05.02.2026 Справа № 940/80/26
Провадження по справі № 1-кп/940/68/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року Тетіївський районний суд Київської області у складі :

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілих: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0000125 від 29.12.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дібрівка Тетіївського району Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, судимого вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.09.2023 року за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений на підставі ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2024 року умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці ,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

встановив:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, тобто в незаконному проникненні до житла особи та незаконному проникненні до іншого володіння особи, що порушило недоторканість житла особи за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 27.12.2025 року близько 20 години 02 хвилини, достовірно знаючи, що домогосподарство АДРЕСА_2 фактично належить ОСОБА_5 , та у якому останній проживає один, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне, без згоди власника, всупереч його волі, проникнення до вказаного домогосподарства, шляхом пошкодження дверей, незаконно проник до житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та яким користується ОСОБА_5 , тим самим порушив вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння, а саме: не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», де передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. ного життя, до свого житла і кореспонденції.

Крім цього, 27.12.2025 року близько 20 години 20 хвилин, більш точного часу дізнанням не встановлено, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що домогосподарство АДРЕСА_3 фактично належить ОСОБА_6 та у якому проживає остання, маючи на меті незаконне, без згоди власника, всупереч його волі, проникнення до вказаного домогосподарства, з корисливих мотивів, шляхом пошкодження дверей, незаконно проник до господарської будівлі іншого володіння особи, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та яким користується ОСОБА_6 , тим самим порушив вимоги ст. 30 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується недоторканість житла чи іншого володіння, а саме: не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду та ст. 8 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», де передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Вказані дії ОСОБА_4 досудовим розслідуванням вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 162 КК України.

В судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення просили закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , поскільки вони з обвинуваченим примирилися, жодних претензій до нього вони не мають, правові наслідки закриття кримінального провадження розуміють.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримав та вказав суду, що не заперечує проти закриття кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Розглянувши заяву потерпілих, заслухавши пояснення учасників судового провадження, думку прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 477 КПК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 162 КК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Враховуючи, що потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилися від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, суд вважає, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України слід закрити, оскільки відповідно до ч.4 ст. 26 КПК України відмова потерпілих від обвинувачення у формі приватного обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 26, 284,395,477 КПК України,

ухвалив:

Кримінальне провадження № 0000125 від 29.12.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України закрити у зв?язку із відмовою потерпілих від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_8