УХВАЛА

20 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 405/4442/22

провадження № 51-3466ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2025 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 червня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2025 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і встановлено п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, з дня отримання ним копії вказаного судового рішення. При цьому в ухвалі засудженому було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху,

в установлений строк, касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

У межах наданого строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду

з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені в ухвалі Верховного Суду

від 15 вересня 2025 року, не усунув.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою первинна скарга засудженого була подана іноземною мовою, що унеможливлювало її розгляд Верховним Судом.

При цьому, в ухвалі від 15 вересня 2025 року колегія суддів зазначила, окрім вищенаведеного, про те, що засудженому при зверненні до суду касаційної інстанції

із касаційною скаргою слід звернути увагу на положення ст. 427 КПК, згідно яких

в касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Також у вказаній ухвалі наголошувалось, що особа, яка подає касаційну скаргу, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, має вказати

на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. При цьому суд касаційної інстанції навів у рішенні як положення ст. 433, так і положення ст. 438 КПК, конкретизувавши, що може бути предметом перевірки у касаційному порядку.

Однак, засуджений, звернувшись до суду касаційної інстанції із новою касаційною скаргою на виконання ухвали суду від 15 вересня 2025 року, як і попереднього разу,

взагалі не навів доводів на обґрунтування незаконності чи необґрунтованості вироку суду першої інстанції, який просить скасувати, що перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа

не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Враховуючи вказані положення КПК, колегія суддів уважає, що касаційну скаргу засудженого слід повернути особі, що її подала, з усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 429 КПК, повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2025 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 11 червня 2025 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3