Справа № 157/656/25
Провадження №1-кс/157/415/25
УХВАЛА

08 жовтня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області про закриття кримінального провадження,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 31.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000245 від 14.04.2025.

У скарзі зазначається, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному 14.04.2024 до ЄДРСР під №0000245, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України. ОСОБА_3 є батьком загиблого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому є заявником, заінтересованою особою та потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13 квітня 2025 року близько 22 год ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Раків Ліс Камінь-Каширського району, знаходячись у власному автомобілі марки «АУДІ А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , припаркованому на ґрунтовому узбіччі навпроти дошкільного навчального закладу №4 по вул. Коніщука, 25, м. Камінь-Каширський Волинської області, загинув через підрив гранати РГД5 у салоні транспортного засобу.

Ознайомившись зі змістом постанови про закриття кримінального провадження скаржник встановив ряд суперечностей та інформації, що не відповідає фактичним обставинам справи. До журналу єдиного обліку заяв та повідомлень Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області надійшло два повідомлення за номерами 5564 від 13.04.2025 та 5596 від 14.04.2025, після чого слідчий 14.04.2025 вніс відомості в ЄРДР за номерами відповідно 0000245 за ч. 1 ст. 115 КК України та 0000246 за ч. 1 ст. 263 КК України, які 14 квітня 2025 року прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_8 на підставі ч. 1 ст. 217 КПК України об`єднала в одне кримінальне провадження, якому присвоєно номер 0000245. Тобто кримінальне провадження №0800245 розслідувалося за двома кримінальними правопорушеннями: ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, але закрито постановою слідчого від 31.07.2025 лише за одним ч. 1 ст. 263 КК України. У вказаній постанові відсутні жодні відомості як про виділення матеріалів, так і про закриття провадження за ч. 1 ст. 115 КК України.

Пізніше, ознайомившись 13 серпня 2025 року з матеріалами кримінального провадження №0000245, виявлено, що постановою від 30.05.2025 слідчий ОСОБА_9 закрив кримінальне провадження №0000245 за окремим епізодом ч. 1 ст. 115 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, тобто за п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України. Крім цього, в матеріалах наявна постанова прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_8 від 10 липня 2025 року про скасування постанови про закриття кримінального провадження №0000245 за ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, яка винесена 30.05.2025 слідчим ОСОБА_10 як незаконна та необґрунтована. Вказані постанови, як про закриття кримінального провадження від 30.05.2025, так і про її скасування від 10.07.2025 жодним чином не відображені в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 31.07.2025.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути законною, обґрунтованою та мотивованою, але в цій ситуації вона суперечить як матеріалам провадження, так і фактичним даним. У постанові про закриття кримінального провадження від 31.07.2025 відображено лише один допит свідка ОСОБА_11 , але не в повному обсязі. Слідчий обмежився лише загальними фразами, такими як «з ОСОБА_7 перебувала у стосунках», «останні декілька місяців став себе неадекватно поводити», «дуже переживав за їхні стосунки і все дуже близько сприймав до серця». Інша інформація, зокрема, що «проблем із грошима в нього ніколи не було, не спостерігала думок щодо вчинення ним самогубства». Не зазначено, що 13.04.2025 близько 22 год вона виявила в своєму телефоні 50 пропущених дзвінків від ОСОБА_7 , на які вона не відповіла, а зателефонувала до своєї сестри, яка її заспокоювала. І вже близько опівночі вона дізналася про смерть ОСОБА_7 .

Скаржник звертає увагу, що слідчий не оглянув мобільний телефон основного свідка по справі, зокрема щодо листування між ними в месенджерах, вхідні та вихідні дзвінки на їхні номери, не досліджені спільні фото та відеозаписи. Також не задані питання щодо причин конфліктів між ними та сварок.

Також у постанові слідчий посилається на опитування ОСОБА_12 , яке відображене в рапорті оперуповноваженого ОСОБА_13 , в якому наявні нібито її пояснення та скрін-шоти переписок у вайбері. В матеріалах справи відсутні допит ОСОБА_12 в якості свідка, протокол огляду мобільного телефону та стенограм звукозаписів і відеозапису. Тому цей рапорт не може бути належним і допустимим доказом вчинення ОСОБА_7 самогубства.

Більше жодних допитів свідків у постанові слідчого не відображено, зокрема допиту скаржника у статусі свідка, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та інших, в яких відображена інформацію, що загиблий ОСОБА_7 не висловлював жодних слів про самогубство, був веселим, усміхненим, планував у будинку ремонт, щоб переїхати з ОСОБА_20 та дітьми, що він не міг вчинити самогубство, тому, можливо, випадково з необережності відбувся вибух.

Крім цього, не допитані інші особи, яким можуть бути відомі обставини, а саме: ОСОБА_21 (сестра), ОСОБА_22 (мама), ОСОБА_23 (донька, якій 14 років). Крім того, зазначає, що ОСОБА_24 був людиною, яка будувала плани на майбутнє. Він за тиждень часу, тобто після свята Паски хотів продати автомобіль із тими намірами, щоб добудувати будинок і на осінь 2025 року перебратися з донькою туди жити.

Крім цього, скаржник та його родина не згідні з мотивуванням слідчим постанови про закриття кримінального провадження, зокрема щодо вчинення ОСОБА_7 самогубства, оскільки жодних об`єктивних доказів вчинення ним саме самогубства в матеріалах справи немає. У цій справі вони припускають, що могло бути або необережне поводження із вибуховим пристроєм, або умисні дії третіх осіб, що призвели до загибелі ОСОБА_7 .

Посилаючись на викладені обставини, скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 31 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000245 від 14.04.2025 за ч. 1 ст. 263 КК України.

Скаржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав та пояснив, що він є батьком загиблого ОСОБА_7 та вважає себе потерпілим у кримінальному провадженні, однак такого статусу слідчий йому не надав та не роз`яснив право подати відповідну заяву. Заперечив, що його син умисно позбавив себе життя та вважає, що ОСОБА_25 загинув унаслідок нещасного випадку чи необережного поводження з гранатою, однак не внаслідок самогубства. 13 квітня 2025 року ОСОБА_7 поїхав із дому з хорошим настроєм. Близько 21 години його дочка ОСОБА_26 зателефонувала йому і він їй відповів, що скоро повернеться додому. Вважає, що слідство у справі не завершено, а тому необхідно продовжити слідчі дії та допитати всіх свідків.

Представник скаржника ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримав та пояснив, що досудове слідство у кримінальному провадженні проведено поверхово, не зібрано належних доказів для закриття провадження саме з мотивів вчинення ОСОБА_7 самогубства. Вилучено, однак не оглянуто мобільний телефон основного свідка, якому ОСОБА_7 телефонував безпосередньо перед загибеллю. Батька загиблого скаржника ОСОБА_3 не визнано потерпілим у кримінальному провадженні, чим позбавлено його можливості скористатися своїми процесуальним правами, зокрема заявити клопотання про проведення додаткових слідчих дій.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив щодо скарги. Пояснив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено повно, всебічно та об`єктивно. На основі зібраних доказів він прийняв рішення про закриття кримінального провадження, а тому вважає свою постанову від 31.07.2025 законною.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши зміст скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення повністю.

Завданням кримінального провадження, згідно зі статтею 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно зі статтею 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За змістом ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. У випадках відмови прокурора у погодженні клопотання слідчого до слідчого судді про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій чи негласних слідчих (розшукових) дій слідчий має право звернутися до керівника органу досудового розслідування, який після вивчення клопотання за необхідності ініціює розгляд питань, порушених у ньому, перед прокурором вищого рівня, який протягом трьох днів погоджує відповідне клопотання або відмовляє у його погодженні. Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області проводилося досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000245 від 14.04.2025 розпочатому за фактом вбивства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відбулось 13 квітня 2025 року близько 22 год в автомобілі марки «AUDI A6», сірого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився на ґрунтовому узбіччі навпроти дошкільного навчального закладу №4 по вул. Коніщука, 24а в м. Камінь-Каширський Волинської області, та за фактом придбання і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Із протоколу огляду місця події від 14 квітня 2025 року вбачається, що на автодорозі поблизу Дошкільного навчального закладу №4 по вул. Коніщука, 24а в м. Камені-Каширському, в автомобілі марки «АUDI А6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , крім іншого, було виявлено труп ОСОБА_7 та спусковий важіль від уніфікованого запалу дистанційної дії типу УЗРГМ із маркувальним позначенням «7-83, УЗРГМ-2, УЗЧП» та «386-97-83».

Постановою слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 30.05.2025 кримінальне провадження №0000245 від 14.04.2025 за епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме за фактом смерті ОСОБА_7 , закрито в зав`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постановою цього ж слідчого від червня (числа не вказано) 2025 року було закрито кримінальне провадження №0000245 від 14.04.2025 за ч. 1 ст. 263 КК України. Постановою прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_27 від 10.07.2025 постанову слідчого скасовано, а матеріали кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, скеровано до слідчого відділення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області для проведення подальшого розслідування.

Постановою слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 31.07.2025 кримінальне провадження №0000245 від 14.04.2025 за епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме за фактом придбання і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 94 КПК України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Зі змісту скарги і пояснень скаржника та його представника вбачається, що їх незгода з прийнятим слідчим рішенням про закриття кримінального провадження у справі полягає в запереченні формулювання мотивувальної частини постанови. Скаржник вважає помилковим висновок слідчого про те, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок самогубства.

У постанові слідчого від 31.07.2025 про закриття кримінального провадження №0000245 за ч. 1 ст. 263 КК України вказано, що 13 квітня 2025 року близько 22 години ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у власному автомобілі марки «Ауді А6», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився навпроти ДНЗ №4 по вулиці Коніщука, 25, м. Камінь-Каширський Волинської області, покінчив життя самогубством шляхом підриву в салоні транспортного засобу гранати РГД-5.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий дійшов такого висновку, проаналізувавши показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та встановивши, що смерть ОСОБА_7 наслала не в результаті умисного протиправного заподіяння смерті останньому, закрив кримінальне провадження за ч. 1 ст. 263 КК України. Таким чином, слідчий, закриваючи кримінальне провадження за фактом придбання і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, мотивував постанову відсутністю ознак умисного вбивства, чим вийшов за межі статті 94 КПК України та встановив обставини, які не стосуються кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Оскільки в судовому засіданні були встановлені процесуальні порушення, допущені слідчим СВ Камінь-Каширського РВП ОСОБА_6 при здійсненні досудового розслідування, тому постанова про закриття кримінального провадження не може вважатися законною та підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Постанову слідчого СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 від 31 липня 2025 року про закриття кримінального провадження №0000245 від 14.04.2025 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено в 17 годині 13 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1