У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

-підозрюваного за ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст.161 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.11.2025.

Визначено ОСОБА_7 заставу у 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 311960 грн. У разі звільнення під заставу покладено на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, спеціалістами, експертами у вказаному кримінальному провадженні з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, за виключенням випадків спільної участі у проведенні слідчих дій у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід .

На думку апелянта, не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просить врахувати, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, мешкає з матір`ю, раніше не судимий.

Зазначив, що у порушення вимог ст. 183, 196 КПК України слідчим суддею не зазначено обставини, що свідчать про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, який забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя встановив, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами, зокрема, матеріалами досудового розслідування, з яких вбачається розповсюдження дописів, що становлять об`єктивну сторону сукупності злочинів, не запереченням їх виготовленням та публікації самим підозрюваним.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що існують заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Визначаючи розмір застави не в максимальному розмірі передбаченому ст. 182 КПК України, слідчий суддя врахував позицію підозрюваного щодо повного визнання вини.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник апеляційну скаргу підтримав. Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений, заяву про бажання брати участь у апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів встановила таке.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м.Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0004092 від 23.07.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 161, ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

02.10.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 161 КК України, тобто у вчиненні тяжкого ( за ч. 3 ст. 436-2 КК України) та нетяжких злочинів.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, колегія суддів зазначає, що обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування та розгляду клопотання слідчим суддею про застосування запобіжного заходу підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальні правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри. Захисник висновки слідчого судді в цій частині не оспорює.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, які встановлені слідчим суддею, під час апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді в частині доведеності ризиків, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, є правильними.

Колегія суддів зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється, у тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, та у разі доведеності його вини, можливе призначення покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні вказаного ризику.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки ОСОБА_7 (за підозрою) вчиняв кримінальні правопорушення у період з 2022 по 2025 рік, періодично поширюючи дописи (коментарі) антиукраїнського характеру. Його протиправна діяльність припинена виключно завдяки втручання правоохоронних органів, а не з власної волі чи усвідомлення протиправності своїх дій з боку останнього.

Колегія суддів також враховує, що наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії для встановлення всіх обставин кримінального провадження, що також вказує на існування зазначених ризиків.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, колегія суддів зазначає, що з урахуванням обставин кримінального провадження, доведеності встановлених ризиків, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегією суддів під час апеляційного розгляду не встановлено.

Посилання апелянта на дані про особу підозрюваного, а саме на те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, мешкає з матір`ю, не є достатньою підставою для обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо застави. Рішення про обрання запобіжного заходу з визначенням розміру застави прийнято відповідно до вимог ч. ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України.

Всупереч доводам апелянта, розмір застави визначений з урахуванням положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України. Слідчим суддею достатньо враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 .

Визначений слідчим суддею розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в разі внесення застави.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді, про що просить захисник, не встановлено. Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 02 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3