ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3285/25 Справа № 208/3664/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000325 за апеляційною скаргою прокурора Кам`янської окружної прокуратури, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 11 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Малокалинівка Солонянського району Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження за ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що відповідно до мотивувальної та резолютивної частин вироку, за результатами розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , одним судовим рішенням у формі вироку прийнято два різних процесуальних рішення, а саме про визнання ОСОБА_8 винуватим за ч. 4 ст. 186 КК України та про закриття щодо нього кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вироком Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 11 вересня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років; кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, 08.03.2023 приблизно о 16.30 годин ОСОБА_8 перебував біля буд.4 по вул. Мурахтова у м. Кам`янському, де побачив потерпілого ОСОБА_9 , у якого при собі був мобільний телефон. В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник протиправний умисел, спрямований на викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій раптово протиправний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, перебуваючи в зазначений час в зазначеному місці, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_9 та під приводом здійснення дзвінка попросив у потерпілого мобільний телефон. ОСОБА_9 , не усвідомлюючи протиправний умисел ОСОБА_8 , передав йому в руки мобільний телефон "Blackview BV9700 Pro 6/128 GB" IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 (вартістю 4000,15 грн). Отримавши доступ до предмету злочину, утримуючи мобільний телефон при собі, ОСОБА_8 почав відходити від ОСОБА_9 , не реагуючи на вимоги потерпілого зупинитись та повернути мобільний телефон. З метою припинення протиправних дій, потерпілий почав бігти за ОСОБА_8 , намагаючись його зупинити та повернути викрадене майно. При цьому ОСОБА_8 , усвідомлюючи відкритий характер своїх дій, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину втік, отримавши при цьому реальну можливість розпорядитись викраденим майном, тобто ОСОБА_8 довів свій протиправний умисел до кінця.

Також 08.03.2023 приблизно о 17.00 годин ОСОБА_8 перебував біля магазину "Продукти-15" ТОВ "АТБ-маркет" за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр. Свободи 34, та при собі у нього був викрадений раніше у ОСОБА_9 мобільний телефон "Blackview BV9700 Pro" IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , на якому був встановлений застосунок "Google Pay". В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення з банківського рахунку ОСОБА_9 грошових коштів.

Реалізуючи свій раптово протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення грошей потерпілого ОСОБА_9 , діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, ОСОБА_8 зайшов у приміщення магазину "Продукти-15" ТОВ "АТБ-маркет" за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, пр. Свободи 34. Перебуваючи у вказаному магазині, за допомогою викраденого мобільного телефону, використовуючи застосунок "Google Pay", ОСОБА_8 викрав з банківського рахунку НОМЕР_3 грошові кошти ОСОБА_9 на суму 1575,10 грн, чим спричинив потерпілому майнову шкоду на зазначену суму.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, вироком Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 11.09.2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років; кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених статтею 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

З апеляційної скарги прокурора вбачається, що ним не оспорюється правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_8 інкримінованого діяння, кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 186 КК України, законність та справедливість за видом та розміром покарання, призначеного йому за вчинення цього кримінального правопорушення.

Також прокурором не оспорюється наявність підстав для прийняття рішення про закриття кримінального провадження за епізодом, кваліфікованим за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Аналізуючи апеляційні доводи у цій частині, які зводяться до недотримання судом першої інстанції вимог процесуального закону щодо форми судового рішення про закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає їх обгрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ст. 369 КПК України судове рішення, у якому суд вирішує обвинувачення по суті, викладається у формі вироку. Судове рішення, у якому слідчий суддя, суд вирішує інші питання, викладається у формі ухвали.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Наведеними положеннями КПК України чітко визначено, що судове рішення про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, приймається судом у формі ухвали. Натомість викладення такого рішення у вироку суду належить вважати неправильним застосуванням кримінального процесуального закону.

З огляду на зазначене, а також приймаючи до уваги, що ОСОБА_8 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього в частині обвинувачення за епізодом, кваліфікованим за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв?язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тому вирок суду в частині закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, із постановленням у межах повноважень суду апеляційної інстанції, визначених ст. 417 КПК України, ухвали про закриття кримінального провадження у цій частині згідно із п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кам`янської окружної прокуратури, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 11 вересня 2025 року задовольнити.

Вирок Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 11 вересня 2025 року щодо ОСОБА_8 в частині закриття кримінального провадження за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України скасувати.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4