Справа № 522/9326/25
Провадження № 1-кп/522/2556/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000717 від 06.06.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Одеси, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 на початку вересня 2024 року, достовірно усвідомлюючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, п. 21 ч.1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», перебуваючи на території м. Одеса, діючи з прямим умислом, направленим на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, придбав у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, бойові припаси, а саме: 220 військових проміжних патронів 5,45-мм (5,45х39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 та ін.; два пістолетних патрони калібру 9х18 мм /ПМ/ до пістолетів відповідного калібру: ПМ, РА-63, PA-64, RK-59, АПС, Форт-12, Форт-14ТП, пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «П-90» та ін.; один 7,62-мм револьверний патрон (7,62x38R) до 7,62-мм револьверів системи Нагана зразка 1895 року, Пипер-Наган, комбінованих мисливських рушниць МЦ-30, ТО3-28, пістолета кулемета Токарева зр. 1927 р та ін.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел на носіння та зберігання вищевказаних бойових припасів, ОСОБА_3 на початку вересня 2024 року, переніс їх до місця свого проживання, а саме до кв. АДРЕСА_2 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, 06.03.2025 у період часу з 07:50 год. до 10:42 год. за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук, в ході якого працівниками поліції виявлено та вилучено 220 військових проміжних патронів 5,45-мм (5,45х39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 та ін.; два пістолетних патрони калібру 9х18 мм /ПМ/ до пістолетів відповідного калібру: ПМ, РА-63, PA-64, RK-59, АПС, Форт-12, Форт-14ТП, пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «П-90» та ін.; один 7,62-мм револьверний патрон (7,62x38R) до 7,62-мм револьверів системи Нагана зразка 1895 року, Пипер-Наган, комбінованих мисливських рушниць МЦ-30, НОМЕР_1 , пістолета кулемета Токарева зр. 1927 р та ін., вказані 223 патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом, без конструктивних змін та до стрільби придатні.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» (далі за текстом Постанова ПВСУ про поводження зі зброєю), під незаконним зберіганням вогнепальної зброї та бойових припасів розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Згідно з п. 12 Постанови ПВСУ про поводження зі зброєю, незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

ОСОБА_3 у встановленому законом порядку дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, не одержував.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне носіння, придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини, за яких він скоїв кримінальне правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету, та показав, що він дійсно на початку вересня 2024 року придбав у невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, бойові припаси, а саме: 220 військових проміжних патронів 5,45-мм (5,45х39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 та ін.; два пістолетних патрони калібру 9х18 мм /ПМ/ до пістолетів відповідного калібру: ПМ, РА-63, PA-64, RK-59, АПС, Форт-12, Форт-14ТП, пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «П-90» та ін.; один 7,62-мм револьверний патрон (7,62x38R) до 7,62-мм револьверів системи Нагана зразка 1895 року, Пипер-Наган, комбінованих мисливських рушниць МЦ-30, ТО3-28, пістолета кулемета Токарева зр. 1927 р та ін. Зазначені бойові припаси приніс та зберігав за місцем проживання, де їх і знайшли працівники поліції під час обшуку. Дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, не одержував.

У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/116-25/5795-БЛ від 17.03.2025 року, надані на дослідження патрони у загальній кількості 223 шт. є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом, без внесених конструктивних змін та до стрільби придатні; 220 патронів є 5,45-мм військовими проміжними патронами (5,45x39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 та ін.; два патрона є пістолетними патронами калібру 9x18 мм /ПМ/ до пістолетів відповідного калібру: ПМ, РА-63, РА-64, МС-59, АПС, Форт-12, Форт-14ТП, пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «ПП-90» та ін.; один патрон є 7,62-мм револьверним патроном (7,62x3811) до 7,62-мм револьверів системи Нагана зразка 1895 року, Пипер-Наган, комбінованих мисливських рушниць,МЦ-30, ТОЗ-28, пістолета кулемета Токарева зр. 1927 р та ін.

Під час судового засідання встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду.

З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне носіння, придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння суду у встановленні істини у справі.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлені.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується наступним.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права вимагає від держави його втілення шляхом запровадження ідей соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив у рішенні від 30 січня 2003 р. № 3-рп/2003 у справі «Про розгляд судом окремих постанов слідчого і прокурора»: «Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах».

Вимога додержуватись справедливості під час застосування кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема, у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.), статті 14 Міжнародного пакту про громадські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року, відповідно до яких кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

З наведених положень закону про кримінальну відповідальність і роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України вбачається, що в усякому випадку призначення покарання суди повинні враховувати перелічені в законі обставини і керуватись лише загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК), призначати покарання конкретній особі за конкретне кримінальне правопорушення, максимально індивідуалізуючи покарання, а визначення міри покарання, що може бути призначене обвинуваченому, та потреби у його відбуванні, є важливою вимогою принципового характеру, якою передбачається, що кримінальна відповідальність персоніфікована: вона настає лише щодо певної особи, яка вчинила злочин.

Тому призначення покарання повинно максимально сприяти досягненню мети покарання, якою, як зазначено, є не лише кара, а й виправлення засудженого. З огляду на конкретні обставини кримінального провадження, зважаючи на необхідність та доцільність застосування покарання, враховуючи суспільну небезпечність обвинуваченого, суд може, а в деяких випадках, за наявності передбачених кримінальних законом обставин, зобов`язаний звільнити обвинуваченого від покарання та від його відбування.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Питання звільнення від відбування покарання з випробуванням врегульоване статтею 75 КК України, відповідно до якої, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд встановив, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, неодружений, зареєстрований та проживає в м. Одесі, офіційно не працевлаштований, є інвалідом ІІ групи, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має позитивні характеристики з місця проживання.

У вчиненому злочині обвинувачений ОСОБА_3 щиро покаявся, активно сприяв суду у встановленні фактичних обставин справи.

Відповідно до досудової доповіді органу пробації існує середня ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання, необхідного та достатнього для його виправлення та попередження нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, та вважає, що йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті обвинувачення, а саме - строком на 5 років, зі звільненням особи від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

У зазначеному кримінальному провадженні особи потерпілими не визнавалися, цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 10.03.2025 року (справа № 947/38939/24, провадження №1-кс/947/3664/25), на речі, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: два магазини до автомата Калашникова, один з яких коричневого кольору та один чорного кольору; предмети зовні схожі на 220 патронів калібру 5,45, 120 з яких запечатані в чотирьох пачках по 30 шт., та 100 не запаковані; предмети зовні схожі на 2 патрони калібру 9 мм та 1 патрон невідомого калібру.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи №СЕ-19/116-25/5795-БЛ від 17.03.2025 року у сумі 1591,80 гривень (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня 80 коп.).

Керуючись ст.ст. 100, 349, 366-371, 373, 374, 375, 376ttp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2664/ed_2019_01_11/pravo1/T124651.html?pravo=1#2664" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити з під-варти в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 17 вересня 2025 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 10.03.2025 року (справа № 947/38939/24, провадження №1-кс/947/3664/25), на речі, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: два магазини до автомата Калашникова, один з яких коричневого кольору та один чорного кольору; предмети зовні схожі на 220 патронів калібру 5,45, 120 з яких запечатані в чотирьох пачках по 30 шт., та 100 не запаковані; предмети зовні схожі на 2 патрони калібру 9 мм та 1 патрон невідомого калібру.

Речові докази, а саме: 208 військових проміжних патронів 5,45-мм (5,45х39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 та ін. передати на потреби сил оборони України для використання за призначенням. Інші речові докази, в кількості 15 гільз від відстріляних в ході проведення експертизи патронів, а саме: 12 гільз від проміжних патронів 5,45-мм (5,45х39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 та ін.; двох пістолетних патронів калібру 9х18 мм /ПМ/ до пістолетів відповідного калібру: ПМ, РА-63, PA-64, RK-59, АПС, Форт-12, Форт-14ТП, пістолетів-кулеметів: «Кедр», «Клин», «Кипарис», «П-90» та ін.; один 7,62-мм револьверного патрона (7,62x38R) до 7,62-мм револьверів системи Нагана зразка 1895 року, Пипер-Наган, комбінованих мисливських рушниць МЦ-30, ТО3-28, пістолета кулемета Токарева зр. 1927 р та ін. та два магазина до автомата Калашникова, один з яких коричневого кольору та один чорного кольору, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертизи №СЕ-19/116-25/5795-БЛ від 17.03.2025 року у сумі 1591,80 гривень (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна гривня 80 коп.).

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1