печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисників підозрюваного адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000702 від 20.08.2021,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000702 від 20.08.2021.

Відповідно до матеріалів клопотання ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 04.11.2025 у справі № 757/54257/25-к щодо підозрюваного ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 242 240 000 грн, який захисник просить змінити на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обґрунтовуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, сторона захисту посилається на наявність доказів, які вказують на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, значне погіршення стану здоров`я підозрюваного та неможливість проходження лікування за місцем утримання, що є небезпечним для його життя. Адвокат вважає, що позитивна характеристика ОСОБА_4 за місцем проходження служби, наявність родини, міцних соціальних зв`язків, нівелюють ризик перешкоджання здійсненню кримінального провадження та переховування від органу досудового розслідування та суду.

У судовому засіданні захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просили задовольнити клопотання, змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або зменшити застосований альтернативний запобіжний захід розмір застави, розмір якої визначити в сумі 1000000 грн, оскільки підозрюваний не має значних статків, проте родина має змогу зібрати зазначену суму для внесення застави.

Підозрюваний ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти клопотання про зміну запобіжного заходу, просив залишити його без розгляду, мотивуючи тим, що у клопотанні не вказано нових обставин, які не були враховані слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2025 під час постановлення ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечили щодо твердження прокурора про залишення клопотання без розгляду через його недоведеність та безпідставність, мотивуючи тим, що означене повністю спростовується даними, які містяться в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2025. Адвокати зауважили, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою судом не досліджувалися докази сторони захисту, зокрема щодо доводів про погіршення стану здоров`я підозрюваного, які були належним чином обґрунтовані та забезпечені належними та допустимими письмовими доказами. Вказані обставини існували на час прийняття попереднього судового рішення, однак не були досліджені та безпідставно залишені поза увагою. Вказане дає підстави вважати, що зазначені у клопотанні обставини є новими, тому суд має їх дослідити та надати їм правову оцінку. Просили задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу та відмовити прокурору в клопотанні про залишення їхнього клопотання без розгляду.

Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000702 від 20.08.2021 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 4 ст. 426-1, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438, ч. 1 ст. 438 КК України.

19.03.2025 о 18:03 в даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 426-1 КК України.

20.03.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.05.2025, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 400000000 гривень.

14.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 12.06.2025, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 360332000 гривень. Зобов`язано уповноважених осіб Київської міської медичної частини Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області провести медичний огляд (обстеження) ОСОБА_4 на предмет його скарг щодо стану здоров`я та в разі необхідності забезпечити лікування.

09.06.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 07.08.2025, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 360332000 гривень.

06.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 12.09.2025, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 360332000 гривень.

09.09.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 07.11.2025, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 299772000 гривень.

04.11.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000702 від 20.08.2021 до 02.01.2026.

04.11.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 02.01.2026, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 242 240 000 гривень.

01.12.2025 до Печерського районного суду м. Києва від захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 .

Відповідно до частини першої статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права і законність (частина перша статті 7 КПК).

Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути замінений на інший - більш або менш суворий.

На стадії досудового розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу має передбачати виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які безпосередньо можуть свідчити про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, зокрема може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а лише на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, що виникають впродовж досудового розслідування і можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або спосіб його виконання. Такий висновок узгоджується з положеннями частини п`ятої статті 201 КПК України, яка унеможливлює подання підозрюваним, його захисником клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу.

У зв`язку з цим, реалізація права на звернення до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу обумовлена не тим, що відповідний суб`єкт не погоджується із застосованим запобіжним заходом, а тим, що інститут зміни запобіжного заходу пов`язаний з виникненням нових обставин, які впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження.

Вивчивши доводи, якими обґрунтовано клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 , установлено, що вказані обставини не були предметом дослідження під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки такі дані не містяться в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2025, тому обставини, якими обґрунтовано клопотання про зміну запобіжного заходу, слід вважати новими. До такого висновку слідчий суддя дійшов ураховуючи наступне.

Предметом у даному кримінальному провадженні є те, що ОСОБА_8 , перебуваючи посаді головного фахівця 2 відділення 12 відділу Служби безпеки Президента України Управління державної охорони України згідно наказу № 21-ос від 20.01.2017, будучи, з врахуванням положень примітки 1 до статті 425 КК України, військовою службовою особою, в силу Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» являючись працівником правоохоронного органу, прийнявши військову присягу, будучи військовослужбовцем Управління державної охорони України у військовому званні старшого лейтенанта, який за бездіяльність несе відповідальність згідно із законом (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб»), та відповідно до статті 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несе з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України», юридичну відповідальність згідно із законом, у т. ч. кримінальну, та встановлену законом відповідальність за незабезпечення додержання військової дисципліни та невжиття заходів для її відновлення (ч. 6 ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України), приблизно о 23 год 24 хв 28.03.2019, в умовах особливого періоду, перебуваючи разом з іншими співучасниками ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими слідством особами, у контрольованій зоні прикордонного контролю з обмеженим доступом, що охороняється на території ІНФОРМАЦІЯ_2 після того як ОСОБА_9 піднявшись на борт повітряного судна (адміністративний літак, бізнес-джет) CL-600-2B19, державний та реєстраційний знак НОМЕР_1, який розташовувався стоянці повітряних суден вказаного аеропорту, отримав від громадянина рф ОСОБА_10 38 612 000 Євро (що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 28.03.2019 становило 1 177 541 592,136 грн.), у поліетиленових пакунках з банкнотами номіналом 200 Євро скріплених банківськими стрічками, які було розміщені у 7 (семи) валізах чорного кольору, не дотримуючись встановленого Митним кодексом України та іншими законними, підзаконними нормативно-правовими актами порядку переміщення через митний кордон України валютних цінностей, без декларування транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей, перевищуючи свої повноваження як військовослужбовця Управління державної охорони України, передбачені статтями 17, 18 Закону України «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб», протиправно із використанням службового транспорту й безперешкодного проходження авіаційного контролю як військовослужбовцем Управління державної охорони України, залишили охоронювану зону прикордонного контролю аеропорту з вказаною сумою в іноземній валюті, як наслідок перемістили через митний кордон України поза митним контролем, без виконання митних формальностей валютні цінності, що явно виходить за межі наданих повноважень, що заподіяло істотну шкоду митним інтересам України (національним інтересам України, забезпечення та реалізація яких досягається шляхом здійснення державної митної справи) та митній безпеці України, нормальному функціонуванню органу з охорони державного кордону та митних органів..

Відповідно до пред`явленої ОСОБА_4 підозри подією вчинення інкримінованого йому правопорушення являється перебування та переміщення валютних цінностей без їх декларування через прикордонний та митний контроль України на території міжнародного аеропорту «Київ» імені Ігоря Сікорського («Жуляни») без законних на те підстав біля 28.03.2019 о 23:24.

Відповідно до інформації Державної прикордонної служби України № 19/58938-25-Вих від 21.07.2025 відомостей про перетинання державного кордону України в пункті прикордонного контролю для повітряного сполучення Окремий контрольно-пропускний пункт «Київ» Державної прикордонної служби України, розташований в міжнародному аеропорті «Київ» імені Ігоря Сікорського у період з 09 год.00 хв. 29.03.2019 по 09 год. 00 хв. 29.03.2029 громадянином України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

Відповідно до інформації Державної митної служби України № 7.8-3/28-01-01/8.19/13212 від 21.07.2025 згідно перевірки наявних баз даних та документів, не встановлено фактів здійснення митних формальностей митним органом відносно ОСОБА_4 в Міжнародному аеропорту «Київ» імені Ігоря Сікорського у період з 09 год.00 хв. 29.03.2019 по 09 год. 00 хв. 29.03.2029, що можуть підтвердити його перебування в зоні діяльності митного поста «Аеропорт «Київ» (Жуляни)».

Відповідно до інформації Київської митниці Державної митної служби України № 7.8.-3/28-01-01/8.19/16977 від 12.09.2025 у архівних справах, що зберігаються Київською митницею, відсутня інформація щодо звернення про надання дозволу на перебування в зонах митного поста «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» ОСОБА_4 особисто і на службовому автомобілі із 28.03.2019 по 29.03.2019 відсутня. Згідно інформації, яка міститься в базі даних АСМО «інспектор» протоколи про порушення митних правил в зоні діяльності митного поста «Аеропорт «Київ» (Жуляни)» Київської міської митниці ДФС не складались.

Відповідно до інформації КП Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) № 053/02/1.8-180 від 23.09.2025 архів та відомості системи контролю допуску осіб (СКУД) не збереглись, що вказує на неможливість отримати докази в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації УДО України № 2/14-281 від 23.05.2025 інформацію та докази що її підтверджують щодо задіяння ОСОБА_4 та службового автомобіля 28.03.2019 для службових потреб відсутня та була знищена актом про знищення документів від 24.02.2022, реєстр № 2/10-60.

Сторона захисту звертає увагу, що матеріали досудового розслідування не містять жодного доказу, який би підтверджував наявністю ризиків переховуватись від органу досудового розслідування, суду або його намагання знищити, спотворити, сховати докази, впливати на інших учасників, свідків, експертів. Вважає, що навпаки дані матеріали, в тому числі протоколи за результатами проведення НС(Р)Д, містять відомості, що ОСОБА_4 не переховувався від органу досудового розслідування та не мав такого наміру, навпаки сумлінно виконував свої трудові та інші соціальні функції, планував подальше їх виконання. Сторона захисту зазначає, що ОСОБА_4 виконував виключно функцію водія, а тому в нього відсутні можливості впливати на свідків та інших підозрюваних які за соціальним та службовим статусом значно вищі за нього. Підозрюваний позбавлений навіть гіпотетичної можливості впливати на експертів так як до інформації про експертів, що здійснюють експертизи в кримінальному провадженні, має виключно керівник експертної установи, який визначає експертів, а тому дані експерта як слідчому так і підозрюваним стають відомі вже після отримання висновку експерта за результатами проведеної експертизи. Крім того, зазначає, що на момент затримання ОСОБА_4 не переховувався та з`являвся на виклики слідчого, ним надано показання та він не відмовлявся від їх надання сприяючи здійсненню кримінального провадження. 07.03.2025 ОСОБА_4 прибув на виклик слідчого не дивлячись на ту обставину, що даний виклик було складено з порушенням вимог пунктів 5, 7 частини першої статті 112 КПК України, так як в ній не зазначено процесуальний статус особи що викликається, для здійснення якої саме слідчої (процесуальної) дії викликається особа. З огляду на даний виклик, то у ОСОБА_4 склалося чітке переконання, що його викликано для вручення підозри. Але не дивлячись на дані обставини, ОСОБА_4 прибув на виклик слідчого та не переховувався. Також зазначає, що 12.03.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 було здійснено обшук без ухвали суду в порядку частини третьої статті 233 КПК України, не виявлено речей та документів які мають значення для даного кримінального провадження. По завершенню обшуку 12.03.2025 ОСОБА_4 було затримано, доставлено до приміщення ДБР, позбавлено права на правову допомогу, слідчим здійснено цілеспрямовене та умисне недопущення адвоката на слідчу дію, та повторно допитано з тих же питань, що він вже допитувався. ОСОБА_4 , сприяючи органу досудового розслідування, надав повторно правдиві показання та підтвердив попередні, після чого він відразу повернувся на службу. 19.03.2025 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 повторно було здійснено обшук без ухвали суду в порядку частини третьої статті 233 КПК України, та не виявлено речей та документів що мають значення для даного кримінального провадження. Крім того, сторона захисту звертає увагу на те, що відповідно до інформації Прикордонної служби України з моменту внесення відомостей про дане кримінальне провадження до ЄРДР по даний час ОСОБА_4 18 (вісімнадцять) разів перетинав державний кордон України та повертався назад, що являється доказом відсутності у нього наміру переховуватись. Відсутні докази застосування до ОСОБА_4 приводу у зв`язку з неявкою до органу дізнання, слідчого, прокурора, суду. Відсутні докази, що ОСОБА_4 притягувався до адміністративної відповідальності за злісне ухилення від явки до суду, прокурора, слідчого, органу дізнання, а також до кримінальної відповідальності за відмову від дачі показань або дачу завідомо неправдивих показань. Відсутні докази протидії ОСОБА_4 розпорядженням і діяльності суду, працівників правоохоронних органів, та притягнення у зв`язку з цим до кримінальної або адміністративної відповідальності. Відсутні докази ухиляння ОСОБА_4 від виконання будь-яких процесуальних рішень органу дізнання, слідчого, прокурора, суду. Відсутні докази притягнення ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності. До затримання 19.03.2025 ОСОБА_4 сумлінно виконував свої трудові функції, працюючи у відділі автотранспортної служби департаменту логістики Управління державної служби охорони, та не подавав заяв, які могли б свідчити, що він має намір припинити свою трудову діяльність та переховуватись від органу досудового розслідування. Разом з тим, просили урахувати, що ОСОБА_4 має дружину, яка не працює у зв`язку з декретною відпусткою, двох малолітніх дітей, батька пенсіонера, який переніс тяжку хворобу та потребує постійного стороннього догляду, постійну роботу та постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем роботи.

Стороною обвинувачення не наведено доказів того, що підозрюваний ОСОБА_4 намагався зустрітись зі свідками або іншими учасниками у цьому кримінальному провадженні, впливав на них іншим чином, або вчиняв дії, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування та суду, або що його дії негативно впливали на досудове розслідування чи перешкоджали в його проведенні. Відсутність таких відомостей суттєво зменшує встановлені судовими рішеннями у кримінальному провадженні ризики впливу на свідків та переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

І. Щодо вирішення питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, то слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини «Макаренко проти України» від 30.04.2018 (заява № 622/11), в пункті 87 якого вказано, що Суд зазначає, що заявник тримався під вартою один рік та дванадцять днів. Обираючи та продовжуючи такий запобіжний захід, українські суди здебільшого ґрунтувались на таких міркуваннях: серйозність висунутих проти нього обвинувачень та існування небезпеки його переховування від слідства або перешкоджання слідству шляхом, зокрема, фальсифікації доказів або тиску на свідків.

У пункті 91 Суд зауважує, що наведені в обґрунтування тримання заявника під вартою аргументи не змінились з плином часу. Навіть, коли слідство було закінчено та заявник ознайомлювався з матеріалами справи, його тримання під вартою продовжувалося лише тому, що суди не вбачали ніяких підстав для зміни запобіжного заходу (див. пункти 41 та 44). Отже, Суд погоджується з аргументом заявника, що протягом усього періоду його тримання під вартою національні суди не здійснили конкретної фактологічної оцінки обраного йому запобіжного заходу. Той факт, що 05.07.2011 його було звільнено, тобто до його засудження (див. пункт 46), не компенсує ті попередні недоліки.

У пункті 92 Суд часто встановлював порушення пункту 3 статті 5 Конвенції у справах проти України у зв`язку з тим, що навіть коли йдеться про тривалі строки тримання під вартою, національні суди посилаються на однакові підстави протягом всього періоду ув`язнення заявника, якщо взагалі роблять це (див., наприклад, «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02, пункти 80, 81 та 99, від 10.02.2011).

За таких підстав, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя бере до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яка була встановлена при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно нього; наявність, встановлених судовим рішенням, ризиків. А тому, слідчий суддя враховує, що на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу продовжують існувати ризики переховування від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, хоча з плином часу досудового розслідування вказані ризики поступово зменшується.

Наявність цих ризиків стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , дій, до яких він може вдатись, повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину та тяжкість покарання, що йому загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, про який просять підозрюваний та захисники, не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та попередити можливе настання негативних наслідків у цьому кримінальному провадженні, які були встановлені раніше.

За таких підстав, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу в цій частині задоволенню не підлягає.

ІІ. Щодо вирішення питання про зміну запобіжного заходу, а саме зміни (зменшення) альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, то слідчий суддя дійшов такого висновку.

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; такий принцип застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 62 та пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 (справа № 288/1158/16-к, провадження № 13-28кс19) зазначено таке: тлумачення правових норм не може здійснюватись ізольовано від наслідків, які воно спричинить, зокрема з погляду захисту найвищих охоронюваних законом цінностей. Право не є «річчю в собі», а має бути чутливим до соціального контексту, в якому існує. На цьому акцентував увагу Конституційний Суд України в Рішенні від 02.11.2014 № 15-рп/2004; Верховенство права вимагає звернення насамперед до суті нормативних актів, покладених у їх основу принципів і мети в системному зв`язку з іншими джерелами національного законодавства і міжнародними стандартами. Зазначений підхід вимагає надання пріоритету внутрішньому наповненню правової норми над зовнішньою формою її вираження.

Визнавати, що положення закону (частина перша статті 201 КПК України) дозволяє змінити запобіжний захід (наприклад, з тримання під вартою на домашній арешт чи на особисту поруку, тобто з більш жорсткого на більш м`який), скасувати, змінити або покласти додаткові обов`язки, але заперечувати, що ця норма передбачає можливість змінити якісь умови в межах одного запобіжного заходу (наприклад, зменшити розмір внесених коштів як застави чи замінити поручителя чи визначити інший певний період доби при домашньому арешті), є, на думку слідчого судді, порушенням принципу верховенства права, оскільки право подати клопотання про зміну запобіжного заходу передбачено нормою КПК України, підстав та вимог щодо виду таких змін законом не визначено, формулювання цієї норми не може тлумачитись як встановлення виключних випадків, а, отже, таке звернення до слідчого судді чи суду може проявлятись в різноманітних способах зміни, які ініціатор клопотання зможе обґрунтувати. Тобто, кримінальне процесуальне законодавство надає право слідчому судді зменшувати визначений раніше розмір застави під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка передбачає, що у разі належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого, слід пом`якшувати умови обмеження прав та свобод людини, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини приділяє увагу питанню визначення розміру застави, яка за своїм характером не буде надмірною та зможе забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на них обов`язків.

У пункті 72 рішення Європейського суду з прав людини «Gafa v. Malta» від 22.05.2018 (заява N 54335/14) Суд зазначає, що в цій справі заявникові було надане звільнення під заставу, зокрема, після виконання фінансових вимог 22.08.2012. Він подав чотири заяви з проханням про зменшення суми внеску, які були відхилені до його п`ятої заяви - майже через рік - коли рішенням від 02.08.2013 національний суд задовольнив його клопотання стосовно того, щоб його мати була поручителем.

У пункті 73 рішення Європейського суду з прав людини «Gafa v. Malta» від 22.05.2018 (заява N 54335/14) Суд зазначає, що тривалість утримання під вартою, про яке йде мова, після надання звільнення під заставу, може викликати питання відповідно до Конвенції (для порівняння, Мікалаускас проти Мальти, № 4458/10, § 122, 23.07.2013 - утримання під вартою протягом дванадцяти місяців після звільнення під заставу, і Колаковіч, наведене вище, § 53, - утримання під вартою протягом семи місяців після роз`яснень заявником свого фінансового становища після звільнення під заставу). Дійсно, той факт, що заявник залишався під вартою протягом майже дванадцяти місяців після ухвалення рішення звільнення під заставу, свідчить про те, що національні суди не вжили необхідних заходів для визначення належного розміру застави (дивіться, mutatis mutandis, Колаковіч, наведено вище, § 72).

У пункті 75 рішення Європейського суду з прав людини «Gafa v. Malta» від 22.05.2018 (заява № 54335/14) Суд зазначає, що, незважаючи на те, що тривале утримання під вартою після надання дозволу про звільнення під заставу було обумовлено оскарженими фінансовими умовами внаслідок його неплатоспроможності, на жодному етапі, протягом періоду майже в один рік, під час якого заявник подав декілька клопотань, суди не вважали за потрібне зменшити розмір застави та тим самим надати йому дійсну можливість отримати користь від звільнення під заставу. Під час розгляду справи національними судами не було подано жодних доречних або достатніх підстав, пов`язаних з майновим становищем заявника.

За змістом пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 60 560 грн до 242 240 грн. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути визначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму (абзац п`ятий частини п`ятої статті 182 КПК).

Установлено, що тривалість застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою складає дев`ять місяців, альтернативним запобіжним заходом є можливість внесення застави у розмірі 242 240 000 грн, який протягом дії основного запобіжного заходу періодично змінювався.

Захисники підозрюваного звертають увагу слідчого судді, що родичі підозрюваного можуть зібрати певну суму коштів та бажають внести за нього заставу, однак розмір визначеної застави в попередньому судовому рішенні є для них надмірним, тому просять зменшити розмір застави, оскільки таке звільнення дасть можливість підозрюваному отримати реальну медичну допомогу у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я. Як на доказ, послалися, зокрема на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду від 14.05.2025, якою було зобов`язано уповноважених осіб Київської міської медичної частини Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області провести медичний огляд (обстеження) ОСОБА_4 на предмет його скарг щодо стану здоров`я та в разі необхідності забезпечити лікування, яка станом на день розгляду даного клопотання, як повідомили захисники, залишається не виконаною.

Зібрана захисниками медична документація на підтвердження погіршення стану здоров`я підозрюваного та не забезпечення останнього належною медичною допомогою за місцем утримання, є належними та допустимими доказом означеного, оскільки зазначене не спростовано стороною обвинувачення шляхом подання доказів, які б вказували про протилежне. Установлено, що підозрюваний потребує медичного нагляду, оскільки діагностоване у нього захворювання, виникнення та перебіг якого є неконтрольованим процесом. Належний медичний нагляд та надання хворому медичних послуг, з врахуванням перебування його під вартою, є необхідними заходами, спрямованими на забезпечення невід`ємного права особи на життя.

На підставі викладеного, враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваного протягом усього часу досудового розслідування, тривалість дії запобіжного заходу застосованого у межах цього кримінального провадження, майновий стан підозрюваного та його родини, вважає за необхідне встановити заставу меншого розміру. На думку слідчого судді, застава у меншому розмірі, з такою ж імовірністю, дозволить забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, оскільки саме це є основною метою застосування запобіжного заходу, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

За таких підстав, слідчий суддя вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 13 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який в 166 разів перевищує максимальний розмір застави, визначений КПК України для такого виду злочину, що становить 40 272 400 грн. З урахуванням встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що застава у розмірі 13 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з тією ж вірогідністю зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш домірним заходом на теперішній час, який збалансовує інтереси суспільства і держави та інтереси підозрюваного

Питання доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 1-35, 107, 131, 132, 176-178, 182, 194, 196, 201, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про залишення клопотання про зміну запобіжного заходу без розгляду відмовити.

Клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був застосований щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2025 у справі № 757/54257/25-к, в частині визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та визначити її в розмірі 13 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40 272 400 (сорок мільйонів двісті сімдесят дві тисячі чотириста) гривень.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1