Справа № 524/761/26
Провадження №1-кс/524/299/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 м.Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду міста Кременчука ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

27.01.2026 року слідчий СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на черевики чорно-коричневого кольору, флісову шапку зеленого кольору, камуфльовані штани, куртку камуфльовану «Піксель», мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Itel» ІМЕІ: НОМЕР_2 , вилучені під час обшуку 27.01.2026 року у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 26.01.2026 до Кременчуцького РУП ГУНП надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що 26.01.2026 року близько 18 год. 00 хв. за адресою здійснення його діяльності як фізичної особи-підприємця, в приміщенні ТЦ «Меркурій» по проспекту Свободи, 55 в м.Кременчуці Полтавської області, невстановлена особа під приводом купівлі, відкрито заволоділа ручним годинником «ORIENT» (RE-AU0110N00B) вартістю 32040 гривень.

27.01.2026 року в період часу з 00:45 до 01:41 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами обшуку виявлено та вилучено вказані речі, на які слідчий прохає накласти арешт.

Слідчий у своєму клопотанні посилається на те, що з вилученими речами необхідно провести низку експертних досліджень та слідчих дій, у зв`язку з чим проохає накласти арешт на вказане майно.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, направивши до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що 26.01.2026 року внесені відомості до ЄРДР та розпочато кримінальне провадження №0000187 за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.4 ст.186 КК України за фактом відкритого заволодіння невідомою особою 26.01.2026 року близько 18 год 00 хв. в приміщенні ТЦ «Меркурій» по проспекту Свободи, 55 в м.Кременчуці, ручним годинником «ORIENT» (RE-AU0110N00B) вартістю 32040 гривень, належним ФОП ОСОБА_6 .

27.01.2026 року без отримання попереднього дозволу слідчого судді, в порядку ч.3 ст.233 КПК України слідчим проведено обшук по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено взуття, одяг та мобільні телефони останнього.

Ухвалою слідчого судді від 27.01.2026 року відмовлено у наданні дозволу на проведення обшуку постфактум.

Згідно ч.3 ст.233 КПК України якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Слідчим всупереч положенню п.2 ч.2 ст.173 КПК України не доведено можливість використання вилучених речей як доказів у кримінальному провадженні.

Так, слідчим не наведено у клопотанні яке саме доказове значення має вилучений одяг, взуття та телефони, які обставини має намір довести за його допомогою слідчий.

Слідчий, обґрунтовуючи клопотання, обмежився цитуванням загальних норм КПК України щодо накладення арешту на речові докази, а також послався на необхідність проведення експертиз та слідчих дій, однак, яких саме не навів.

За таких обставин, коли слідчим не доведено, що вилучене майно може бути доказом у кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні поданого клопотання про накладення арешту на вилучене майно.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, захисником, законним представником, цивільним позивачем, та іншими заінтересованими особами, - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, виклик яких не проводився, - у той самий строк після одержання ними копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1