Справа №: 630/1431/25
Провадження № 1-кп/630/57/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2025 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора (дистанційно) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника (дистанційно) ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000139 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Люботин Харківської області, громадянина України, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 436-1, ч. 2 ст. 436-1, ч. 2 ст. 114-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Під час підготовчого судового засідання підстав для закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору або направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності не встановлено.

Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком до 30 жовтня 2025 року включно.

Прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , яким затверджений обвинувальний акт, подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що наразі ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі віднесених до категорії тяжких злочинів, а також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались слідчим суддею при застосуванні заходу запобіжного заходу та його продовження, вони не відпали і продовжують існувати, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам; і що на даний час обставини, які вказують на такі ризики, не змінились.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора не заперечували, але зауважили на тому, що заявлені прокурором ризики не доведені у належний спосіб. Тому просили при постановлені ухвали про продовження запобіжного заходу визначити суму застави як альтернативного запобіжного заходу.

Вислухавши промови учасників провадження, дослідивши подане прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. До спливу подовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не завершене до його спливу.

Ч. 5 ст. 199 КПК України передбачено, що суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України, одне з яких віднесене до категорії тяжких злочинів, та у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, два з яких також віднесені до категорії тяжких злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

При вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою суд враховує тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, а також те, що оголошена йому підозра у вчинені нетяжких та тяжких злочинів була визнана слідчим суддею обґрунтованою під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та під час продовження такого запобіжного заходу.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива пред`явленого обвинувачення, а лише надається аналіз обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_4 .

При наданні оцінки наявності ризиків суд приймає до уваги тяжкість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому уразі визнання його винним кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. Наведене може вказувати на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від суду, що може перешкодити здійсненню судового провадження та його завершення у найкоротші строки.

Разом з цим, слід взяти до уваги ту обставину, що на даний час в межах з`ясування та перевірки обставин обвинувачення є потреба у допиті свідків обвинувачення. Суд вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та він є актуальним, оскільки під незаконним впливом розуміється не тільки активний фізичний вплив, погрози тощо, а також прохання, вмовляння, підкуп тощо.

Щодо іншого ризику, на який посилається прокурор у поданому клопотанні, - вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, подібних до тих, у вчиненні яких він обвинувачується, суд дійшов висновку, що такий ризик значно зменшився, оскільки обвинувачений обмежений перебуває під контролем установи попереднього ув`язнення, де суттєво обмежений доступ до мережі Інтернет і мобільних месенджерів. Але не виключена можливість продовження вчинення ОСОБА_4 інших подібних кримінальних правопорушень уразі припинення дії запобіжного заходу, застосованого до нього на підставі ухвали слідчого судді.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими.

Існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України в судовому засіданні прокурором не доведено належними доказами.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються обвинуваченому, дані про його особу, наявність ризиків, які суд вважає доведеними. Суд визнає, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

За таких обставин раніше застосований до обвинуваченого запобіжних захід слід продовжити з метою запобігання існуючим ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на строк 60 днів.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Отже суд, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні даної ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, вважає за необхідне не визначати обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочинів, зокрема, проти основ національної безпеки України.

Керуючись ст.ст. 314-316, 336 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, тобто до 27 грудня 2025 року включно, без визначення застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1