Справа № 298/1113/25
Номер провадження 1-кс/298/203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року с-ще Великий Березний

Слідчий суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000236 від 04 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до поданого клопотання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2024 року, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про місця та осіб у яких можна придбати психотропну речовину метамфетамін, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких забезпечував з вказаного періоду часу психотропною речовиною «метамфетамін», а останні в свою чергу, діючи узгоджено між собою, дотримуючись заходів конспірації, на виконання своїх функцій, в подальшому збували її за грошові кошти особам, схильним до їх вживання на території м. Ужгород та Ужгородського району Закарпатської області, розподіляючи між собою грошові кошти, отримані від збуту таких заборонених в обігу речовин.

Таким чином, ОСОБА_4 , забезпечував себе та інших співучасників попередньої змови під час реалізації психотропних речовин певними заходами безпеки і конспірації щодо нерозголошення дійсної незаконної діяльності; інформуванням осіб, що придбавали такі речовини, про місце, час та можливе місце збуту психотропної речовини, з метою недопущення виявлення злочинних дій групи сторонніми особами та працівниками правоохоронних органів, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності; особисто здійснював збут психотропних речовин; здійснював облік збутих психотропних речовин; підшукував інших учасників групи.

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , як активні учасники попередньої змови, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діючи як виконавці, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою ОСОБА_4 , безпосередньо приймали участь у придбанні психотропних речовин для їх подальшого збуту у роздріб, а також у зберіганні, зважуванні та фасуванні з метою збуту психотропних речовин, безпосередньо приймали участь у незаконному збуті таких речовин особам, що схильні до їх вживання, особисто займались підшукуванням осіб для подальшого збуту їм психотропних речовин, за обумовлену перед тим грошову вартість.

У ході проведення негласних слідчих-розшукових заходів також було встановлено, що громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканка АДРЕСА_1 за місцем свого проживання може зберігати наркотичні засоби та психотропні речовини, грошові кошти здобуті в результаті злочинних дій, прилади для виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин, мобільних терміналів зв`язку, за допомогою яких відбувалось спілкування із особами, які сприяли проведенню протиправної діяльності, електронних вагів, зіп-пакетів, чорнових записів, та інших речей, які використовувалися під час здійснення злочинної діяльності.

Дану подію 04 грудня 2024 року було зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000236 за кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

08.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Великоберезпянського районного суду про проведення обшуку №1-кс/298/176/25 від 25.08.2025, було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 14» з ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 , що належний ОСОБА_8 та визнано речовими доказами.

Клопотання прокурора мотивоване тим, що підставою для арешту майна, вилученого в ході проведеного 08.09.2025, обшуку, що воно є предметом кримінального правопорушення, може, зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження та мають значення у даному кримінальному провадженні речового доказу, а тому з метою тимчасового позбавлення права, можливості відчужити, розпоряджатися та будь - яким чином їх використовувати та з метою збереження речового доказу, па них у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 К1ІК України необхідно накласти арешт.

Прокурор ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд даного клопотання без його участі, в якій також зазначив, що клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши надані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 цього Кодексу у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно протоколу обшуку місця події від 08 вересня 2025 року, який проводився старшим слідчим в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 в присутності понятих було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. В ході проведення обшуку за вказаною адресою було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 14» з ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 , що належний ОСОБА_8 упаковано до спец пакета НПУ № ICR 0135583 та поміщено па зберігання до ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_9 від 08.09.2025 року визнано речовим доказом по даному кримінальному провадження № 0000236, мобільний телефон марки «Iphone 14» з ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 , що належний ОСОБА_8 упаковано до спец пакета НПУ № ICR 0135583.

Також із даних матеріалів вбачається, що за вищевказаним фактом 04 грудня 2024 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 України, що підтверджується витягом з кримінального провадження № 0000236 від 04 грудня 2024 року.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3,4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приймаючи до уваги те, що для повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування даного кримінального провадження мають значення вилучені під час обшуку вищевказані речі, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження таких та збереження речових доказів слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 40,131,132,170-173,175,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Великоберезнянського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , поданого на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000236 від 04 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, користування та розпорядження на вилучене 08 вересня 2025 року в ході проведення обшуку по місцю проживання громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone 14» з ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_2 , який, за попередніми даними, належить ОСОБА_8 , упаковано до спецпакета № ICR 0135583 та поміщено па зберігання до ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Великоберезнянського районного суду ОСОБА_1