Справа № 164/1966/25
п/с 1-кп/164/262/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року. Сел. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000088 від 2 серпня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, працюючого будівельником у ТОВ «Будімпет», раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1 серпня 2025 року близько 14 години 50 хвилин ОСОБА_3 , керуючи трактором марки «ДТЗ 5244» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , на автодорозі по вул. Незалежності в с.Колодії Камінь Каширського району Волинської області, був зупинений нарядом групи реагування патрульної поліції ВП №1 Камінь Каширського РВП ГУНП у Волинській області за порушення Правил дорожнього руху, зокрема п.23, у зв`язку з чим у подальшому на нього було оформлено відповідні матеріали за вчинення адміністративного правопорушення. На вимогу начальника СРПП ВП №1 Камінь Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 пред`явити документи на право керування транспортним засобом, завідомо знаючи про те, що посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_2 категорій «А1», «А2», «С», «D1», «D2», «G1», «G2», видане на ім`я ОСОБА_3 , є підробленим, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, використав завідомо підроблене посвідчення тракториста машиніста, пред`явивши його поліцейському для перевірки.

У ході перевірки документів начальником СРПП ВП №1 Камінь Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , встановлено, що надане ОСОБА_3 посвідчення тракториста машиніста, серії НОМЕР_2 , категорій «А1», «А2», «С», «D1», «D2», «G1», «G2» на базі «НАІС» не відповідає змісту вказаному у документі та містить ознаки підробки, а тому цей документ у нього був вилучений.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 358 КК України, оскільки використовував завідомо підроблений документ.

Позиція обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому кримінальному правопорушенні за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Підтвердив, що приблизно у травні червні 2016 року він домовився про придбання та придбав у незнайомої особи посвідчення тракториста машиніста категорій «А1», «А2», «С», «D1», «D2», «G1», «G2». Необхідне навчання у встановленому державою порядку для отримання такого посвідчення він не проходив і, усвідомлюючи, що посвідчення не відповідає встановленому зразку, використовував його до серпня 2025 року, поки не був зупинений працівниками поліції. У вчиненому щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановленого кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими, а тому суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, що відповідає вимогам ч.3 ст. 349 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

Згідно зі ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

У ході судового розгляду цього кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із обвинувачення відповідно до обвинувального акта щодо ОСОБА_3 .

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 6 листопада 2025 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України було закрито в частині його обвинувачення за дії, передбачені ч.3 ст. 358 КК України та звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень ст.ст.66, 67 КК України.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Статті 65-73 КК України є кримінально-правовими нормами, що визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, яке згідно зі ст.12 цього ж Кодексу, за ступенем тяжкості є кримінальним проступком.

Враховуючи зазначені пом`якшуючі обставини та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, дані про особу ОСОБА_3 , який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є працевлаштованим, суд приходить висновку про доцільність призначення покарання у вигляді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.4 ст. 358 КК України, що також відповідатиме вимогам ст. 2 КПК України та не становитиме особистого надмірного тягаря для засудженого.

На думку суду, у такому випадку буде досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Витрати на залучення експертів на загальну суму 6 239 гривень 80 копійок сплачено обвинуваченим під час судового розгляду.

Арешт, накладений слідчим суддею Маневицького районного суду Волинської області від 6 листопада 2025 року скасувати.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Арешт, накладений слідчим суддею Маневицького районного суду Волинської області від 6 листопада 2025 року скасувати.

Речовий доказ: посвідчення тракториста машиніста серії НОМЕР_2 , свідоцтво про закінчення начального закладу з підготовки водіїв транспортних засобів НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_3 залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1