САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/4010/25
Провадження №1-кп/726/191/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003365 від 08.10.2025, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця м. Чернівці Чернівецька область, із середньою освітою, не одруженого, що не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий востаннє: вироком Крижопольського районного суду Вінницької області від 25.03.2025 за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців і 1 день,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:

28.11.2025 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003365 від 08.10.2025, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Такий обвинувальний акт, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025, переданий на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_1 від 01 грудня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 02 грудня 2025 року, про що повідомлено учасників кримінального провадження.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала за можливе призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказала, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просила призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Подала клопотання у якому просила суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор». Зазначає про наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, а обрання іншого виду запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти встановленим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні після роз`яснення йому судом його прав, не заявив клопотання про колегіальний розгляд. Не заперечив щодо призначення судового розгляду у кримінальному провадженні. Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив. Підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні. Щодо міри запобіжного заходу вказав, що не підтримує клопотання прокурора. Скерував та підтримав у судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу у якому просив змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого на домашній арешт (цілодобовий чи нічний) та альтернативно обрати запобіжний захід у вигляді застави у співмірному розмірі із майновим станом ОСОБА_3 .

У клопотанні зазначив, що необхідність подальшого тримання ОСОБА_3 під вартою підлягає новій оцінці, зокрема має бути враховано наявність обґрунтованого обвинувачення та існування ризиків. Просить врахувати, що обвинувачений не переховувався від суду, не має змоги впливати на свідків у кримінальному провадженні та знищити речові докази. Також вважає не підтвердженим і ризик можливого вчинення нового кримінального правопорушення. Вказує також на наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та міцних соціальних зав`язків, оскільки разом із ним проживають його батьки.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та долучені до нього матеріали, клопотання прокурора, суд доходить такого висновку.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст. 314 КПК України судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні.

Підстав для закриття провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України немає або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

Угоди про примирення чи визнання винуватості у порядку ст.ст. 468-469, 471 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Садгірським районним судом м. Чернівці.

Відповідно до ст.27 КПК України, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні з забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово, оскільки обвинувачений в підготовчому судовому засіданні після роз`яснення права, передбаченого ч. 4 ст. 315 КПК України заявив, що не бажає, щоб розгляд кримінального провадження відносно нього здійснювався колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотань від учасників судового провадження, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду, не надходило.

З`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вирішивши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, суд завершує підготовку до судового розгляду.

За таких обставин, суд, доходить висновку про доцільність призначення судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, визначивши дату, час та місце його проведення і склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

10.10.2025 слідчим суддею Чернівецького районного суду м. Чернівці ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 08 грудня 2025 року включно.

Також визначено заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі в 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області код за , МФО 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0008745, призначення платежу застава.

Наразі обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, перебуває на розгляді Садгірського районного суду м. Чернівці, а строк обраного запобіжного заходу спливає.

Обвинувачений перебуває під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з дотриманням вимог КПК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження (якими є зокрема запобіжні заходи) застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський Суд з прав людини в своїй прецедентній практиці вказав на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Зазначені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення можуть мати місце і підтверджуються на даному етапі достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки в підготовчому судовому засіданні не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінального правопорушення, обвинувачення в якому йому пред`явлено та перебуває на розгляді суду, а це є достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Суд також вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно продовжити строк дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна. ОСОБА_3 є особою раніше судимою, був засуджений до реального покарання у виді позбавлення волі, зокрема за вчинення кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та знову обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що обґрунтовано свідчить про те, що обвинувачений перебуваючи на волі може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Стримуючих факторів для можливості втечі органом досудового розслідування не встановлено та стороною захисту про їх наявність не вказано.

Враховуючи військовий стан та проведення бойових дій на території України, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Також, відсутні дані про офіційне працевлаштування обвинуваченого, а наявність у нього батьків, не свідчить про міцність соціальних зав`язків та може бути безумовною обставиною, яка заперечує можливість обвинуваченого переховуватися від суду.

Розгляд кримінального провадження ще не розпочався, обвинуваченому відомі свідки у кримінальному провадженні, однак конкретних осіб на яких він може вплинути не вказано, а докази вилучені та приєднані до матеріалів кримінального провадження, а тому не доведено, що ОСОБА_3 має реальну можливість незаконно впливати на свідків чи знищити докази у кримінальному провадженні, однак не заперечено ризик того, що обвинувачений може створювати іншим чином перешкоди судовому розгляду з метою неможливості встановлення усіх обставин скоєного кримінального правопорушення.

Жодні інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та повинно оцінюватися із іншими обставинами кримінального провадження (рішення у справі «Москаленко проти України»).

З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності усі обставини, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, суд вважає, що раніше заявлені прокурором ризики не зменшилися та продовжують існувати, на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження триває, а тому наявні об`єктиві передумови для продовження строку дії запобіжного заходу.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого ОСОБА_3 , які зможуть забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків, а також запобігти реалізації ризиків, окрім як тримання під вартою неможливе. Тому суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу та зодоволення клопотання захисника.

Встановлений законом обов`язок слідчого судді, суду визначити розмір застави в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчить про те, що застава в певному розмірі здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою.

Підстав для зміни розміру застави суд не вбачає, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави, відповідно до п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України може бути визначено у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому застосований альтернативний запобіжний захід у виді застави є мінімально можливим. Доказів на підтвердження матеріального стану обвинуваченого, який би свідчив про непосильний розмір застави захисник не долучає.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 7-20, 22-29, 31, 35, 61, 62, 128, 176-178, 183, 194, 197, 199, 314-316, 336, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003365 від 08.10.2025, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці, що за адресою: вул. Хотинська, 3 м. Чернівці, на 11 грудня 2025 року о 10:30.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, про що повідомити всіх учасників судового провадження.

Для участі у судовому засіданні викликати сторони кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, захисника.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 30 січня 2025 року включно.

Заставу визначити в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює сумі в 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Чернівецькій області код за , МФО 820172 Держказначейська служба України, м. Київ, рахунок отримувача UA 0008745, призначення платежу застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він буде перебувати, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 30 січня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Садгірський районний суд м. Чернівців.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» та вручити обвинуваченому і прокурору.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк, у тому ж порядку із моменту вручення ним копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1