ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/276/25

Номер рядка у звіті 254

16 грудня 2025 року м. Золотоноша Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області кримінальне провадження №0000642 від 12.12.2024 року у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Домантове, Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, офіційно не працюючого, особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником бойових дій не являється, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) 27.11.2015 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

2) 18.07.2016 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 27.11.2015 та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) 11.10.2018 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.304, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.07.2016 та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

4) 23.06.2020 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень; ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 09.11.2021 покарання у виді штрафу замінено на 100 годин громадських робіт;

5) 20.10.2021 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2, ч.3 ст.185, ч.1 ст.357, ст.70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

6) 21.04.2022 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі;

7) 08.02.2023 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ч.1 ст.70, ст.71 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяців 10 днів позбавлення волі; на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 27.12.2023 умовно достроково звільнений, не відбуте покарання 1 рік 3 дні позбавлення волі;

8) 31.10.2024 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Золотоніського міськрайонного суду від 08.02.2023 та призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, вирок приведено до виконання 18.12.2024;

9) 02.04.2024 Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки; судимості не зняті та непогашені,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 31.10.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, та протягом року після засудження за цією статтею, вчинив новий умисний злочин передбачений вказаною статтею, а саме, 12 грудня 2024 року близько 04 години 00 хвилин, перебуваючи у м. Золотоноша на вул. Семенівська, Черкаської області, умисно, незаконно, всупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбав, знайшовши паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-24/17851-НЗПРАП від 17.12.2024 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, масою 0.223 г., яку в подальшому, зберігав при собі у шкарпетці правої ноги, без мети збуту, з метою особистого вживання до моменту виявлення та вилучення 12 грудня 2024 року о 04 годині 20 хвилин, під час здійснення особистого обшуку працівниками Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, за адресою: вул. Обухова, 66, м. Золотоноша, Черкаська область.

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

02 вересня 2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно змісту угоди, яка скріплена підписами сторін, обвинувачений повністю визнав себе винним в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, погоджуючись на призначення покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71, п.п.б п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуті частини покарання за вироками Золотоніського міськрайонного суду від 31.10.2024 та 02.04.2024, та остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України визнав повністю. У скоєному щиро розкаявся. Заключивши відповідну угоду про визнання винуватості, він цілком розуміє надані йому законом права, а також йому роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявлення клопотань, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього в разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. При цьому зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У судовому засіданні прокурор Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 зазначила, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та Кримінальним кодексом України, при цьому обвинуваченим вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що в даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод:

1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим,

2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст.469 ч.2 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);

2) корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані);

2-1) корупційних кримінальних проступків, нетяжких або тяжких корупційних злочинів, а також кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, у разі відсутності ознак вчинення цих кримінальних правопорушень у співучасті, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, і за умови повного відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо таких збитків або шкоди було завдано);

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а його дії органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

В силу положення ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосоване, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості від 02.09.2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 та обвинуваченим в зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_4 відповідають вимогам ст. 469, ст. 472 КПК України. Під час досудового розслідування обвинуваченим скарги не подавались.

Умови даної угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України, є вчинення злочину особою повторно та рецедив злочинів.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ст. 474 ч. 7 КПК України, судом не встановлено.

Запобіжній захід стосовно ОСОБА_4 , не обирати.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/17851-НЗПРАП від 17.12.2024 в сумі 1591,80 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст. 373, ст.ст. 374, 474,475,476 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 02 вересня 2025 року між прокурором Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000642 від 12.12.2024 року, у відношенні ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71, п.п.б п.1 ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуті частини покарання за вироками Золотоніського міськрайонного суду від 31.10.2024 та 02.04.2024, та остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набуття вироком законної сили.

Речові докази: особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, масою 0.223 г - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-24/17851-НЗПРАП від 17.12.2024 в сумі 1591,80 грн.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч.3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1