Провадження №: 1-кп/336/1494/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у режимі відеоконференції в приміщенні суду м. Запоріжжя клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000769 від 07.02.2024 за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Красноставці Снятинського району Івано Франківської області, громадянина України, освіта середньо спеціальна, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей 2019, 2022 року народження, раніше не судимий, перебував на снайпера (2 категорії) штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Прокурор у кримінальному провадження прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання вказав:

Наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 23.08.2022 № 6 ОСОБА_4 призначено на посаду снайпера (2 категорії) штурмового відділення штурмового взводу штурмової проти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року

N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому, відповідними Указами Президента України правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону

України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, старший солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 9, 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі

Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців. виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, 13.07.2023 самовільно залишив місце служби, а саме місце дислокації підрозділів військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження командуванню і в органи військового управління не повідомляв до 31.07.2023, а саме до прибуття до військової частини.

На підставі вказаного молодший ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування встановлено, що діями ОСОБА_4 майнової шкоди не нанесено. Потерпілих у кримінальному провадженні не має.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин вчинений ОСОБА_4 є тяжким злочином, за який передбачене основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Доказами, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 , інкримінованого кримінального правопорушення є:

-Матеріали службового розслідування, проведеного у військовій частині, та інші матеріали кримінального провадження.

З посиланням на ч. 5 ст. 401 КК України, враховуючи, що в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а також отримано письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 про можливість продовження підозрюваним проходження військової служби, а також той факт, що ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби та активно сприяв розкриттю злочину, прокурор просить суд:

-Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити;

-Закрити кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000769 від 07.02.2024, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини та просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засідання свою у вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю та щиро кається, підтримує клопотання прокурора та просить суд його задовольнити, крім того, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити, оскільки щиро бажає продовжити військову службу у військовій частині.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Положеннями п. 2 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом встановлено, що указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

З матеріалів клопотання вбачається, що старший солдат ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходив службу на посаді снайпера (2 категорії) штурмового відділення штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_1 .

З письмової згоди т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_6 № 3377 від 02.09.2025, вбачається, що військовослужбовець ОСОБА_4 має бажання та намір продовжити військову службу. Командування військової частини НОМЕР_2 надає письмову згоду на продовження військової служби старшому солдату ОСОБА_4 , 1990 року народження, з наступним призначенням його на вакантну посаду Старший оператор 1 відділення збору та обробки інформації зводу БПАК батареї артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 , ВОС 216810А, ШПК «старший солдат».

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно висловив своє бажання продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , факт звернення підозрюваного до військової частини також підтверджується письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_2 , суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, та закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 0000769 від 07.02.2024.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до підозрюваного не застосований.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 5 ст. 401 КК України, ст. 203, 284, 285, 286, 288, 370, 371, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000769 від 07.02.2024 за підозрою ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.09.2025.

Суддя ОСОБА_1