У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/2590/24

Провадження № 1-кп/126/163/2025

14 жовтня 2025 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000068 від 19.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Бершадського районного суду Вінницької області перебуває вище вказане кримінальне провадження.

28.10.2024 від заставодавця ОСОБА_5 надійшло клопотання про повернення їй застави у розмірі 121 120 гривень, внесеної нею за обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 06 серпня 2024 року, у зв`язку із закінченням дії строку застави. Клопотання обгрунтоване тим, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.08.2024 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту його затримання , тобто до 14 год. 15 хв. 20.09.2024 та визначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 121120 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2024 строк покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжено в порядку ч.5 ст. 194 КПК України до 20.10.2024. З клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався. Запобіжний захід подовжено не було. За час дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заставодавця ОСОБА_5 заперечив, зазначивши, що застава є безстроковим запобіжним заходом, не продовження обов`язків щодо обвинуваченого не призводить до закінчення дії зазначеного запобіжного заходу.

Суд, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.08.2024 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту його затримання, тобто до 14 год. 15 хв. 20.09.2024 та визначено заставу в розмірі 40 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 121120 грн.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 19.09.2024 строк дії обов`язків, покладених ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.08.2024 на ОСОБА_4 продовжено до 23.10.2024.

Як вбачається з квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0..1 від 06.08.2024 у справі № 127/24611/24, відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 06.08.2024, заставодавцем ОСОБА_5 внесено заставу за ОСОБА_4 в сумі121120,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави, та, відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Протягом дії запобіжного заходу у виді застави, обвинувачений ОСОБА_4 не порушував покладених на нього обов`язків, заставу не було звернено в дохід держави.

В подальшому строк дії обов`язків судом не продовжувався, стороною обвинувачення не ініціювалось питання про їх продовження.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Усі запобіжні заходи, які визначені законом, обираються на строк, визначений ухвалою, але не більше 60 днів. Тобто запобіжний захід діє, доки діє ухвала та діє строк, який визначений у ній. Із спливом строку дії ухвали припиняється і дія запобіжного заходу, якщо останній не був продовжений іншою ухвалою.

Стаття 203 КПК України визначає, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Частина 2 статті 196 КПК України встановлює, що в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк на який їх покладено.

Частина 1 статті 197 КПК України встановлює, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

З пункту 6 статті 195 КПК України вбачається, що обов`язки, передбачені цією статтею, можуть бути покладені на строк не більше двох місяців. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу; нормативно-правовий акт № 15 від 11.01.2012» постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 № 15 передбачений й порядок їх повернення, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України. Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, в якому відкрито депозитний рахунок суду, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія постанови (ухвали) судді чи суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави. Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходження зазначених документів до органу Казначейства (пункти 7-8).

В судовому засіданні встановлено, що після 23.10.2024 прокурором не подавалися в суд клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 06.08.2024, ОСОБА_4 не порушував покладених на нього обов`язків протягом дії запобіжного заходу у виді застави, заставу не було звернено в дохід держави.

Ураховуючи, що дію застави як запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 припинено, рішення про повернення застави заставодавцю не приймалось, реалізуючи такі завдання кримінального провадження як охорона прав та законних інтересів учасників кримінального провадження шляхом застосування належної правової процедури, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття рішення про повернення застави заставодавцю ОСОБА_5 .

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку, що клопотання заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави у даному кримінальному провадженні слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 182, 369-372,376,395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання заставодавця ОСОБА_5 про повернення застави у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 за № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Заставу в розмірі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) грн 00 коп., внесену згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0..1 від 06.08.2024 на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 06.08.2024 року заставодавцем ОСОБА_5 за ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.01.2024 за № 0000068 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - повернути заставодавцю ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1