого кулаком правої руки здійснив один цілеспрямований удар у ліву частину обличчя потерпілої, чим спричинив їй легкі тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої половини обличчя.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала показання, що ОСОБА_3 знає дуже давно, змалечку. Вони разом проживали як співмешканці, як чоловік і дружина, біля трьох років. Подія була навесні 2025 року, на вулиці в районі Торгового-М`ясокомбінату. Вона йшла по вулиці, ОСОБА_3 підійшов ззаду, розвернув і вдарив її кулаком по обличчю, вона чи впала, чи спіткнулась, вже не пам`ятає, але там був знайомий, який допоміг і вона пішла з ним додому, а ОСОБА_3 пішов собі додому. Писарчук не пояснював мотиви, але на той момент вони розійшлись, може через те. Спочатку він не вживав заходів до примирення, але через деякий час попросив вибачення і помирились. Пробачила його, добровільно, ніхто на неї не тис. Він зараз в реабілітаційному центрі. Щодо міри покарання, то покладається на розсуд суду, але погоджується з прокурор кою щодо призначення штрафу.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнав у повному обсязі. Підтвердив фактичні обставини справи, потерпіла говорить правду, але він не хоче згадувати ті події і по суті відмовляється давати свідчення згідно ст. 63 Конституції України. Він біля десяти років вживав тяжкі наркотичні засоби постійно і в той день також діяв під їх впливом, зараз розуміє, що це неправильно, проходить реабілітації від наркозалежності в Рівне, звідки його медбрат привіз до суду, а з 19.10.2025 вперше за довгий час взагалі не вживає наркотичні засоби. Матір за кордоном на заробітках і оплачує його перебування в реабілітаційному центрі лікування, там повне харчування, дають одяг. Він також має кошти на свої особисті потреби біля 3 тис. грн. йому вистачає. Пробачення в потерпілої просив, вони помирились і він сподівається, що ще будуть жити разом. Також просить призначити йому покарання в виді штрафу.

Вина ОСОБА_3 за ч.1 ст. 125 КК України підтверджується не лише власне визнанням ним вини, а й показаннями потерпілої та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Так, кримінальне провадження було зареєстроване 15.04.2025 за письмовою заявою потерпілої ОСОБА_5 (а.с. 1-8 т.2). Вона звернулась за медичною допомогою і надала органу досудового розслідування свої документи та дозвіл на розкриття медичної таємниці, відповідно з її медичної картки встановлено, що 15.04.2025 ОСОБА_5 була оглянута лікарем-травматологом у травмпункті КНП «Дубенська міська лікарня Дубенської міської ради» і зафіксовано, що у неї гематома лівої половини обличчя (проек.лівої щоки). Водночас, в медзакладі ОСОБА_5 також пояснила, що її побив відомий чоловік увечері 13.04.2025 в районі вул. Залізнична (а.с. 17-18 т.2).

Було проведено слідчі експерименти 15.04.2025 з фото фіксацією окремо з потерпілою ОСОБА_5 , а також окремо зі свідком ОСОБА_6 , під час яких обидва показали приблизно одне місце на вул. Залізнична в м. Дубно і продемонстрували однаковий механізм нанесення тілесних ушкоджень: ОСОБА_3 підійшов ззаду до ОСОБА_5 , розвернув її до себе за плечі і наніс удар кулаком своєї правої руки в ліву частину обличчя ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 його відштовхнув і провів ОСОБА_5 додому. Свідок ОСОБА_6 вказував, що знає ОСОБА_3 і на що той здатен, тому, хоч ішов попереду, обернувся і побачив удар ОСОБА_3 по ОСОБА_5 , на який відреагував, а також зауважив, що ОСОБА_5 не впала, а спіткуналсь, після чого провів її додому. Було проведено ще два слідчих експерименти окремо з потерпілою ОСОБА_5 і окремо зі свідком ОСОБА_6 під відеозапис, щоб з`ясувати де хто перебував у момент удару і незначні розбіжності в показаннях (впала чи спіткнулась ОСОБА_5 після удару). За результатами дослідження протоколів чотирьох слідчих експериментів від 15.04.2025 з фото і відео додатками встановлено, що свідок ОСОБА_6 йшов попереду ОСОБА_5 по вул. Залізничній в м. Дубно увечері 13.04.2025, а механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 для ОСОБА_5 відповідає вищезазначеному, на який вказав під час слідчих експериментів і свідок ОСОБА_6 , і потерпіла під час проведення з нею слідчих дій та при дачі показань суду (а.с. 14-16, 20-22, 29-35 т.2).

Оскільки ОСОБА_3 повністю визнав вину, то сторона обвинувачення відмовилась від допиту свідка ОСОБА_6 . При цьому, падала після удару ОСОБА_3 чи лише спіткуналась сама ОСОБА_5 достеменно не пам`ятає, однак це не має значення для правильного вирішення справи, оскільки з висновку судово-медичної експертизи №31 від 23.042025 встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 , загалом не характерні для утворення внаслідок падіння (само падіння, падіння з прискоренням тощо). Крім того, вищезазначеним висновком судово-медичного експерта встановлено, що тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 це гематома лівої половини обличчя, виникли від одного травматичного впливу тупого предмету і могли утворитись внаслідок удару рукою, ногою чи іншим тупим предметом без відображення властивостей, а також, що відносяться вони до легких тілесних ушкоджень. Взаємне розташування потерпілої та особи, яка наносила ушкодження, не видозмінювалось, могло бути як вертикальним, так і горизонтальним, але в положенні обличчям до нападника. Механізм виникнення тілесних ушкоджень не суперечить тому, на який вказує як сама потерпіла ОСОБА_5 , так і свідок ОСОБА_6 під час проведення слідчих дій: «… кулаком правої руки наніс мені один удар в ліву частину мого обличчя…; … кулаком правої руки завдав їй удару в ліву частину обличчя…» (а.с. 23-25 т.2).

За таких умов, суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 своїми діями завдав умисне легке тілесне ушкодження ОСОБА_5 , тобто вчинив кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком;

-дані про особу винного, який має непогашену судимість: востаннє засуджений 27.12.2022 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно зі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки, однак, на час розгляду цієї справи судом від кримінальної відповідальності за результатами випробувального терміну не звільнявся; притягався до адміністративної відповідальності; має зареєстроване місце проживання, згідно характеристики за місцем проживання скарг на нього не надходило, на диспансерному обліку в лікарів психіатра не перебуває, проте перебуває під наглядом лікаря-нарколога з 24.09.2018. Крім того, з 19.10.2025 ОСОБА_3 перебуває в центрі реінтеграції та адаптації для нарко- та алкозалежних ГО «Старт+життя» за адресою: вул. Антоніни Горохович, 18, м. Рівне (а.с.34-55, 61-68 т.2 а.с. 43, т.1);

-обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає його щире каяття (п.1.ч.1 ст. 66 КК України); обставина, що обтяжує, це вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебував у близьких відносинах (п.6-1 ч.1 ст. 67 КК України). При цьому, як обтяжуючі обставини суд не враховує вчинення кримінального правопорушення в стані наркотичного сп`яніння, оскільки в матеріалах справи він документально не зафіксовано, а також відсутній рецидив злочинів, бо вчинено не новий умисний злочин, а кримінальний проступок.

Вирішуючи питання щодо міри покарання, беручи до уваги вказані вище обставини в їх сукупності, стан здоров`я ОСОБА_3 , що, все ж таки, він намагається налагодити своє життя і вперше за останніх кілька років понад місяць підряд не вживає наркотичні засоби, що потерпіла його повністю пробачила, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України в виді штрафу максимальним розміром. Саме таке покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_3 нового кримінального правопорушення.

Запобіжний захід, судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.125 КК України, ст. 366-371, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Дубенський міськрайонний суд із підстав, передбачених ст.394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники мають право на отримання копії вироку. Прокурору, обвинуваченому та потерпілій повний текст вироку вручається в день проголошення його резолютивної частини в умовах дії воєнного стану згідно ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1