Справа № 589/4937/25
Провадження № 1-кп/589/884/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

поручителів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , а також клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317, ч.3 ст.311 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області перебуває кримінальне провадження № 000508 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч.2 ст. 317, ч.3 ст.311 КК України

16.10.2025 р. прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою до двох місяців, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу.

20.10.2025р. захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , натомість застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистої поруки, а у разі відмови суду в такому, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Також, у разі продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, просив визначити розмір застави у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважав клопотання прокурора таким, що не підлягає задоволенню з огляду на те, що обвинуваченому вже неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що стороною захисту не заперечується обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Разом з тим, повідомив, що стороною обвинувачення не надано доказів та не наведено фактів, які б свідчили про появу нових ризиків або не зменшення заявлених ризиків. Зазначив, що всі твердження, викладені у клопотанні, є виключно припущеннями прокурора та не підтверджені належними й допустимими доказами. Ризик переховування від органів розслідування та суду обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що не може бути достатнім обґрунтуванням ризику втечі. Ризики знищення речей та документів, впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, на думку сторони захисту, об`єктивно відсутні, оскільки працівниками правоохоронних органів протиправна діяльність ОСОБА_4 припинена, усі можливі речові докази вилучені у ході обшуків, особи, причетні до протиправної діяльності встановлені, будь-яких засобів для продовження протиправної діяльності у обвинуваченого не залишилося, обвинувальний акт щодо нього направлений на розгляд до суду. Також, вказував на те, що ОСОБА_4 є особою молодого віку, у ранньому дитинстві втратив матір, раніше ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався, має хронічне психічне захворювання та потребує постійного амбулаторного лікування, що в умовах ізоляції від суспільства є неможливим у повній та необхідній мірі, має постійне місце мешкання у квартирі, що належить його батьку ОСОБА_8 , який готовий надати вказане житло для цілодобового перебування в ньому обвинуваченого, де він мешкав останні 25 років без реєстрації та скарг на нього не надходило. Окрім того, ОСОБА_4 готові узяти на поруки рідна тітка ОСОБА_6 та хрещений батько - ОСОБА_7 , які є особами, що заслуговують на довіру, оскільки офіційно працевлаштовані, раніше не судимі, позитивно характеризуються за місцем роботи, є авторитетними особами для обвинуваченого, що підтверджується копією їхнього клопотання. Вказував, що такі обставини свідчать про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого та наявність альтернативних способів забезпечення явки обвинуваченого до суду. Також просив суд врахувати той факт, що у разі звільнення обвинуваченого з-під варти його готове працевлаштувати ТОВ «Аструм ЛТД», якому в період воєнного стану не вистачає працівників.

Вказане клопотання захисником було підтримане і в підготовчому судовому засіданні 21.10.2025р. Захисник просив змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який - у виді цілодобового домашнього арешту або взяття на поруки тіткою та хрещеним батьком, а також визначити заставу, у разі продовження судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора, натомість зазначив, що переховуватись не збирається, співпрацював зі слідством, має міцні соціальні зв`язки з батьком, також має постійне місце проживання в квартирі по АДРЕСА_2 . Додав, що до кримінальної відповідальності ніколи не притягався та у скоєному щиро розкаявся. Просив застосувати альтернативний запобіжний захід у виді застави.

Поручитель ОСОБА_6 , яка є тіткою обвинуваченого, в підготовчому засіданні зазначила, що знає обвинуваченого тільки з позитивної сторони та просила визначити йому запобіжний захід у вигляді взяття на поруки. Повідомила, що є педагогом та спеціалістом вищої категорії, має позитивні характеризуючі дані та у разі визначення її поручителем зможе контролювати за належною процесуальною поведінкою обвинуваченого, зі своєю відповідальністю у разі невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків ознайомлена.

Поручитель ОСОБА_7 , який є хрещеним батьком обвинуваченого, в підготовчому засіданні підтримав спільно подане з поручителем ОСОБА_6 клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на особисту поруку. Зазначив, що обвинувачений ніколи правопорушень не вчиняв, шкідливих звичок не мав, а наразі попав під поганий вплив інших осіб. Повідомив, що у разі обрання його поручителем, буде краще вникати в життя обвинуваченого, та по можливості впливати на його процесуальну поведінку, оскільки робив це і до того, зі своєю відповідальністю у разі невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків ознайомлений.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, поручителів, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 03.09.2025р. строк тримання ОСОБА_4 під вартою спливає 23.10.2025 р.

Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України. Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доцільність продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу є наразі актуальною. На цей час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою істотно не змінились.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено судом, ОСОБА_4 є особою молодого віку, обвинувачується у вчиненні умисних двох тяжких та одного особливо тяжкого злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів або прекурсорів, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна. ОСОБА_4 неодружений, дітей не має, проживає сам, офіційно не працевлаштований, має психічне захворювання у вигляді шизоафективного розладу змішаного типу.

У сукупності із викладеним покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини у вчиненні даного кримінального правопорушення, свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи, що дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку та істотний ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Ризик вчинення обвинуваченим нового злочину також є цілком доведеним з огляду на наведені вище дані про особу обвинуваченого, що об`єктивно свідчать про наявність передумов для продовження обвинуваченим злочинної діяльності.

Наявність інших ризиків в судовому засіданні не доведено.

Суд враховує, що запобіжний захід має на меті, зокрема, попередження спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання. Застосований в даному випадку до обвинуваченого запобіжний захід не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення від суду та/або вчинення нового кримінального правопорушення.

Адекватним механізмом для запобігання доведеним ризикам суд вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Продовжуючи тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що однією з умов обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, як це запропоновано захисником, є впевненість суду в тому, що поручитель дійсно може впливати на поведінку підозрюваного та забезпечити його доставлення до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу. При цьому, важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваного до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителів на його поведінку.

Разом з тим, взаємовідносини поручителів з обвинуваченим, зокрема, зважаючи на надані ними пояснення в підготовчому судовому засіданні, на думку суду, не гарантують реальний вплив на поведінку обвинуваченого, значно ускладнять контроль за повним та своєчасним виконанням обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків і, як наслідок, не виключає наявних вищевказаних ризиків, зокрема, ризику ухилення від суду.

Інші доводи захисника щодо необхідності зміни запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистої поруки або цілодобового домашнього арешту суд не приймає до уваги з огляду на те, що вказані захисником обставини не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Таким чином, з огляду на обставини справи та особу обвинуваченого, враховуючи, що при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою були враховані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також обставини, передбачені ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого відповідає конкретним підставам і меті запобіжного заходу, характеру та тяжкості діянь, що інкримінуються обвинуваченому, і підстав для його зміни суд не вбачає. Отже, у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

Враховуючи викладене та те, що 23.10.2025р. спливає строк дії існуючого запобіжного заходу та немає реальної можливості станом на цю дату завершити судовий розгляд, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити ОСОБА_4 дію існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.12.2025 року, включно.

Задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне також застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи наведені обставини та тяжкість злочинів, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_4 , дані про його особу, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працював, проживав в квартирі батька, суд вважає за необхідне визначити розмір застави у 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, яка може бути внесена до часу закінчення дії цієї ухвали, суд визнав необхідним покласти на ОСОБА_4 певні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181-183, 194, 199, 201, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 грудня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент до закінчення дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області ОСОБА_1