Справа № 333/5239/20
Провадження № 1-кп/333/192/26
В И Р О К

Іменем України

12 січня 2026 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого- адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого -адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0002179 від 13.08.2020 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, холостого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 12 серпня 2020 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, знаходячись біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту, з мотивів тривалих неприязних відносин до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, дістав із своєї сумки із ременем через плече розкладний ніж та тримаючи його у руці, наніс один удар в область грудної клітини справа потерпілому ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив згідно з висновком експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» ЗОР № 968 від 27.08.2020 року, колото-різане поранення грудної клітини праворуч, з локацією шкірної рани в проекції 5-го міжребер`я, яке проникає в праву плевральну порожнину, з ушкодженням міжреберних судин, поранення верхньої частки легені в проекції С2, з розвитком гематороксу 3 ст. (скупчення 1,5 л крові та до 200 гр. згустків) в плевральній порожнині, яке ускладнилося в післятравматичному періоді правостороннім плевритом (запалення плевральних листків, що супроводжується випотіванням в плевральну порожнину ексудату того чи іншого характеру), дихальною недостатністю 1 ст., яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Тобто, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та цивільний позов не визнав у повному обсязі. Додатково суду пояснив, що у 2019 році він познайомився з ОСОБА_11 і у них почалися відносини. ОСОБА_12 говорила йому, що хоче розірвати відносини з чоловіком, ОСОБА_13 рекомендував їй розказати про відносини з ним чоловікові. Згодом потерпілому про це стало відомо, однак спочатку він не втручався. Потім з боку ОСОБА_14 у його бік почалися переслідування, він ходив по вулицям та стежив за ними. Згодом ОСОБА_14 пішов служити в АТО і звідти почав надсилати йому повідомлення з погрозами. Якось в лютому 2020 року він з ОСОБА_12 перебували у нього вдома і вийшли у під`їзд покурити. Почули внизу якийсь шум і побачили, як людина побігла вниз. По одягу ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_14 . Вона йому зателефонувала і запропонувала підійти та поспілкуватися. Він піднявся до них на поверх. Протягом всієї бесіди у ОСОБА_14 при собі був ніж. ОСОБА_13 його не бачив, проте чув, як він постійно клацав ножем в кишені. При цьому ОСОБА_12 говорила ОСОБА_15 , щоб він витягнув руки з кишені та не діставав ніж. Також ОСОБА_12 й раніше говорила йому, що ОСОБА_16 постійно носить при собі ніж. Після тієї розмови в під`їзді ОСОБА_16 наче заспокоївся, але після того, як він повернувся на службу, через 1-2 місяці почав знову надсилати ОСОБА_17 повідомлення з погрозами вбивства. 12 серпня 2020 року ОСОБА_13 приїхав з роботи, зателефонував ОСОБА_12 та запропонував зустрітися. Вона в той час гуляла з собакою. Вони зустрілися, випили по келиху пива в кафе та розійшлися. Приблизно о 20 годині 30 хвилин він пішов додому. Підходячи до свого будинку, він почув позаду себе кроки та прискорив ходу, почув, що позаду нього також було прискорено крок. Це тривало на протязі кілометру. Вже знаходячись в арці між будинками, він побачив, як до нього біжить чоловік. Він обернувся та зустрів цього чоловіка ударом, оскільки побачив, що він на нього замахувався. Тоді він побачив, що на нього біжать ще двоє, серед них- ОСОБА_11 . ОСОБА_13 спитав, чому вони нападають та запропонував поспілкуватися ОСОБА_14 без інших осіб. Проте вони нічого не чули, ОСОБА_14 почав висловлюватися нецензурною лексикою, та продовжували напад втрьох з погрозами, намагаючись нанести йому удари. ОСОБА_13 продовжував пропонувати їм поговорити, проте його не чули. ОСОБА_18 злякався, оскільки вони знаходились в неосвітленому, безлюдному місці, він відчув загрозу своєму життю та здоров`ю. Якоїсь зброї він в руках нападників не бачив. Однак знав, що ОСОБА_16 постійно носить при собі ніж. Щоб якось стримати тиск нападників, він дістав з сумки складний ніж, оскільки думав, що тоді вони злякаються і зупинять напад. Але це їх не зупинило, вони продовжували намагатися нанести йому удари руками та ногами. І в момент, коли ОСОБА_10 намагався нанести обвинуваченому удар в голову, останній відмахнувся правою рукою, в якій у нього був ніж, і напевно саме в цей момент він задів потерпілого, при цьому точно він не був впевненим в нанесенні удару. При цьому ОСОБА_10 при замахуванні розвернуло. Пояснив, що удар ножем наніс він, однак умислу у нього на це не було. В цей момент повз проходив сусід з першого поверху, якого він попрохав викликати поліцію. Може, нападники злякалися, що приїде поліція, бо вони втекли, а він направився додому. Коли він піднявся у квартиру, зателефонував ОСОБА_12 і розповів про те, що трапилося, сказав, що певно зачепив ОСОБА_19 ножем і попросив дізнатися, що з ним. ОСОБА_12 почала телефонувати своєму чоловіку, однак останній не відповідав. Потім, приблизно через годину, ОСОБА_12 зателефонувала, та сказала, що ОСОБА_10 привели товариші, він в крові, але забороняє їй телефонувати до швидкої, оскільки повинен знаходитися у військовій частині. Однак, ОСОБА_12 все одно викликала швидку допомогу. Також ОСОБА_13 пояснив, що працював на складі та використовував цей складний ніж з лезом довжиною приблизно 5 см. для розрізання стречплівки чи скотчу, носив при собі.

На підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, сторона обвинувачення посилається на докази, які під час судового розгляду безпосередньо були досліджені судом, а саме: на показання потерпілого, свідків та надані суду письмові докази, наведені нижче.

-Витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження № 0002179 від 13.08.2020 року (т. 1 а.с. 70-71);

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 13 серпня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_10 заявив, що 12 серпня 2020 року, в період часу з 21 години до 22 години, ОСОБА_20 , знаходячись на вулиці 40 років Перемоги у м. Запоріжжі, наніс ножове поранення (т. 1 а.с. 72);

-заява про залучення до провадження як потерпілого від 13 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 73);

-рапорт оперуповноваженого Комунарського ВП ОСОБА_21 від 12 серпня 2020 року за № 19899-19908, згідно якого 12 серпня 2020 року о 31 годині 01 хвилина надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 12 серпня 2020 року о 23 годині 01 хвилина за адресою: АДРЕСА_3 , передає «103» чоловіку 40 років, викликала , ножове поранення у грудну клітину, 5 під`їзд, 1 поверх, обставини невідомі. При виїзді було виявлено гр.. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходиться в кареті ШМД та повідомив, що допомоги поліції не потребує. Надалі ОСОБА_10 для огляду направлено до 5-ї МКЛ (т. 1 а.с. 75);

-рапорт оперуповноваженого Комунарського ВП ОСОБА_21 від 13 серпня 2020 року за № 19908, відповідно до якого 13 серпня 2020 року о 06 годині 45 хвилин, надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 13 серпня 2020 року, о 06 годині 39 хвилин за адресою: АДРЕСА_4 годині 50 хвилин, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає АДРЕСА_5 , приблизно о 22 годині 00 хвилин, він з дружиною йшов по вулиці, ззаду напав невідомий та вдарив невідомим предметом в спину, втрачав свідомість, діагноз- колота різана рана грудної клітини справа, госпіталізований в тарокальне, заявник ОСОБА_22 (т. 1 а.с. 76);

- клопотання слідчого про надання дозвіл на проведення обшуку від 13 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 77);

-ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 14 серпня 2020 року про задоволення клопотання слідчого про надання дозвіл на проведення обшуку (т.1 а.с. 79-80);

-заява ОСОБА_23 від 13 серпня 2020 року, згідно якої остання дозволяє працівникам поліції провести огляд місця події, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 81);

-протокол огляду місця події від 13 серпня 2020 року, відповідно до якого старший слідчий, у присутності двох понятих, за участю спеціаліста та власника квартири, провів огляд приміщення квартири АДРЕСА_6 . До протоколу додана фото таблиця (т. 1 а.с. 82-90);

-стенограма до протоколу огляду місця події від 13 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 91-93);

-інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за № 220269503 від 14 серпня 2020 року, згідно якої власником квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_24 (т. 1 а.с. 94-95);

-клопотання слідчого про арешт майна від 14 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 96-97);

-ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2020 року, згідно якої клопотання слідчого задоволено, накладене арешт на майно, вилучене 13 серпня 2020 року з приміщення квартири АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 98-99);

-клопотання слідчого про арешт майна від 14 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 102-103);

-ухвала слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2020 року, згідно якої накладено арешт на майно, вилучене 13 серпня 2020 року під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст.. 208 КПК України (т. 1 а.с. 105-106);

-постанова про проведення судово медичної експертизи від 17 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 107-108);

-висновок експерта № 2544 від 03.09.2020 року, згідно якого при судово імунологічному дослідженні речей, що були вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 : сумки (об`єкти № 1-7), футболки (об`єкти № 8-11), шортів (об`єкти № 12-15) та пари шльопанців за постановою «сандалів» - правому (об`єкти № 16-17) та лівому (об`єкти № 18-19) наявність крові не встановлена (т. 1 а.с. 111-112);

-постанова слідчого про призначення судово медичної експертизи від 14 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 113-114);

-висновок експерта № 915 від 20 серпня 2020 року, згідно якого садна на задній поверхні правого передпліччя в нижній третині у гр. ОСОБА_8 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, згідно п. 2.3.2. б) («Правила судово-медичного значення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Давність утворення тілесних ушкоджень знаходиться в межах 1-2 діб, на момент огляду, що не суперечить строку, вказаному в фабулі постанови слідчого. Дані ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Виявлені ушкодження у гр. ОСОБА_8 знаходяться в зонах доступних для руки потерпілого. Для відповіді на поставлене слідчим запитання відносно утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_8 від падіння з висоти власного зросту, необхідно надати матеріали справи із зазначенням передбачуваних умов падіння. (т. а.с. 115-116);

-постанова про проведення судово медичної експертизи від 17 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 117-118);

-висновок експерта № 2545 від 02.09. 2020 року, згідно якого кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 з супутним антигеном Н. На фрагменті лейкопластиру (за постановою марлевих бинтах) (об`єкт № 1) знайдена кров людини та виявлені антигени А, В і Н. Отриманий результат не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові АВ за ізосерологічною системою АВ0, з супутнім антигеном Н, в тому числі від потерпілого ОСОБА_10 . Домішка крові від підозрюваного ОСОБА_8 не виключається, при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину. На футболці (об`єкти № 2,3), спортивних штанах (об`єкти № 4,5), які були вилучені в ході огляду місця події, наявність крові не встановлена (т. 1 а.с. 120-123);

-постанова про проведення судово- медичної експертизи від 17 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 124-125);

-висновок експерта № 2543 від 28 серпня 2020 року, згідно якого при судово цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту зрізів вільних кінців нігтьових пластин пальців обох рук підозрюваного ОСОБА_8 (об`єкти № 1,2) наявність крові не встановлена. Епітеліальних клітин, придатних для подальшого дослідження, не знайдено (т. 1 а.с. 128-129);

- протокол отримання зразків для експертизи від 13 серпня 2020 року, згідно якого слідчий у присутності двох понятих, відібрав у ОСОБА_8 змиви з долоней лівої та правої руки (т. 1 а.с. 130);

-висновок експерта № 2545 від 03.09.2020 року, згідно якого при судово імунологічному дослідженні двох марлевих тампонів зі змивами з кистей обох рук підозрюваного ОСОБА_8 : правої (об`єкт № 1) та лівої (об`єкт № 2), наявність крові не встановлена (т. 1 а.с. 132-133);

-постанова про відбір біологічних зразків у ОСОБА_8 для проведення експертизи від 14 серпня 2020 року (т.1 а.с. 134-135);

-протокол отримання зразків для експертизи від 14 серпня 2020 року, згідно якого слідчий за участю спеціаліста, відібрав зразки рідкої крові та зразки слини у підозрюваного ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 137);

-постанова про проведення судово медичної експертизи від 14 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 137-138);

-висновок експерта № 2464 від 18 серпня 2020 року, згідно якої рідка кров ОСОБА_8 відноситься о групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а.с. 141-141зв);

-протокол отримання зразків для експертизи від 13 серпня 2020 року, згідно якого слідчий у присутності двох понятих, з пальців лівої та правої руки підозрюваного ОСОБА_8 відібрав зразки нігтьових пластин шляхом обрізання вільних кінцівок нігтьових пластин за допомогою ножиць (т. 1 а.с. 142);

-постанова про проведення судово медичної експертизи від 17 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 143-144);

-довідка КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, згідно якої ОСОБА_10 знаходився на лікуванні з 12 серпня по 13 серпня 2020 року з приводу проникаючого поранення правої половини грудної клітки. Поранення міжреберних судин верхньої частки. Була проведена операція правої легені. Виписується з ушибами поранення верхньої частки легені. Операція прошивання міжреберних судин. Продовжує лікування. (т. 1 а.с. 145);

-постанова про призначення судово медичної експертизи від 27 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 147-147зв);

-висновок експерта № 968 від 27 серпня 2020 року, згідно якого колото-різане поранення грудної клітки праворуч, з локалізацією шкірної рани в проекції 5-го міжребер`я, яке проникає в праву плевральну порожнину, з ушкодженням міжреберних судин, поранення верхньої частки легені в проекції С2, з розвитком гематороксу З ст. (скупчення 1,5 л. крові, та до 200 гр. згустків) в плевральній порожнині, яке ускладнилося в післятравматичному періоді правостороннім плевритом (запалення плевральних листків, що супроводжується випотіванням в плевральну порожнину ексудату того чи іншого характеру), дихальною недостатністю 1 ст. (по даним медичної документації) у гр. ОСОБА_10 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя, згідно п. 2.1.1 а. («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р»). Виявлене ушкодження гр. ОСОБА_10 утворилося від дії предмета, який має колото-різані властивості, на що вказує проникаючий характер ушкодження, переважання глибини ранового каналу над довжиною шкірної рани. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в постанові слідчого, в наданій медичній документації та зі слів освідуваного. Враховуючи локалізацію, кількість та взаєморозташування наявного ушкодження у гр. ОСОБА_10 вважаю, що йому було нанесено не менше одного травматичного впливу в ділянку правої половини грудної клітки. Виникнення виявленого ушкодження у гр. ОСОБА_10 можливо при будь - якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зони ушкодження для травматичного впливу. Виявлене ушкодження у гр. ОСОБА_10 розташоване в ділянці, що є доступною для спричинення власною рукою. Для відповіді на поставлене слідчим питання, відносно утворення тілесного ушкоджень у гр. ОСОБА_10 в результаті падіння з висоти власного, можливо тільки після надання належним чином зафіксованих показань чи слідчого експерименту із зазначенням механізму падіння. Для визначення можливості утворення тілесного ушкодження за певним механізмом, необхідне надання в розпорядження експерта матеріалів де зафіксований досліджувальний механізм травмування (протокол слідчого експерименту, допити, пояснення тощо) (т. 1 а.с. 148-152);

-постанова про відбір біологічних зразків від 14 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 154);

-протокол отримання зразків для експертизи від 17 серпня 2020 року, згідно якого слідчий за участю спеціаліста відібрав зразки рідкої крові та слини у потерпілого ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 156);

-постанова про проведення судово медичної експертизи від 17 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 157);

-висновок експерта № 2547 від 26 серпня 2020 року, згідно якої рідка кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВ0 з супутним антигеном Н (т. 1 а.с. 161-162).

Враховуючи той факт, що потерпілий ОСОБА_10 перебуває на військовій службі та не зміг з`явитися в судові засідання попри вжиття судом всіх належних заходів для забезпечення такого допиту, було досліджено його покази, отримані з дотриманням приписів статей 95, 352 КПКУкраїни, які він надавав під час минулого судового розгляду як під головуванням судді ОСОБА_25 , так і під головуванням судді ОСОБА_26 шляхом відтворення відповідних відео-, звукозаписів судових засідань.

Так, потерпілий ОСОБА_10 суду пояснював, що приблизно за 2 роки до подій в кафе на районі він познайомився з ОСОБА_8 . Вони були лише знайомі. Через деякий час після знайомства він дізнався про романтичні стосунки, які склалися між обвинуваченим ОСОБА_8 та його дружиною ОСОБА_12 . Того дня, 12 серпня 2020 року, близько 8 години вечора, він знаходився на «Ромаксі» на Пісках (район Запоріжжя), пив каву. Алкогольні напої того вечора він не вживав. Випадково зустрів двох знайомих на ім`я ОСОБА_27 та ОСОБА_28 . Вони просто розмовляли. Один з хлопців був приятелем його доньки, а інший був військовий, тому у них були спільні темі для розмови. Розмовляючи, вони разом пішли у бік 4-го Південного району. Прямуючи у той бік, вони побачили ОСОБА_8 , з яким був знайомий раніше. Тоді він змінив напрямок свого руху та пішов у бік ОСОБА_8 для того, щоб з`ясувати з обвинуваченим відносини, висловити претензії, поговорити з ним про свою дружину та їх відносини, оскільки на той момент ті зустрічалися. Чому його знайомі також пішли у бік обвинуваченого він не знає. Проте зазначив, що йшов позаду ОСОБА_27 та ОСОБА_29 . В той момент, коли вони втрьох наблизилися до ОСОБА_8 , на приблизну відстань 3 метри, останній дістав ніж та почав їм розмахувати. Звідки у ОСОБА_8 в руці з`явився ніж, він не пам`ятає точно: чи то із сумки чи то із карману. Зазначив, що коли вони втрьох йшли у бік ОСОБА_8 , ані у нього, ані у його знайомих в руках нічого не було. Жодних погроз вони також не висловлювали на адресу обвинуваченого. З моменту, коли вони підійшли до ОСОБА_8 , до моменту нанесення удару ножем він не встиг нічого спитати, оскільки все відбулося дуже швидко. В той момент, коли він підійшов до ОСОБА_8 , той його розвернув та наніс удар в спину. Яким чином його було розвернуто, він не пам`ятає. Після нанесеного удару, обвинувачений залишився позаду, а він пішов вперед. Куди ОСОБА_8 подівся в подальшому, він не знає. Коли він відійшов, ОСОБА_27 та ОСОБА_30 підбігли до нього і сказали, що у нього тече кров по спині. Вони втрьох пішли до нього додому, оскільки він почав задихатися. По дорозі додому, він попросив ОСОБА_31 купити в аптеці воду, щоб промити рану. Вони прийшли до його будинку приблизно через 15 хвилин. ОСОБА_27 та ОСОБА_30 довели його до під`їзду, де їх зустріли дружина ОСОБА_12 та донька, оскільки він зателефонував їй, розповів, що сталося та попрохав зустріти його. Швидку йому викликала дружина, коли він знепритомнів у ванній кімнаті. Також додатково суду пояснив, що ще до 12 серпня 2020 року вони з`ясовували стосунки з ОСОБА_8 стосовно їх відносин з ОСОБА_12 . Це було у під`їзді, де мешкає обвинувачений. Того разу він прослідкував за дружиною, бачив, куди вона йшла та пішов за нею. Однак, чи була то сварка чи ні, він вже не може пригадати, оскільки це було давно. Він не виключає того, що можливо виказував свої претензії обвинуваченому, однак на цей час згадати цього вже не може, оскільки минуло багато часу. Також зазначив, що мав місце факт повідомлень та переписки між ним та ОСОБА_8 , проте не пам`ятає, чи висловлював погрози у бік обвинуваченого. Однак, вірогідно, що у смс-повідомленнях він з`ясовував відносини з приводу своєї дружини. На питання учасників процесу потерпілий пояснив, що доступ до зброї у нього був, однак він не пам`ятає, чи погрожував він обвинуваченому застосуванням зброї чи ні. Щодо свого знаходження 12 серпня 2020 року у місті Запоріжжі, потерпілий пояснив, що його відпустив комбат для отримання УБД. Також 26.01.2021 року під час допиту у якості потерпілого ОСОБА_10 пояснював, що з ОСОБА_8 у нього були неприязні стосунки з приводу відносин останнього з його дружиною. 12.08.2021 року він хотів з ОСОБА_8 з`ясувати відносини. Події відбувалися біля будинку обвинуваченого. З ним були два його приятелі в якості групи підтримки. Хлопці знали про суть конфлікту з обвинуваченим та підбігли до останнього, щоб його затримати. Коли побачили ніж, то відбігли. Він замахнувся на обвинуваченого та хотів його вдарити. Далі пам`ятає, що пішла зі спини кров. Не виключає той факт, що ОСОБА_13 міг подумати, що у нього також є ніж. Цивільний позов підтримав у повному обсязі, просив призначити обвинуваченому суворе покарання.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що наразі у неї стосунки з обвинуваченим ОСОБА_32 . На момент події, у 2020 році, потерпілий ОСОБА_16 був її чоловіком, з яким у них постійно виникали сварки з різних сімейних проблем, вона хотіла розірвати шлюб, він був проти, не хотів з`їжджати з квартири, де вони проживали разом. На теперішній час вони розірвали шлюб. Два роки тому, у серпні 2020 року, її чоловік перебував у лавах ЗСУ. Однак, приїхав додому напередодні події. Того вечора, точної дати вона не пам`ятає, у серпні 2020 року, вона пішла гуляти на вулицю з собакою. Їй зателефонував ОСОБА_8 та запропонував зустрітися в кафе на 4-му Південному мікрорайоні, куди вона і пішла. Вони разом посиділи в кафе та випили по келиху пива. Вона не знала, де знаходився тоді її чоловік. Він в той час постійно слідкував за нею. Десь о 20.00 вечора вони розійшлися по домам. Через відносно короткий проміжок часу, свідок ще не встигла дійти до будинку, їй зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що він «підрізав» ОСОБА_10 , попросив викликати «швидку». Вона почала телефонувати ОСОБА_15 , проте він не брав слухавку. Вони з донькою вийшли на вулицю. Вона продовжувала телефонувати. ОСОБА_14 підняв слухавку та відповів, що йде додому. Два хлопці його привели до під`їзду. Він не хотів, щоб вона викликала швидку допомогу або відвезла його до лікарні, оскільки, з його слів, ОСОБА_10 перебував у місті незаконно, самовільно покинув військову частину. А оскільки вона працювала у лікарні, він просив її зашити його рану. ОСОБА_14 зайшов у ванну кімнату, кинув речі у пральну машинку і втратив свідомість, і тоді вона викликала швидку допомогу. Про те, що сталося, і при яких обставинах було нанесено ушкодження ОСОБА_14 , їй розповіли в поліції під час її допиту. Також ОСОБА_8 пізніше розповів їй, що того вечора на нього напали троє чоловіків зі спини, один з них був ОСОБА_33 . Додатково свідок пояснила, що приблизно за півроку до цієї події між обвинуваченим та потерпілим був ще один конфлікт. Того дня вона знаходилася у ОСОБА_8 вдома за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40-річчя Перемоги, 65 на 6 поверсі. Вони вийшли покурити між 6 та 7 поверхами. Почули шорох, коли обернулися, то побачили ОСОБА_10 , який знімав на мобільний телефон те, як вони палять. Вона попросила його піднятися та поговорити. В той день між потерпілим та обвинуваченим був словесний конфлікт на підвищених тонах, однак погроз не було. Проте вона знала, що ОСОБА_14 постійно носить при собі ніж, який був у нього при собі і того дня. Він постійно тримав руку в лівому кармані, а вона тримала свої руку на цьому ж кармані, стримуючи руку, тому і відчувала ніж, який був у нього в кишені. Вона постійно просила дістати руку з карману та не діставати з карману ніж. Зазначила, що ОСОБА_16 постійно погрожував і їй , ї ОСОБА_17 вбивством. Так, ОСОБА_14 говорив їй, що «замовив» ОСОБА_34 , однак, якщо вона повернеться до чоловіка, він «замовлення» скасує. Свідок прохала ОСОБА_10 не чіпати ОСОБА_35 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_36 суду показав, що він є власником кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 . Знає як обвинуваченого, так і потерпілого, оскільки вони неодноразово відвідували його заклад. Знав про те, що між ОСОБА_18 та ОСОБА_11 були романтичні відносини. Крім того, він неодноразово бачив, як ОСОБА_10 спостерігав то з кущів, то з інших місць за обвинуваченим та ОСОБА_37 , намагаючись при цьому залишитися непомітним. Того дня, точно дати він не пам`ятає, десь 12-15 серпня 2020 року, приблизно о 8 годині вечора до кафе зайшли обвинувачений разом з ОСОБА_12 . Вони замовили по келиху пива. Вони сиділи разом із собакою. Через якийсь час у кафе зайшов ОСОБА_16 ,сів за столик, потім пішов. Пізніше свідок побачив, що хтось постійно виглядає з кущів через огорожу. Коли він з іншим відвідувачем кафе пішли подивитися, хто ховається у кущах, він побачив потерпілого ОСОБА_14 . Він спитав у нього, що він робить, на що потерпілий відповів, що нічого, просто стоїть. Однак було видно, що він слідкує за своєю дружиною та ОСОБА_18 . Після цього ОСОБА_14 відійшов і став біля магазину, однак продовжував слідкувати, заглядаючи у вікно кафе. Коли ОСОБА_38 та ОСОБА_12 допили пиво, вони розійшлися. Більше він їх того вечора не бачив. Наступного дня йому вже розповіли стосовно бійки між обвинуваченим та потерпілим.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_39 суду показав, що у серпні вересні приблизно 4 роки тому, точної дати він не пам`ятає близько 9 години вечора, він повертався додому з магазину. По дорозі побачив, як троє чоловіків конфліктували з його сусідом ОСОБА_40 ( ОСОБА_8 ). Хто саме конфліктував відповісти не може, оскільки чув лише розмову на підвищених тонах, але йому здалося, що ОСОБА_13 намагався від них відійти, а вони йшли за ним. Він зайшов у під`їзд, поставив сумки та повернувся подивитися, чи все добре. Проте, коли він повернувся, ані ОСОБА_41 , ані чоловіків вже не було. Він не викликав поліцію, оскільки не чув, щоб ОСОБА_13 його про це просив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_42 суду показав, що він знайомий з донькою потерпілого. Звідти він і знає ОСОБА_10 . ОСОБА_16 розказував свідку раніше про свою дружину, яка зустрічається з ОСОБА_32 . Того дня, в серпні 2020, точної дати він не пам`ятає, оскільки минуло багато років і свідок за рік до цих подій отримав травму голови, тому у нього проблеми з пам`яттю, він зустрівся з ОСОБА_43 . На «Ромаксі» вони випадково зустріли ОСОБА_10 та вирішили пройтися разом. Вони йшли та спілкувалися. Потерпілий спілкувався з ОСОБА_44 про службу, оскільки вони обидва служили. Коли вони йшли по дорозі, то побачили обвинуваченого. ОСОБА_45 сказав, що йому потрібно з ним поговорити стосовно відносин останнього з дружиною ОСОБА_10 . Вони втрьох пішли у бік обвинуваченого. До ОСОБА_8 перший підійшов потерпілий ОСОБА_10 . Вони з ОСОБА_27 навіть не підходили. Хто перший почав битися, свідок не пам`ятає. Наче ОСОБА_16 завдавав удари ОСОБА_17 , але точно не пам`ятає. Потім він побачив, як обвинувачений дістав ніж з сумки. Це відбулося майже миттєво. Сам момент удару ножем він не бачив. Після цього обвинувачений побіг, а вони почали відступати та побачили кров на футболці потерпілого. Вони підняли футболку та побачили рану. Вирішили відвести потерпілого додому. Одразу не викликали швидку, оскільки ОСОБА_16 говорив, що не треба. Свідок та ОСОБА_46 обробили рану, наклали бинти на неї. Свідок зателефонував дружині потерпілого, щоб вона їх зустріла.

З метою уточнення показань свідка ОСОБА_42 , за клопотанням сторони захисту були відтворені покази, які він надав у суді 12 травня 2021 року під головуванням судді ОСОБА_25 .

Так, свідок ОСОБА_42 пояснював наступне. Того дня, 12 серпня 2020 року, у вечірній час він зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_47 на «Ромаксі». Пішли прогулятися. Потерпілий побачив обвинуваченого ОСОБА_8 та розповів, що той чіпляється до його дружини, та він хоче з ним поговорити. Вони втрьох пішли за обвинуваченим. Йшли на відстані приблизно 20 метрів протягом декількох хвилин між котлованом та стадіоном. Коли вони підходили до обвинуваченого, метрів за 15, ОСОБА_8 дістав ніж та почав їм розмахувати. Свідок разом з ОСОБА_47 побігли на ОСОБА_48 до ОСОБА_34 підбіг ОСОБА_49 , а у ОСОБА_50 порвався шльопанець і він у зв`язку з цим забарився. В цей час ОСОБА_13 намагався вдарити ОСОБА_51 , але той увернувся від удару. Тобто, спочатку свідок разом з ОСОБА_47 побігли на ОСОБА_34 , щоб зупинити його, при цьому не може пояснити, чому неможливо було просто покликати, за ними підбіг потерпілий. Не може пояснити, чому вони бігли на людину з ножем. ОСОБА_13 намагався від них піти швидким кроком, вже пройшов в арку, але вони продовжували на нього насуватися. ОСОБА_16 намагався вибити ножа з рук ОСОБА_34 , однак промахнувся, а ОСОБА_13 поранив ОСОБА_10 в спину, здається в легеню, між лопатками. Все це відбулося дуже швидко. Коли вони це все побачили, вони почали кричати на обвинуваченого. Після цього вони з потерпілим пішли в аптеку, та придбали бинт та перекис водню, щоб обробити рану. Вони відвели ОСОБА_10 додому та пішли по домам.

На питання, яким показам вірити, свідок ОСОБА_42 відповів, що тим, які давав раніше у судовому засіданні 12 травня 2021 року, оскільки на той момент він все пам`ятав краще. На теперішній час минуло багато часу і він багато чого не пам`ятає.

Від допиту свідка ОСОБА_52 сторона обвинувачення відмовилася.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 370 від 14.09.2020 року ОСОБА_8 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє у теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує. (т. 1 а.с.167-171).

Суд визнає висновок експертизи достовірним, а ОСОБА_8 осудним.

Даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_8 , суд враховує всі представлені суду та досліджені докази в їх сукупності та встановлені на підставі таких доказів обставини справи, в тому числі час, місце та наслідки події, характер та мотиви дій обвинуваченого, потерпілого, свідків ОСОБА_50 та ОСОБА_52 , відомості про них, в тому числі їх стосунки, що передували події, посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме: повідомлення про подію дружини потерпілого, надання послідовних показань щодо події, і приходить до переконання, що в діях ОСОБА_8 відсутній склад інкримінованого йому, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, злочину.

Як встановлено судом, між обвинуваченим та потерпілим тривалий час мали місце неприязні стосунки. За показами обвинуваченого, потерпілий неодноразово надсилав йому повідомлення з погрозами, слідкував за ним і ОСОБА_23 .. Даний факт також підтвердив свідок ОСОБА_36 - власник кафе, який зазначив, що неодноразово бачив, як ОСОБА_10 слідкував з кущів за обвинуваченим та ОСОБА_23 . Потерпілий також слідкував 12 серпня 2020 року за своєю дружиною та ОСОБА_8 , коли ті перебували у кафе. Сам потерпілий також не виключав тієї обставини, що він міг висловлювати свої претензії обвинуваченому і у надісланих обвинуваченому SМS-повідомленнях.

Також встановлено, що після зустрічі із ОСОБА_23 обвинувачений направився до себе додому та нікого при цьому не чіпав. Потерпілий разом з двома своїми знайомими цілеспрямовано прослідували за обвинуваченим. Цю обставину не заперечував і сам потерпілий, який зазначив, що його знайомі також пішли в бік обвинуваченого та вони втрьох наблизились до останнього. Зазначене свідчить про те, що ініціатором конфлікту був саме потерпілий, оскільки обвинувачений не прагнув зустрічі з потерпілим і цілеспрямовано йшов до себе додому. Обвинувачений також стверджував про те, що він пропонував потерпілому поспілкуватися без сторонніх осіб, проте нападники нічого не чули та продовжили напад втрьох, намагаючись нанести йому удари.

Крім того, події, які є предметом розгляду у цьому кримінальному провадженні, відбувалися у вечірній темний період доби, у фактично малолюдному та неосвітленому місці, що також не заперечується учасниками провадження та свідком.

Із показів свідка ОСОБА_50 було встановлено, що потерпілий сказав йому, що з раніше незнайомим свідку ОСОБА_8 , якого вони побачили на вулиці, необхідно «поговорити», оскільки той залицяється до дружини потерпілого. Коли вони підходили до обвинуваченого, метрів за 15, останній дістав ніж та почав ним розмахувати. Проте незважаючи на ці обставини, саме потерпілий (причому разом з двома чоловіками) побіг на обвинуваченого, а не навпаки.

Аналіз цих фактичних даних свідчить, що показання всіх безпосередніх учасників події, яка мала місце 12.08.2020 року, в цілому послідовні та узгоджуються між собою.

Зазначене свідчить про те, що потерпілий разом з двома чоловіками не зупинився, а навпаки продовжив переслідувати обвинуваченого, активно скорочуючи дистанцію між ними та наближаючись до обвинуваченого.

Дані обставини, оточуюча обстановка, темний час доби, малолюдне місце і дії обвинуваченого можуть свідчити про намір останнього зберегти, а то й збільшити дистанцію між ним з одного боку і двома невідомими йому чоловіками з потерпілим- з іншого, який до обвинуваченого мав вкрай неприязне ставлення з мотивів ревнощів, що цілком логічно усвідомлював обвинувачений. Таким чином, у обвинуваченого після побачення із ОСОБА_23 цілком обгрунтовано виникла впевненість в небезпечності майбутньої розмови в темний час доби в малолюдному місці з групою чоловіків, двох з яких ВІН ніколи не знав, а один виявився чоловіком ОСОБА_23 , які певний час переслідували його, а наздогнавши, здійснили напад на нього.

Аналізуючи поведінку потерпілого та двох його знайомих (один з яких свідок ОСОБА_42 , другий-свідок ОСОБА_49 , від допиту якого прокурор відмовився), інтенсивність і характер їх дій, місце і час конфлікту, кількісну перевагу осіб, які переслідували обвинуваченого, суд вважає, що такі обставини надавали обвинуваченому підстави сприймати їх як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю з огляду на характер відносин між обвинуваченим та потерпілим. ОСОБА_10 з двома невідомими для обвинуваченого особами без будь-яких пояснень зробили спробу напасти на обвинуваченого та завдати ударів.

Розуміючи мотиви ОСОБА_10 , викликані ревнощами та помстою за образу, попередні погрози насильством з боку потерпілого, з урахуванням обстановки, що склалась, у ОСОБА_8 були достатні підстави вважати, що мало місце реальне посягання . А враховуючи те, що демонстрація ножа ОСОБА_8 не зупинила дії нападників, ВІН не усвідомлював і не міг усвідомлювати помилковості свого припущення щодо наявності суспільно небезпечного посягання. І тільки спричинення поранення потерпілому зупинили дії нападників, направлені на завдання шкоди обвинуваченому.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Гарантії реалізації такого права закріплені в положеннях ст. 36 КК України, де зазначено, що необхідною обороною визнаються дії, вчиненні з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутись за допомогою до інших осіб чи органів влади. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 КК України. Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь яких інших засобів чи предметів від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає».

Для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з заподіянням особі умисного тяжкого тілесного ушкодження особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Під тяжкою шкодою при перевищенні меж необхідної оборони слід розуміти смерть особи або заподіяння їй тяжкого тілесного ушкодження. Невідповідність тяжкої шкоди, заподіяної тому, хто посягає, небезпечності посягання або обстановці захисту слід визнавати явною тоді, коли це з урахуванням обставин справи є очевидним для кожної людини, а отже і для того, хто обороняється.

При цьому,відповідно до вимог ч. 5 ст. 36 КК України, не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Аналогічну позицію щодо відсутності перевищення меж необхідної оборони при захисті від нападу озброєної особи або групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати (постанова від 25.09.2025 року, справа №382/1239/18, провадження 51-493км25) .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 5, 3 постанови № 1 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону», щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, суди повинні враховувати не лише відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, а й характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, та обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Правомірним слід вважати застосування зброї або будь яких інших засобів чи предметів незалежно від того, якої тяжкості заподіяна шкода тому, хто посягає, якщо воно здійснене для захисту від нападу озброєної особи або групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення».

Всебічно, повно та неупереджено оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом, приходить до висновку, що визначальним у поведінці ОСОБА_8 був захист свого життя та здоров`я, а не бажання спричинити шкоду потерпілому, такі дії за своїми ознаками становлять необхідну оборону, а поведінка ОСОБА_10 з двома його знайомими підпадає під ті ознаки, які зазначені у ч. 5 ст. 36 КК (напад групи осіб), а тому суд вважає, що у цьому випадку застосовними є положення ч. 5 ст. 36 КК, відповідно до яких не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

На переконання суду, у розглядуваній справі є підстави констатувати, що ОСОБА_8 перебував у стані необхідної оборони, оскільки поведінка потерпілого ОСОБА_53 (як до події так і під час події) , свідків ОСОБА_50 , ОСОБА_52 , а також час та обстановка, в якій відбулася подія давали підстави побоюватися обвинуваченому за своє здоров`я та/або життя.

Інших достатніх та переконливих доказів, які би поза розумним сумнівом підтверджували винність обвинуваченого стороною обвинувачення суду не надано.

Доводи прокурора про те, що відсутність на тілі ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які б підтверджували наявність нападу на нього, нанесення удару ножем у спину потерпілого вказують на відсутність стану необхідної оборони і наявність прямого умислу у ОСОБА_8 на нанесення тяжкого тілесного ушкодження потерпілому суд оцінює критично за таких обставин.

Відповідно до положень ст. 36 КК для вирішення питання наявності стану необхідної оборони в діянні ОСОБА_8 не має значення чи завдавав він удар умисно чи необережно, тяжкість наслідків, що настали, та його психічне ставлення до цих наслідків (вид умислу чи необережності).

Верховний Суд у своїх рішеннях уже зазначав, що дії особи, яка захищається від нападу, також є умисними, адже особа передбачає настання наслідку (у цьому випадку у виді тілесного ушкодження) і бажає або свідомо припускає їх настання. Однак такі дії не визнаються законом суспільно небезпечними, а тому виключається протиправність діяння ( постанову від 16 березня 2021 року у справі № 627/1021/17).

Крім того, напад групою осіб передбачає узгоджені дії двох або більше осіб, якими застосовується насильство або створюється реальна загроза його застосування до потерпілого для досягнення злочинної мети. Як встановлено судом, діями трьох осіб було створено реальну загрозу застосування насильства до ОСОБА_8 .

Крім того, як вбачається з висновку експерта № 968 від 27 серпня 2020 року, ушкодження ОСОБА_10 було нанесено в ділянку правої половини грудної клітки. Виникнення виявленого ушкодження у гр. ОСОБА_10 можливо при будь - якому взаєморозташуванні потерпілого відносно нападника за умови доступності зони ушкодження для травматичного впливу. В дослідній частині висновку вказано, що розташування ушкодження у ОСОБА_10 -на правій половині грудної клітини, в проекції 5 міжребер`я, між задньою пахвовою та лопатковою лініями.

Нанесення удару ножем обвинуваченим в бічну (задню) частину грудної клітини потерпілого при обставинах, встановлених судом, не вказує на відсутність стану необхідної оборони у ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

В ст. 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, а в статті 8 КПК України, встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно положень ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 перебував у стані необхідної оборони і перевищення її меж не допускав, а тому у його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і у відповідності до ч.1 ст.373, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, суд ухвалює відносно нього виправдувальний вирок.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_10 про відшкодування заподіяної матеріальної та моральної шкоди, у відповідності до ч.3 ст.129 КПК України, підлягає залишенню без розгляду.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2020 року накладено арешт на майно, яке було вилучено 13.08.2020 року з приміщення квартири АДРЕСА_6 , а саме спортивні штани чорного кольору та футболка чорного кольору, з метою збереження як речового доказу, заборонивши відчуження та розпорядження вказаним арештованим майном.

Також ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2020 року накладено арешт на майно, яке вилучене 13.08.2020 року, під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, а саме сумку чоловічу чорного кольору із ременем через плече марки «Sport» в середині порожньо, футболку поло синього кольору у смужку, шорти бежевого кольору та сандалі коричневого кольору, з метою збереження як речового доказу, заборонивши відчуження та розпорядження вказаним арештованим майном.

Отже, вказаний арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 121 КК України та виправдати його, оскільки судом встановлена відсутність в його діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_10 - залишити без розгляду.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2020 року на майно, яке було вилучено 13.08.2020 року з приміщення квартири АДРЕСА_6 , а саме спортивні штани чорного кольору та футболка чорного кольору скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17 серпня 2020 року на майно, яке вилучене 13.08.2020 року, під час затримання ОСОБА_8 в порядку ст. 208 КПК України, а саме сумку чоловічу чорного кольору із ременем через плече марки «Sport» в середині порожньо, футболку поло синього кольору у смужку, шорти бежевого кольору та сандалі коричневого кольору скасувати.

Речові докази:

-футболка, спортивні штани, які упаковані до картонної коробки; сумка, що була вилучена у підозрюваного ОСОБА_8 , яка упакована до картонної коробки; футболка, шорти та пара шльопанців, що були вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 , які упаковано до картонної коробки; зрізи вільних кінців нігтьових пластин пальців обох рук підозрюваного ОСОБА_8 , які упаковані до паперового конверту; зразки крові на марлі ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , зразок слини на марлі ОСОБА_8 , які упаковано до паперового конверту; два марлеві тампони зі змивами з правої та лівої кисті підозрюваного ОСОБА_8 , які упаковано до паперового конверту, передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Комунарського ВП знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1