ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 15.03.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Кладнів, Володимир-Волинського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого лісорубом ДП «Володимир-Волинське лісомисливське господарство», має інвалідність ІІ групи, одруженого, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , достовірно знаючи про відсутність посвідчення тракториста- машиніста, яке згідно Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, що затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 № 217, є документом, що підтверджує право його власника на керування машиною та видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний i практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби, в період часу з квітня по травень місяць 2021 року вступив у попередньо змову з невстановленою в ході досудового розслідування особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) з якою домовився за певну грошову винагороду, саме 150 доларів США про виготовлення нею підробленого посвідчення тракториста - машиніста (яке відноситься до категорії А1, А2,В1) на своє ім`я - тобто на ОСОБА_6 . В подальшому ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою ( матеріли відносно якої виділені в окреме провадження) зустрівшись з якою на автостанції, яка знаходиться за адресою: м. Володимир, Данила Галицького, 14,у невстановленим досудовим розслідуванням днем та часу, надіслав останній через мобільний додаток «Viber» свої персональні анкетні дані, копію паспорта громадянина України та власну фотографію. Після чого, невстановлена досудовим розслідуванням особа ( матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 використовуючи анкетні дані останнього, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, виготовила підроблене посвідчення тракториста-машиніста категорій «А1, A2, B1» серії НОМЕР_1 від 23.09.2016, яке видане Держсільгоспінспекцією в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 . В подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , власноручно передала останньому для подальшого використання посвідчення тракториста-машиніста категорій «А1, A2, B1» серії НОМЕР_1 від 23.09.2016, яке видане Держсільгоспінспекцією в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_6 , бланк якого не відповідає встановленому зразку бланка посвідчення тракториста-машиніста, що перебуває в офіційному обігу, так як виготовлений не у відповідності д вимог, які пред`являються до даного виду.

Крім цього, він же, 14.03.2025 року близько 12-00 год., перебуваючи за кермом трактора марки «ТІММА 404», з державним номерним знаком НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі H-22 сполученням « Устилуг Луцьк Рівне», відповідно до Закону України «Про Національну поліції», був зупинений працівниками СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області в межах міста Володимир, по вулиці Луцькій, у зв`язку із порушенням правил дорожнього руху України, а саме: поручення правил прикріплення причіпу, а також відсутність номерних знаків на причіпові. На вимогу поліцейського СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській ОСОБА_7 , пред`явити документи на право керування транспортним засобом, завідомо знаючи про те, що посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 від 23.09.2016 є підробленим, ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, використав завідомо підроблене посвідчення тракториста-машиніста, пред`явивши його інспектору для перевірки. В ході перевірки документів поліцейським СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , встановлено, що надане ОСОБА_6 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 23.09.2016, категорії «А1, А2, B1» відсутнє в базі ІКС «ІПНП» та містить ознаки підробки, а тому даний документ в останнього був вилучений.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією інкримінованих злочинів, підтвердивши фактичні обставини справи і зібрані по ній докази. Пояснив, що маєв користування трактор, офіційне посвідчення водія на право керування трактором не отримував, навчання не проходив. В соціальній мережі побачив оголошення щодо виготовлення посвідчення , зателефонував по вказаному в оголошенні номеру, домовились зустрітись, при зустрічі передав копію паспорта, одно фото, завдаток у розмірі 2000грн. Через декілька днів подзвонив знов та при зустрічі йому надали підроблене посвідчення тракториста, за що він доплатив ще 4000грн. Усвідомлював, що діє протизаконно. Так 14.03.2025 працював в лісі в с.Фалемичи, був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, на їх вимогу надав посвідчення, після чого ними було виявлена підробка документу. Щиро кається у скоєному, зробив для себе відповідні висновки. Натепер вже зареєструвався пройти навчання та офіційно отримати посвідчення. Додав, що проживає з дружиною, сином та матір,ю, працює лісорубом.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, переконавшись у добровільності та істинності його позиції за згодою сторін, у відповідності до ч.3ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини та кваліфікацію інкримінованих правопорушень справи в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у підробленні посвідчення, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою його використання, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документу, доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Отже, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно з ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має інвалідність ІІ групи, однак офіційно працевлаштований, отже має постійний дохід, проживає з сім`єю за постійним місцем реєстрації, за яким характеризується позитивно, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, в спеціалізованих установах на обліку не перебуває, відомості щодо його неправомірної поведінки, порушення громадського порядку або притягнення до адміністративної відповідальності відсутні. Вину у вчинених злочинах визнав як в ході досудового слідства так і в ході розгляду справи, засуджує себе за вчинене діяння, щиро кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає можливим визнати активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд, призначаючи ОСОБА_9 покарання також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, думки сторони публічного обвинувачення, обставин, які пом`якшують покарання винного, зокрема активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, поведінка після вчинення злочинів, ставлення до скоєного, та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч.3 ст.358 КК України застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, та за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в мінімальних межах, установлених санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з державного бюджету України. Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що під час досудового розслідування для залучення експерта з метою проведення технічних експертиз документів(висновок №СЕ-19/103-25/3641 -ДД від 26.03.2025) витрачено 2785,65грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21.03.2025 року, слід скасувати.

Керуючись ст. ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави: ГУК у Волинській області, м.Луцьк; банк отримувач:Казначейство України ІBAN:UA0003550, , судові витрати за проведення технічної експертизи документів висновок №СЕ-19/103-25/3641 -ДД від 26.03.2025 в розмірі 2785,65грн (дві тисячі сімсот вісімдесят п,ять),65 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 21.03.2025 року - скасувати.

Речові докази: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 від 23.09.2016, виданого на ім,я ОСОБА_8 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_10