1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8973/21 1-кс/335/4194/2025
24 грудня 2025 року м. Запоріжжя
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, -
24.12.2025 року старший слідчий СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_5 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , наказом № 58 к/тр, від 25.11.2013, КНП «Обласний перинатальний центр» ЗОР, призначено на посаду лікаря педіатра-неонатолога пологового відділення з індивідуальними та сімейними пологовими залами, з акушерським операційним блоком, з першою кваліфікаційною категорією зі спеціальності неонатологія.
Відповідно до затвердженої посадової інструкції № 112 лікаря-педіатра неонатолога відділення спільного перебування матері та новонародженого ОСОБА_5 , вона зобов`язана:
п.1.1. Розділу 1 «основним завданням лікаря-педіатра-неонатолога відділення спільного перебування матері та новонародженого » « Основним завданням лікаря педіатра-неонатолога відділення спільного перебування матері та новонародженого являється своєчасне обстеження, огляд та лікування новонароджених на рівні сучасних досягнень медичної науки і практики; надання кваліфікованої допомоги новонародженим; раціональне використання діагностичної та лікувальної апаратури, інструментів та іншого медичного обладнання; ведення облікової документації».
п. 1.5. Розділу I «лікарю-педіатру-неонатологу підпорядковуються молодші спеціалісти з медичної освіти та молодші сестри відділення спільного перебування матері та новонародженого».
п. 2.7. розділу II «Своєчасно інформувати завідувача відділення про новонароджених у важкому стані та тих, які потребуються повторного огляду, про необхідність проведення консиліуму для визначення об`єму діагностичних та лікувальних заходів, про заплановану виписку, переведення новонароджених до інших відділень, лікувальних закладів, про грубі порушення правил внутрішнього розпорядку з боку медичного персоналу, пацієнтів, про випадки смерті новонароджених»;
п.2.15 розділу II «Контролювати виконання середнім медичним персоналом лікарських призначень, маніпуляцій, догляд за новонародженими»;
п. 2.28 розділу II «Якісно вести облікову медичну документацію»;
п. 2.30 розділу II «Здійснювати контроль роботи молодших спеціалістів з медичною освітою та молодших медичних сестер»;
п. 4.2. розділу IV «Бездіяльність і неприйняття рішень рішень, що входять в сферу функціональних обов`язків та в межах компетенції»;
п.4.4. розділу IV «Надання неякісної медичної допомоги новонародженим: помилки при діагностуванні, повноту обстежень, нераціональне застосування ліків та препаратів, непрофесійне ведення медичної документації, ускладнення в результаті проведеного лікування»;
п.4.6. розділу IV «Нераціональне використання медичного обладнання, інструментів, медикаментів».
Відповідно до «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників Випуск 78 Охорона здоров`я», затвердженим наказом МОЗ України від 29 березня 2002 р. № 117, погодженого Міністерством праці (Далі - Довідник) п. 54. передбачено завдання та обов`язки, кваліфікаційні вимоги до лікаря педіатра - неонатолога, які полягають у наступному. Медичний працівник даної спеціальності керується чинним законодавством України про охорону здоров`я та нормативно-правовими актами, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію педіатричної служби.
Визначає ступінь ризику виникнення перинатальної патології, оцінює показники обстеження стану внутрішньоутробного плоду. Виявляє ознаки та проводить корекцію гіпоксії, пологової травми та інших патологічних станів новонародженого. Проводить первинний огляд новонародженого. Визначає ступінь зрілості та гестаційний вік, стан розвитку та здоров`я новонародженого, необхідність проведення реанімаційних заходів та обсяг невідкладної допомоги. Застосовує сучасні методи діагностики та лікування новонароджених з різними патологічними станами та захворюваннями. Здійснює нагляд за побічними реакціями/діями лікарських засобів. Керує роботою середнього медичного персоналу. Бере активну участь в поширенні медичних знань серед вагітних та матерів. Дотримується принципів медичної деонтології. Постійно удосконалює свій професійний рівень. Лікар педіатр-неонатолог повинен знати: чинне законодавство про охорону здоров`я та нормативні документи, що регламентують діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, основи права в медицині, положення Міжнародної Конвенції про права дитини та «Хартії прав дитини», прийняті Європейським регіональним бюро ВООЗ; основні положення охорони материнства і дитинства в Украї ні; організацію педіатричної і неонатологічної служби; права , обов`язки та відповідальності лікар я-неонатолога; принципи медико-генетичного консультування та обстеження; клініку, сучасні методи профілактики, діагностики, лікування та реабілітації основних соматичних та інфекційних захворювань, патологічних станів у дітей; організацію диспансеризації, визначення перинатальної та дитячої смертності; структуру причин смерті новонароджених відповідно до Міжнародної класифікації хвороб; показники перинатальної смертності; правила оформлення медичної документації, сучасну літературу за фахом та методи її узагальнення. Повинен володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків відповідно до Закону "Про забезпечення функціонування української мови як державної". Кваліфікаційні вимоги до лікаря -педіатра-неонатолога I кваліфікаційної категорії полягають у наявності: повної вищої освіти (спеціаліст, магістр) за напрямом підготовки "Медицина", спеціальністю "Педі атрія". Спеціалізація за фахом «Неонатологія» (інтернатура, курси спеціалізації). Безперервний професійний розвиток. Наявність сертифікат лікаря-спеціаліста та посвідчення про присвоєння (підтвердження) I кваліфікаційної категорії з цієї спеціальності. Стаж роботи за фахом - понад 7 років.
Дії ОСОБА_5 не відповідають вимогам чинного законодавства, а саме: Закону України « Основи законодавства України про охорону здоров`я»: ст. 33 Забезпечення надання медичної допомоги ( «Медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах», ст.. 58. Забезпечення медичною допомогою вагітних жінок і новонароджених («Заклади охорони здоров`я забезпечують кожній жінці кваліфікований медичний нагляд за перебігом вагітності, стаціонарну медичну допомогу при пологах і медичну допомогу матері та новонародженій дитині»), ст. 78. Професійні обов`язки медичних, фармацевтичних працівників та фахівців з реабілітації ( сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобіганню і лікуванню захворювань, надавати своєчасну та кваліфіковану медичну, лікарську і реабілітаційну допомогу»);
Закону України «Про охорону праці», ст. 14 (« Працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог…»),
Посадової інструкції № 112 Лікаря-педіатра-неонатолога відділення спільного перебування матері та новонародженого (КПР 2221.2)п.п. 1.1, 1.5, розділу I, пункти 2.7,2.15,2.28,2.30. розділу II, пункти 4.2,4.4.,4.6. розділу IV передбачені вище;
«Стандартна операційна процедура Використання матраців з електропідігрівом для зігрівання новонародженого абзацу 2 пункту 2, пункту 3 пункту 9 (абзацу 2 пункту 2 (Призначення та сфера застосування. («Призначається за призначенням лікаря педіатра-неонатолога») пункту 3 («Рівень участі: медичні сестри за призначення лікаря педіатра-неонатолога»), пункту 9 («Відповідальність за використання матраці з підігрівом несе медичний персонал (лікар-педіатр- неонатолог, медична сестра);
Інструкції з охорони праці № 16 п.1.6. розділу 1 (« лікар повинен бути обізнаний з характером роботи та своїм робочим місцем. Здійснювати всі необхідні дослідження, лікування, лікарські маніпуляції, призначати відповідний догляд за хворими. Перевіряти правильність і своєчасність виконання середнім і молодшим персоналом всіх лікарських призначень», підпункту 3.3.1. розділу 3 для лікаря-педіатра-неонатолога («Не залишати ввімкненим будь яке обладнання без нагляду»).
20.08.2021 ОСОБА_5 не дбала про безпеку і здоров`я оточуючих пацієнтів, а саме не надала кваліфіковану медичну допомогу новонародженій ОСОБА_6 , не перевірила доцільність використання матрацу з електропідігрівом у відношенні вищевказаної новонародженої, оскільки згідно висновку Клініко-експертної оцінки щодо якості надання медичної допомоги ОСОБА_6 від 16.09.2021, ОСОБА_6 - здорова новонароджена дитина з нормальною аксилярною температурою і не потребувала додаткового зігрівання за допомогою зовнішнього джерела тепла. ОСОБА_5 не взаємодіяла з середнім медичним персоналом, а саме, з медичними сестрами та не контролювала виконання ними лікарських призначень, маніпуляцій, догляд за новонародженою ОСОБА_6 , не здійснювала в повному обсязі професійне ведення медичної документації новонародженої ОСОБА_6 , в наслідок чого, новонароджена ОСОБА_7 отримала контактні опіки тіла, що знаходиться в прямому причинному-наслідковому зв`язку з травмуванням новонародженої ОСОБА_6 .
З медичної та технічної точки зору, підтвердженою Висновком Клініко-експертної оцінки щодо якості надання медичної допомоги ОСОБА_6 від 16.09.2021, Комісійного висновку експерта № 5683-21 від 19.07.2022 за результатами проведення судової експертизи з дослідження причин та наслідків порушень вимог безпеки життєдіяльності та охорони праці, а також складеним висновком експерта № 1446/1447к від 15.09.2022, де визначено і підтверджено, що стан новонародженої ОСОБА_6 , 20.08.2021одразу після народження було оцінено 8/8 балів за шкалою Апгар, що свідчить про те, що дитина знаходилась в нормальному стані, добре себе почувала і швидко адаптується дожиття поза материнської утроби, тобто не потребувала будь якої медичної допомоги, тільки відповідного догляду. Щодо стану здоров`я матері, ОСОБА_8 , до пологів він був задовільним. Пологи відбувались шляхом проведення планової операції кесарів розтин, без ускладнень. Після операції стан стабільний.
Отже, тілесні ушкодження у новонародженої ОСОБА_6 , а саме термічні опіки спини та сідниць I-II А (Б?), що ускладнились опіковим шоком, дихальною недостатністю IIIст., серцевою недостатністю у новонародженого, гострою нирковою недостатністю (в стадії поліурії), дисемінованим внутрішньо судинним згортанням (гіпокоагуляція) кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. І в даному випадку загрозливий для життя стан, в якому перебувала ОСОБА_6 , знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку з термічними опіками шкіри та загальним перегріванням її організму внаслідок застосування електричного матрацику з підігрівом. Здорова новонароджена дитина ОСОБА_6 в зазначених умовах зовнішнього середовища не потребувала додаткового джерела тепла у вигляді матрацу з електрообігрівачем. Виникненню опіків у новонародженій дитини сприяли недоліки організаційного характеру, а саме порушення вимог клінічного маршруту пацієнта, затвердженого наказом директора КНП «Обласний перинатальний центр» від 29.07.2020; відсутність взаємодії між лікарем та середнім медичним персоналом; відсутність алгоритму дії персоналу по догляду за здоровою новонародженою дитиною у випадку кесаревого розтину (п.п. 1,3, 5,6, 9, 10 Експертизи№ 1446/1447к від 15.09.2022 ).
Отже, дії ОСОБА_5 характеризуються діями у вигляді невиконання виконання медичним працівником свої професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, які призвели до тяжких наслідків, у вигляді отримання ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, а також наявністю причинно-наслідковим зв`язком між вказаними діяннями та наслідками. Невиконання професійних обов`язків ОСОБА_5 виявились у не вчинення нею дій, які вона в силу виконуваної роботи зобов`язана була учинити. Також мало місце не виконання нею своїх обов`язків не у повному обсязі, недбало.
У вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.140 КК України підозрюється ОСОБА_5 .
Згідно ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюються у випадках, передбачених цим кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього кодексу, (виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід) за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Згідно ч. 2 ст. 135 КПК України (глава 11) у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Згідно витягу бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», діючої відповідно до п. 23 Положення. Затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонної служби України від 25.06.2007 № 472,отримано інформацію про те, що 12.01.2024, підозрювана ОСОБА_5 , через н.п. Порубне перетнула Державний кордон України, де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 , станом на 27.09.2024, тобто в день складення повідомлення про підозру, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 та мешкання: АДРЕСА_2 , відсутня, письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України від 27.09.2024 року, відповідно до ст. ст.ст. 278, 111, 135 КПК України, з використанням відео фіксації, було вручено чоловіка підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_9 . Однак після отримання повідомлення про підозру та ознайомлення з його змістом, ОСОБА_9 від підпису про отримання повідомлення про підозру категорично відмовився. Крім того письмове повідомлення про підозру, поштою скеровано на адресу мешкання та реєстрації ОСОБА_5
27.09.2024, досудове розслідування було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з тим, що підозрювана, переховується від органу досудового розслідування та місце його знаходження на теперішній час не встановлено.
Вивчивши особистість підозрюваного, а також інші зібрані під час досудового розслідування докази, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України.
Так, підозрювана ОСОБА_5 , на теперішний час, офіційно не працевлаштована, згідно ст. 12 КК України, вчинила не тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, на підставі чого орган досудового розслідування приходить до висновку, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення нею вказаного злочину, орган досудового розслідування приходить до висновку, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання. На теперішний час підозрювана ОСОБА_5 , протягом року перебуває за кордоном.
Крім того, підозрювана ОСОБА_5 , обізнаний про місце мешкання та роботи свідків, які являлись її колегами по роботі, які своїми показаннями підтверджують причетність до скоєного підозрюваною вказаного кримінального правопорушення, та з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на свідків шляхом вмовлянь, залякування, що є ризиком передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підозрювана ОСОБА_5 , на теперішний час офіційно не працевлаштована, не має постійного джерела прибуткувчинила не тяжкий злочин, залишаючись на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення,що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків.
Згідно витягу бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», діючої відповідно до п. 23 Положення. Затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонної служби України від 25.06.2007 № 472,отримано інформацію про те, що 12.01.2024, підозрювана ОСОБА_5 , через н.п. Порубне перетнула Державний кордон України, де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.
Беручи до уваги той факт, що підозрювана ОСОБА_5 , з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, зникла та на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, через що її місце знаходження не відоме, крім того забезпечити її явку до суду без здійснення приводу не можливо, слідчий просить надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримала подане клопотання, надавши відповідну заяву.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюються у випадках, передбачених цим кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього кодексу, (виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід) за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Згідно ч. 2 ст. 135 КПК України (глава 11) у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Згідно витягу бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України», діючої відповідно до п. 23 Положення. Затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонної служби України від 25.06.2007 № 472,отримано інформацію про те, що 12.01.2024, підозрювана ОСОБА_5 , через н.п. Порубне перетнула Державний кордон України, де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.
З урахуванням того, що ОСОБА_5 , станом на 27.09.2024, тобто в день складення повідомлення про підозру, за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 та мешкання: АДРЕСА_2 , відсутня, письмове повідомлення про підозру від 27.09.2024 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.140 КК України, відповідно до ст. ст.ст. 278, 111, 135 КПК України, з використанням відео фіксації, було вручено чоловіка підозрюваної ОСОБА_5 ОСОБА_9 . Однак після отримання повідомлення про підозру та ознайомлення з його змістом, ОСОБА_9 від підпису про отримання повідомлення про підозру категорично відмовився. Крім того письмове повідомлення про підозру, поштою скеровано на адресу мешкання та реєстрації ОСОБА_5 .
Проведеними розшуковими діями було встановлено, що ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене нею кримінального правопорушення, встановити місце знаходження підозрюваної не є можливим, у зв`язку з чим 27.09.2024 року винесено постанову про оголошення підозрюваної у розшук.
Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути заснований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Статтею 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, надавши дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, так як є обґрунтовані підстави вважати, що вона переховується від органу досудового розслідування і в інший спосіб забезпечити її явку для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу неможливо, а тому, клопотання є доведеним та підлягає задоволенню.
Строк дії даної ухвали слід встановити до 24.06.2026 року, що буде достатньо для здійснення заходів по встановленню місця знаходження підозрюваної та її доставки до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189, 190 КПК України, слідчий суддя,
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українка, громадянки України, одруженої, яка має вищу спеціальну освіту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої.
Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали суду не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання, повинна бути доставлена до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.
Службова особа, яка на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання - затримала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язана негайно вручити затриманій копію зазначеної ухвали, а також негайно повідомляти про це прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваної до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; відкликання ухвали прокурором.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді до 24.06.2026 року включно.

Організацію виконання ухвали суду доручити старшому слідчому СВ ВП №1 ЗРУП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1