Справа № 202/9386/25
Провадження № 1-кс/202/8923/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

10 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка подана в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0001034 від 26.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпра зі скаргою на бездіяльність слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у ненаданні для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0001034 від 26.09.2025 року.

Скарга обґрунтована тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001034 від 26.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 26 вересня 2025 року на перехресті вул. Володимира Великого та вул. Філатова у Саксаганському районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, за участю ОСОБА_4 , який керував автомобілем «Ford focus» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та ОСОБА_5 , який керував мотоциклом «Kawasaki» з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_3 як представник ОСОБА_4 викликався до Індустріального районного суду міста Дніпра у справі № 202/9386/25 за клопотанням прокурора про арешт майна - автомобіля «Ford focus» з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

До клопотання прокурора про арешт майна додано копію протоколу огляду місця ДТП від 26.09.2025 року, в п. 27 якого міститься найменування додатків до нього, зокрема «фототаблиця схема», яку до клопотання про арешт майна не було додано.

14 жовтня 2025 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на електронну пошту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області було направлено клопотання про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, зокрема протоколу огляду місця події та додатків до нього (фототаблиця схема (план-схема), фото, відео за наявності таких), акта вилучення автомобіля FORD з державним номерним знаком НОМЕР_1 , ухвали слідчого судді про накладення арешту на цей автомобіль.

На зазначене клопотання слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 надано відповідь за № від 17.10.2025, в якій зазначено, що відповідно до ст. 221 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані надавати стороні захисту, потерпілому або представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за винятком матеріалів, що стосуються застосування заходів безпеки до учасників кримінального провадження, а також матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії може зашкодити розслідуванню.

Свідок не відноситься до жодної зі сторін кримінального провадження та не наділений процесуальним правом на ознайомлення чи отримання копій матеріалів досудового розслідування.

Посилаючись на процесуальний статус ОСОБА_4 як свідка та вимоги ст. 66, 221, 222 КПК України, слідчим у наданні запитуваних матеріалів кримінального провадження відмовлено.

З відмовою слідчого у наданні матеріалів кримінального провадження для ознайомлення не згодні. Вважають, що ОСОБА_4 має право на отримання зазначених документів як учасник дорожньо-транспортної пригоди, а така відмова позбавляє його права на захист.

За цих підстав просили зобов`язати слідчу відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 надати ОСОБА_4 або його уповноваженому представнику, адвокату ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження № 0001034 від 26.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включно з протоколом огляду місця події (ДТП) та додатками до нього (фототаблиця схема (план-схема), фото, відео за наявності таких) та актом вилучення транспортного засобу - автомобіля «FORD FOCUS» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , для ознайомлення та зняття з них фотокопій.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_7 від 27 жовтня 2025 року скаргу повернуто з тих підстав, що скарга подана особою, яка не має права її подавати.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 листопада 2025 року вищевказану ухвалу слідчого судді скасовано та призначено новий розгляд в суді першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді скаргу було розподілено для нового розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який приймав участь у режимі відеоконференції, скаргу підтримав.

Слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, надала письмові заперечення на скаргу, в яких просила відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на те, що надання схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та інших матеріалів на даній стадії досудового розслідування може зашкодити досудовому розслідуванню. Крім того, ОСОБА_4 має статус свідка, надання останньому та його представнику більш детальної інформації про хід досудового розслідування разом із можливістю ознайомлення з наявними матеріалами законодавством не передбачено.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та ознайомившись із позицією учасників судового розгляду, приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Слідчим суддею установлено, що 26 вересня 2025 року було розпочате досудове розслідування за № 0001034 від 26.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Зокрема згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001034 від 26.09.2025 року 26 вересня 2025 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Ford focus» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Філатова в м. Кривому Розі, виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Володимира Великого, не надав перевагу у русі та допустив зіткнення з мотоциклом «Kawasaki» з державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по головній дорозі. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_5 загинув на місці події.

В цьому кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді від 02 жовтня 2025 року накладено арешт на автомобіль «Ford Focus» реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , але фактичним володільцем якого є ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

14 жовтня 2025 року адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 було подано слідчому клопотання про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення та зняття фотокопій включно з протоколом огляду місця події та додатками до нього (фототаблиця схема (план-схема), фото, відео за наявності таких), актом вилучення автомобіля FORD з державним номерним знаком НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді про накладення арешту на цей автомобіль.

У задоволенні цього клопотання слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було відмовлено, посилаючись на те, що ОСОБА_4 має процесуальний статус свідка і не наділений процесуальним правом на ознайомлення та отримання матеріалів досудового розслідування.

Не погодившись з відмовою слідчого в наданні для ознайомлення матеріалів досудового розслідування, адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою.

При розгляді цієї скарги слідчий суддя керується тим, що відповідно до статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з частиною 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини поняття «кримінальне обвинувачення» пов`язує з вчиненням різноманітних процесуальних дій, передбачених національним законодавством, від початку досудового розслідування і до ухвалення судового рішення.

Зокрема Європейський суд з прав людини визначає «кримінальне обвинувачення» як «офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння», при цьому «в деяких випадках це може робитися у формі інших заходів, здійснення яких несе в собі таке твердження і, по суті, так само впливає на становище підозрюваного» (рішення у справі «Екле проти Німеччини»).

Також Європейським судом з прав людини як висунення обвинувачення визнаються, зокрема, такі обставини: арешт особи (рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»), офіційне повідомлення про намір здійснення стосовно особи кримінального переслідування (рішення у справі «Ноймайстер проти Австрії»), початок досудового слідства проти конкретної особи чи арешт банківських рахунків конкретної особи (рішення у справі «Рінгайзен проти Австрії»).

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини гарантіями, передбаченими статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, користується особа, яка викликана як свідок у кримінальній справі, але фактично підозрювана у вчиненні злочину, зокрема, коли їй поставлені запитання під час допиту, які можуть бути використані проти неї як обвинувальні (рішення у справі «Сервес проти Франції»).

Отже, практика Європейського суду з прав людини виходить із того, що обвинуваченим (підозрюваним) у вчиненні кримінального правопорушення є особа, стосовно якої фактично розпочато досудове слідство, з моменту офіційного доведення до відома особи компетентним органом твердження про те, що ця особа вчинила кримінальне діяння.

Згідно з частиною 1 статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 зазначеного Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Набуття особою, стосовно якої розпочато досудове розслідування, прав підозрюваного КПК України, зокрема статтями 276-279 КПК України, не врегульоване.

Водночас згідно з частиною 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення зазначеного Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 1 частини 1 статті 7 КПК України однією із засад кримінального провадження є верховенство права.

Згідно з частиною 2 статті 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

Статтею 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Системний аналіз норм Кримінального процесуального кодексу України свідчить про те, що підозрюваному притаманні такі ж ознаки і риси, що і й обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Таким чином, з огляду на ст. 9 КПК України та практику Європейського суду з прав людини особа, стосовно якої розпочате досудове розслідування за фактом вчинення цією особою конкретного кримінального правопорушення, повинна мати процесуальні права підозрюваного.

Як установлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 на цьому етапі досудового розслідування не повідомлено про підозру в порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України.

Разом із тим, згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань є очевидним, що кримінальне провадження здійснюється саме за фактом дій ОСОБА_4 , про що свідчить зазначення про ненадання ним переваги в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, та скоєння зіткнення, внаслідок якого настала смерть іншого водія.

Відтак у розумінні практики Європейського суду з прав людини ОСОБА_4 є особою, яка обвинувачується (підозрюється) у вчиненні кримінального правопорушення, а, отже, має права підозрюваного, передбачені ст. 42 КПК України, в тому числі право мати захисника та право на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Згідно з частиною 2 статті 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: а) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього; b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення; e) якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, - одержувати безоплатну допомогу перекладача.

Відповідно до ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Крім того, частинами 3, 6 статті 64-2 КПК України визначено, що третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, користується процесуальними правами третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інтереси якої він представляє.

Отже, не лише підозрюваний, а й третя особа, на майно якої накладено арешт, має право знайомитися з матеріалами досудового розслідування в частині, що стосуються арешту її майна.

При цьому питання про те, чи може ознайомлення з конкретними матеріалами кримінального провадження зашкодити досудовому розслідуванню, має вирішуватися на розсуд слідчого, прокурора, - за винятком загальнодоступного документа, тобто такого, що створений не у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування та містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, що можуть бути отримані із загальнодоступних державних реєстрів, мережі Інтернет або в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» і не належать до інформації з обмеженим доступом.

Поряд із цим слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що твердження слідчого про те, що надання схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та інших матеріалів на даній стадії досудового розслідування може зашкодити досудового розслідуванню є необґрунтованими, оскільки така схема є частиною протоколу огляду місця події. Такий доказ, по-перше, був складений до початку досудового розслідування, до-друге, був покладений прокурором в основу обґрунтування його клопотання про арешт майна та став підставою арешту майна, вилученого у ОСОБА_4 .

Відтак в силу статті 64 КПК України ОСОБА_4 і його представник мають права, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, зокрема бути повідомленим про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, та отримувати їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Наведене спростовує твердження слідчого про те, що ОСОБА_4 користується у кримінальному провадженні правами свідка та не має права на ознайомлення та отримання копії матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно з положеннями частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка, зокрема, полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію.

На переконання слідчого судді, в даному випадку слідчий не дотримався вимог статей 42, 64, 220, 221 КПК України та безпідставно відмовив у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , оскільки аналіз наведених норм свідчить, що ОСОБА_4 принаймні має право бути повідомленим про прийняті процесуальні рішення, що стосуються арешту майна, та отримувати їх копії, тому законних підстав повністю відмовляти у задоволенні клопотання у слідчого не було.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що виходячи з приписів законодавства та практики Європейського суду з прав людини, слід зобов`язати слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001034 від 26.09.2025 року, надати ОСОБА_4 або його представнику - адвокату ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0001034 від 26.09.2025, у тому числі, що стосуються арешту вилученого в нього майна, за виключенням матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, та/або матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 1, 7-9, 42, 64, 221, 303, 306-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001034 від 26.09.2025 року, надати ОСОБА_4 або його представнику - адвокату ОСОБА_3 для ознайомлення матеріали кримінального провадження № 0001034 від 26.09.2025, у тому числі, що стосуються арешту вилученого в нього майна, за виключенням матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, та/або матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9