Справа № 686/1204/26
Провадження № 1-кс/686/783/26
УХВАЛА

15 січня 2026 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника- підозрюваного ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ярмолинці Ярмолинеецького району Хмельницької області, громадянина України, тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва ТОВ «ЕНСЕЛКО АГРО», на утримані перебуває одна малолітня дитина, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000013,

встановив:

15.01.2026 року старший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, яке погоджено з процесуальним прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання, матиме можливість впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечили проти задоволення клопотання, просили суд застосувати менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12січня 2026 року, близько 11 години 19 хвилин, тракторист-машиніст ОСОБА_6 , керуючи технічно справним колісним трактором «Case IH Magnum 400» н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом на засніженій обледенілій проїзній частиніавтодороги Т-2315 «Солобківці Нова Ушиця» на ділянці 2 км + 250 м, неподалік с. СолобківціСолобковецької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, зі сторони с. Солобківціу напрямку до с. Глушківці, порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3., 1.5., 2.3. (б, д) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306 (далі по тексту Правил), яке виразилось у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

В той же час,тракторист-машиніст ОСОБА_6 , в порушення вимог пункту10.9. Правил, рухаючись заднім ходом, здійснюючи під`їзд до передньої частини автопоїзда у складі спеціалізованого вантажного сідлового тягача «MAN TGX 26.440» н.з. НОМЕР_2 та спеціалізованого напівпричепа-платформи «TADCLASSIC 30-3» н.з. НОМЕР_3 , з метою зчеплення спеціальним тросом для подальшого буксирування на підйом зазначеного автопоїзда на підйом, діючи недбало та необережно, не передбачив можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був та міг їх передбачити, проявив крайню неуважність до дорожньої обстановки, наближаючись до передньої частини автопоїзда, не забезпечивши безпечний рух та не звернувшись за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд задньою частиною трактора «Case IH Magnum 400» н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_7 , який стояв перед передньої частиною тягача «MAN TGX 26.440» н.з. НОМЕР_2 , в районі правої передньої блокфари.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_6 , вимог Правил дорожнього руху, пішохід ГібаДенис Олександрович отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини та живота з розривами внутрішніх органів, від яких помер на місці пригоди.

Своїми діями ОСОБА_6 , порушив вимоги пунктів 1.3., 1.5., 2.3. (б, д), 10.9. Правил, зміст яких полягає в наступному:

- п. 1.3 учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальні збитки.

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 10.9.Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення водієм ОСОБА_6 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням смерті ОСОБА_7 .

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного правопорушення повністю підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування:

- протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 12.01.2026 яким зафіксована слідова інформація механізму та обставин дорожньо-транспортної пригоди;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № 120 від 13.01.2026.

14.01.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Таким чином, є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив тяжкий злочин, за який санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. А саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності, що обґрунтовується вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення у якому він підозрюється. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків ДТП з метою зміни їх показів, що обґрунтовується тим, що у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного засобу, ніж цілодобовий домашній арешт, він зможе вільно пересуватися та здійснювати вплив на потерпілих та свідків з метою зміни їх показів на свою користь. На даний час не встановлено та не допитано всіх осіб-очевидців, що можуть бути свідками ДТП, що уможливлює чинення ОСОБА_6 тиску на вказаних вище осіб. Окрім цього, так як покази свідків досліджуються безпосередньо судом, ОСОБА_6 також може незаконно впливати і на встановлених на даний час свідків. Також, станом на даний час не проведено запланованих в ході досудового розслідування експертиз, тому у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, він зможе також безперешкодно незаконно впливати на експертів з метою подальшого виконання неправдивих висновків експертиз експертами;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний момент досудове розслідування перебуває на початковому етапі та фактично жодна із запланованих із ОСОБА_6 слідчих дій фактично не проведена.

У справі «Мамедова проти Росії» (MamedovavRussia) 7064/05 від 01 червня 2006 року щодо недостатності посилання на тяжкість злочину та ймовірне покарання Європейський Суд зазначив, що суди, перевіряючи законність та обґрунтованість продовження тримання заявниці під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Разом з тим, ураховуючи початковий етап розслідування кримінального провадження, уважаю доведеним існування ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, яким можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Беззаперечних даних, які б виключали вказаний ризик, слідчим суддею на даний час не встановлено.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, працевлаштований, де характеризується позитивно.

Ураховуючи наведені ризики, визначені ст.178 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та конкретні обставини скоєного, приходжу до висновку, що забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків зможе запобіжний захід у виді домашнього арешту із покладенням відповідних обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні покидати без дозволу слідчого, прокурора, суду житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня, крім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «повітряна тривога» або до медичного закладу за отриманням медичної допомоги та покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , визначені ст.194 КПК:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання у відповідний орган державної влади паспорт(и) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд за межі України;

4) здати на зберігання до відповідного підрозділу Держаної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала діє по 13 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя