Провадження № 1-кп/361/366/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари Київської області клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 07 лютого 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2025 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. У цю ж дату ухвалою судді було призначено підготовче судове засідання у вказаному вище кримінальному провадженні.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу, у порядку ст. 201 КПК України, яке адвокат мотивує тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України на підставі яких був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою наразі відсутні. Так, наголосив, що досудове розслідування у справі закінчилось, докази у справі зібрані, свідки допитані та призначено судове провадження. Всі допитані свідки крім одного, який співпрацює зі слідством дали показання на користь обвинуваченого, а тому ОСОБА_4 немає потреби впливати на свідків у будь-який спосіб. Зазначає, що метою застосування запобіжного заходу є необхідність забезпечення дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Обвинувачений ОСОБА_4 протягом всього досудового та судового слідства належним чином виконував та виконує свої процесуальні обов`язки, зокрема, самостійно прибув на виклик до слідчого та надав показання. Обвинувачений не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки має стійкі соціальні зв`язки. Також обвинувачений не може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі докази та речі, на думку прокурора, зібрані та досудове розслідування завершене. ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони, має хорошу репутацію та нагороди, не судимий, має постійне місце проживання. Більш того, обвинувачений має ряд хронічних захворювань. Зауважив, що визначення обвинуваченому застави у непомірному для нього розмірі свідчить про дискримінацію його підзахисного порівняно з іншим обвинуваченим у цьому кримінальному проваджені, якому визначена застава у набагато меншому розмірі. Вказує, що домашній арешт повністю нівелює ризики зазначені прокурором, а тому просив його клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію захисника щодо заявленого клопотання. Просив клопотання задовольнити та змінити відносно нього запобіжний захід з тих підстав, що ризиків зазначених прокурором не існує, а перебування під домашнім арештом дасть йому можливість краще готуватися до судових засідань. Наголосив, що він не вчиняв жодних злочинних дій, а виконував свої функціональні обов`язки. Зазначив, що всі свідки крім того, який співпрацює зі слідством під час допиту показали, що не знають його і не мають його контактів. Також зауважив. що доказів його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у сторони обвинувачення немає.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти клопотання заперечив. Зазначив про те, що слідчими суддями в ухвалах вже надавалася оцінка обставинам щодо наявності ризиків у зв`язку з якими обвинувачений утримується під вартою. Також вказав на те, що ризики, встановленні при обранні та продовжені відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшилися, а тому підстав для зміни запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого немає. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши клопотання захисника ОСОБА_4 , пояснення обвинувачених, думку прокурора та дослідивши матеріали за поданим клопотанням, суд констатує таке.

Частинами 1-3 ст. 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ч. 1-3ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

До клопотання мають бути додані: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

За змістом ч. 4 ст. 201 КПК України розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу здійснюється за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу суд не перевіряє обґрунтованість самих підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу рішення суду про обрання чи продовження строку дії запобіжного заходу.

Зміна запобіжного заходу передбачає появу після постановлення ухвали про обрання (продовження) запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження.

У зв`язку з цим суд не переглядає рішення про застосування або продовження запобіжного заходу, а на підставі наданих захисником відомостей вирішує питання про наявність нових обставин, які виникли у зв`язку з плином часу та можуть мати значення для вирішення питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу з огляду на те, що такі обставини дозволяють проаналізувати наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України саме станом на дату розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу.

Такий висновок також ґрунтується і на приписах ч. 5 ст. 201 КПК України, які унеможливлюють подання обвинуваченим клопотання про зміну запобіжного заходу протягом тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у такому клопотанні не зазначені нові обставини, які раніше не були предметом правової оцінки суду.

Так, обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене при ухваленні остаточного рішення у даному кримінальному провадженні, а не під час підготовчого судового засідання.

Отже, для вирішення поданого захисником клопотання головне значення має наявність чи відсутність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також можливе зменшення таких ризиків.

Судом установлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15.04.2025 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 2271000 гривень.

Надалі, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 02.09.2025 відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 1362600 гривень.

Підставами для продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування, суду та ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Клопотання захисника не містить ані доказів того, що вказані ризики зменшилися або перестали існувати, ані доказів обставин, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 .

Так, перевіряючи наявність ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на основі показань, які суд безпосередньо досліджував під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Свідки та підозрювані у цьому кримінальному провадженні ще не допитані судом, а тому цей ризик наразі не зменшився. Відтак, доводи захисника про те, що цей ризик відпав є непереконливими.

Суд критично оцінює доводи захисника про те, що обвинувачений виконує покладені на нього процесуальні обов`язки, зважаючи на те, що належність виконання ним процесуальних обов`язків забезпечується запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. В свою чергу обставини, що ОСОБА_4 добровільно прибув на виклик слідчого та взяв участь у судовому розгляді щодо обрання стосовно нього запобіжного заходу повинні були оцінюватись слідчими суддями під час ухвалення рішень щодо застосування та продовження відносно обвинуваченого названого запобіжного заходу. Отже, такі обставини не свідчать про відсутність або зменшення ризика переховування обвинуваченого від суду.

Стосовно тверджень захисника про дискримінаційний розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_4 порівняно з іншим обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні, то суд не знайшов підтвердження цьому аргументу. Суд звертає увагу, що дискримінація це нерівне ставлення до людини або групи осіб у однаковій (подібній) ситуації на основі певних ознак, як-от стать, вік, раса, релігія, інвалідність, тощо. Разом з тим ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні одного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а ОСОБА_4 інкримінується вчинення двох злочинів за ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України. Відтак, обвинувачені перебувають не в однаковій ситуації у цьому кримінальному проваджені, що виключає дискримінаційне ставлення до ОСОБА_4 щодо визначення йому судом застави у розмірі більшому аніж ОСОБА_5 .

З наведеного суд констатує, що захисником не наведені нові обставини щодо відсутності або зменшення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим суддею в ухвалі про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 02.09.2025, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177,178, 194, 196, 331, 372, 376, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000042 від 07 лютого 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 114-1 КК України, обвинуваченому ОСОБА_4 , з тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 14 год. 30 хв. 17 жовтня 2025 року в залі Броварського міськрайонного суду Київської області.

Суддя ОСОБА_1