УХВАЛА

19 січня 2026 року

м. Київ

справа № 947/20332/23

провадження № 51-4784 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши матеріали за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2024 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 червня 2025 року,

установила:

Захисник ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою на згадані судові рішення, заявивши також клопотання про поновлення строку їх оскарження. На обґрунтування поважності причин пропуску процесуального строку автор звернення посилається на те, що інтереси засудженого в суді апеляційної інстанції представляв інший захисник, з яким ОСОБА_5 утратив зв`язок і, перебуваючи в установі виконання покарань, не мав можливості самостійно оскаржити вирок й ухвалу в установлений законом строк.

Перевіривши наведені в клопотанні доводи, колегія суддів дійшла такого висновку.

За правилами ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана впродовж трьох місяців із дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк із дня вручення йому копії ухвали.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, апеляційний розгляд здійснювався за участю сторони захисту, ухвалу було проголошено 10 червня 2025 року. Отже, згідно з правилами статей 115, 426 КПК строк касаційного оскарження оспорюваних рішень закінчився 11 вересня 2025 року. Однак із цією скаргою захисник ОСОБА_4 звернувся лише 26 грудня 2025 року, тобто через тривалий проміжок часу після закінчення встановленого законом строку оскарження, що не заперечується в клопотанні.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.

Беручи до уваги норми процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до касаційного суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.

За практикою Європейського суду з прав людини поновлення строків оскарження судового рішення може бути виправданим, якщо причини пропуску строку є поважними, об`єктивно незалежними від волі та поведінки скаржника; оцінка поважності таких причин здійснюється індивідуально в кожній справі.

Однак у клопотанні не міститься аргументів, які б у розрізі законодавчих приписів свідчили про наявність обставин, що унеможливлювали письмове звернення стороною захисту до суду касаційної інстанції в строк, визначений у ст. 426 КПК.

Посилання в клопотанні на наявність у засудженого поважних причин пропуску строку не можна визнати прийнятними, адже закон пов`язує строк подання захисником касаційної скарги саме з моментом проголошення рішення судом апеляційної інстанції. Крім того, засуджений має право на оскарження судових рішень у встановленому КПК порядку. Водночас у розумінні законодавчих положень поновлення строку допускається у випадку його пропущення з поважних причин виключно особою, котра заявила клопотання, а не іншим учасником кримінального провадження.

Таким чином, за відсутності обґрунтування поважності причин пропуску захисником строку на касаційне оскарження судових рішень у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про поновлення процесуального строку необхідно відмовити.

Тому згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК подана касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2024 року та ухвали Одеського апеляційного суду від 10 червня 2025 року, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вказані судові рішення разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3