ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1796/25 Справа № 186/922/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року про направлення до медичного закладу для проведення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0000249 від 19 квітня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рождественська Хава Новоуманського району Воронезької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області та направлено підозрюваного ОСОБА_7 до Львівської філії Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» для проведення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК.

З метою усунення суперечностей між отриманими висновками експертів за результатами проведення судово-психіатричних експертиз щодо встановлення стану осудності підозрюваного - ОСОБА_7 , слідчим постановою від 27 серпня 2025 року призначено стаціонарну комісійну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Львівської філії ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

Слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість доводів слідчого щодо наявності відомостей, які свідчать про певний сумнів в осудності підозрюваного, як на момент вчинення інкримінованого йому злочину, так і на даний час. Тому, для визначення психічного стану підозрюваного необхідні спеціальні знання в галузі медицини, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою підозрюваного ОСОБА_7 помістити до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що 08.08.2025 лікарською експертною комісією Дніпровської філії судових експертиз ДУ «Інституту судової психіатрії МОЗ України» підозрюваному ОСОБА_7 проведено комплексну амбулаторну судово-психіатричну експертизу, відповідно до якої останній на підставі ст. 92 КК потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Натомість, слідчий суддя за наявності і дослідженні даного висновку, не враховуючи заперечення підозрюваного проти задоволення клопотання слідчого та його прохання про госпіталізацію і потребу в медичній психіатричній допомозі, дійшов хибного висновку про існування суперечностей між даним комісійним висновком та попереднім висновком судово-психіатричної експертизи №252-к від 27.05.2025, який проведений одноособово лікарем, та постановив ухвалу про проведення стаціонарної експертизи на один місяць з етапуванням його до м. Львова, при цьому не визначив терміни початку та закінчення строку її дії.

На його думку, відсутні будь-які суперечності у вказаних висновках, а стан підозрюваного потребує примусової госпіталізації відповідно до ст. 92 КК.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу захисника і з підстав, викладених у скарзі, просили її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді, посилаючись на її необґрунтованість, постановити нову ухвалу, якою помістити підозрюваного до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України».

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 505 КПК під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 509 КПК визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

Порядок призначення експертизи та залучення експерта регламентуються ст.242-244 КПК.

Організаційні засади проведення судово-психіатричної експертизи визначені порядком проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.05.2018 за №865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 14.06.2018 за № 719/32171.

Відповідно до пунктів 12, 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань. Судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності. Судово-психіатрична експертиза обов`язково призначається: для визначення психічного стану обвинуваченого за наявності у справі даних, які викликають сумнів щодо його осудності; щодо особи, яка у зв`язку зі своїми психічними вадами нездатна правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати показання про них; для визначення психічного стану особи в справах про визнання громадян недієздатними; у справах про поновлення громадянина в дієздатності.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд дійшов висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи сторони захисту, викладені в судовому засіданні та зазначені в апеляційній скарзі щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді, є необґрунтованими та не можуть бути визнані достатніми для скасування оскарженої ухвали з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів провадження, ухвалою слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 20 квітня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, який постановлено рахувати з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 20 години 20 хвилин 19 квітня 2025 року. Строк запобіжного заходу неодноразово продовжено слідчим суддею, востаннє ухвалою слідчого судді від 04 вересня 2025 року до 20 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до оскарженої ухвали слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року постановлено направити підозрюваного ОСОБА_7 до Львівської філії Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України», для проведення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи строком на 1 (один) місяць.

В матеріалах кримінального провадження наявний висновок судово-психіатричної експертизи від 27 травня 2025 року №252-к відносно ОСОБА_7 в якому визначено, що під час інкримінованого йому кримінального діяння підозрюваний міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Крім того, останній на теперішній час (час складання висновку експерта) може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Ухвалою слідчого судді Шахтарського міського суду від 07 липня 2025 року частково задоволено скаргу захисника підозрюваного і зобов`язано слідчого призначити повторну амбулаторну комісійну судово-психіатричну експертизу. На виконання вказаної ухвали слідчого судді слідчим 08 липня 2025 року призначено проведення повторної амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 08 серпня 2025 року №244-к ОСОБА_7 в період інкримінованого йому кримінального діяння виявляв психічний розлад у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок комбінованого вживання алкоголю та наркотиків. Зазначені особливості психіки іспитованого не позбавляли його можливості в період інкримінованого йому діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. В даний час (час складання висновку експерта) ОСОБА_7 виявляє психічний розлад у формі психічних та поведінкових розладів внаслідок комбінованого вживання алкоголю та наркотиків, психотичний шизофреноподібний розлад. Зазначений психічний розлад в даний час досяг психотичного рівня і виражений настільки значно, що позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст.92 КК іспитований потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

На думку апеляційного суду слідчий суддя правильно виснував щодо виникнення суперечностей між отриманими висновками експертів за результатами проведення судово-психіатричних експертиз щодо встановлення стану осудності підозрюваного, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи щодо підозрюваного ОСОБА_7 .

Вказані обставини спростовують доводи сторони захисту щодо хибного існування суперечностей та доповнення висновків один одним, наведені за змістом апеляційної скарги.

Інших доводів апеляційна скарга захисника не містить.

Європейським судом з прав людини в своїй усталеній практиці зазначено, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, об`єктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання (рішення ЄСПЛ «Вінтерверп проти Нідерландів» «Winterwerp v. the Netherlands»).

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме направлення підозрюваного до медичного закладу для проведення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, що сприятиме забезпеченню виконання завдання кримінального провадження в розумінні положень ст. 2 КПК України.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржена ухвала слідчого судді постановлена з належним дотриманням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу без змін.

Керуючись статтями 2, 242, 243, 376, 505, 509, 405, 407, 419 КПК, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2025 року про направлення підозрюваного ОСОБА_7 до медичного закладу для проведення стаціонарної комісійної судово-психіатричної експертизи, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4