Справа № 487/8691/25
Провадження № 1-кс/487/5346/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000059 від 19.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням, у якому просив накласти арешт на майно вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: м. Миколаїв, вул. Фонтанна, буд.130, а саме: паперову документацію, а саме екзаменаційні листи, поміщено до сейф пакету WAR1373768; флеш носії у кількості 3 штук, поміщено до сейф пакету PSP1101184; ноутбук Aser, моделі N19H1, серійний номер NXHE3EU05C227007F72N00,чорного кольору, поміщено до сейф пакету QYH0058599; папка фіолетового кольору з документацією, поміщено до сейф пакету QYH0058598.

Клопотання мотивовано тим, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України вищезазначені вилучені речі, є предметами правопорушення, засобами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, а тому з метою забезпечення збереження доказової бази, а також недопущення його відчуження, переховування, знищення чи повторного використання з протиправною метою, відповідно до вимог ст. 170, 171 КПК України, арешт вказаного майна є обґрунтованим, пропорційним та необхідним заходом забезпечення кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на USB-токен ключ до кабінету податкової ПП «Майстер Суприм» (), посилаючись на те, що накладення арешту на вказаний токен ключ буде прямим порушенням вимог ч. 3 ст.173 КПК України та призведе до обмеження підприємницької діяльності. А втрата можливості своєчасної подачі звітності до податкової служби призведе до несвоєчасної сплати обов`язкових платежів та зборів та застосування санкцій з боку податкових органів, як суб`єкта контролю.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши клопотання, матеріали, якими слідчий мотивував його доводи, слідчий суддя дійшов наступного.

У провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000059 від 19.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.362 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному провадженні здійснюється Окружною прокуратурою м. Миколаєва.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.07.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в ході проведення досудового розслідування встановлено факт несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних. інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж невстановленими особами щодо одного з навчальних закладів, розташованого у м. Миколаєві.

В порядку ст. 40 КПК України надано доручення на проведення слідчо-розшукових дій та співробітниками ДВБ НП України, встановлено, що надійшла інформація щодо несанкціонованого втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж невстановленими особами щодо начального закладу ПП «Майстер Суприм» ().

Відповідно до відомостей з Національної автоматизованої системи (НАІС), вказані відомості про проходження теоретичного навчання слухачами автошколи ПП «Майстер Суприм» були внесені керівником ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проведеними оперативними заходами встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має у володінні квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_2 та транспортні засоби, марки «ЗАЗ» LANOS, сірого кольору, з ДНЗ - ВЕ2975BМ та автомобіль марки «FORD» FOCUS, 2008 року випуску з ДНЗ - НОМЕР_1 , номером кузова НОМЕР_2 .

У зв`язку із вищевикладеним, 02.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва проведено санкціонований обшук за адресою: м. Миколаїв, вул. Фонтанна, буд.130, у ході якого виявлено та вилучено: паперову документацію, а саме екзаменаційні листи, поміщено до сейф пакету WAR1373768; флеш носії у кількості 3 штук, поміщено до сейф пакету PSP1101184; ноутбук Aser, моделі N19H1, серійний номер NXHE3EU05C227007F72N00,чорного кольору, поміщено до сейф пакету QYH0058599; папка фіолетового кольору з документацією, поміщено до сейф пакету QYH0058598.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно пункту 1 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК Україниарешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 КПК України.

Відповідно достатті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено, зокрема, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до частини першої статті 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст.170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором в ході розгляду клопотання не доведено доцільності та підстав накладення арешту на вилучений USB-токен ключ до кабінету податкової ПП «Майстер Суприм», у зв`язку з чим клопотання в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо іншого зазначеного в клопотанні майна наявні підстави застосування арешту.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність часткового накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, оскільки воно має значення речового доказу, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для проведення судових експертиз, є достатні підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення або пошкодження майна, що може перешкоджати кримінальному провадженню, а тому є необхідність в забезпеченні схоронності даного майна, тобто наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, доведена.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 170-172 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_5 задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000059 від 19.09.2025 року на майно, вилучене в ході проведення обшуку за адресою: м. Миколаїв, вул. Фонтанна, буд.130, а саме:

1) паперову документацію, а саме екзаменаційні листи, які поміщено до сейф пакету WAR1373768;

2) флеш носії, які поміщено до сейф пакету PSP1101184.

3) ноутбук Aser, моделі N19H1, серійний номер NXHE3EU05C227007F72N00,чорного кольору, який поміщено до сейф пакету QYH0058599;

4) папка фіолетового кольору з документацією, яку поміщено до сейф пакету QYH0058598.

В задоволенні вимог клопотання в частині накладення арешту на USB-токен ключ до кабінету податкової ПП «Майстер Суприм» () відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до пункту 9 частини 1 статті 309 Кримінального процесуального кодексу України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошено 16.12.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1