Єдиний унікальний номер справи 183/259/26
Провадження № 1-кс/183/66/26
У Х В А Л А

14 січня 2026року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с-ща Казанка Казанківського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого оператора відділення протитанкових ракетних комплексів взводу вогневої підтримки 3 аеромобільної роти 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні від 17 вересня 2025 року № 0000571 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408КК України.

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 , про дозвіл на затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (кримінальне провадження від 17 вересня 2025 року № 0000571).

В обґрунтування клопотання зазначено, що солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді старшого оператора відділення протитанкових ракетних комплексів взводу вогневої підтримки З аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків, без відповідних дозволів командирів і начальників, без поважних причин, з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану 30 липня 2025 року самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації підрозділу 3 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , розташованого поблизу АДРЕСА_3 та ухилявся від несення обов?язків військової служби, проводячи час на власний розсуд, поза межами тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , не пов?язуючи його із виконанням обов?язків з військової служби. Під час незаконного перебування поза межами підрозділу військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_3 до органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування органів військового управління, правоохоронних органів з питань подальшого проходження військової служби не звертався, приховував свою належність до Збройних Сил України, хоча мав об?єктивну можливість вчинити вказані дії та повернутись до виконання обов?язків з військової служби.

Прокурор указує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами. Зазначає, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, у зв`язку з віддаленістю суду від місця розташування органу досудового розслідування, а також неможливістю проведення судового засіданні в режимі відеоконференції через відсутністю електроенергії, суд вважає можливим розглядати клопотання за відсутності прокурора.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні, з урахуванням положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя вважає, що клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею установлено, що клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу відповідає вимогам ст. 188 КПК та подане одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя вважає доведеним, що зазначені у клопотанні обставини указують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_3 з метою приводу.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську у кримінальному провадженні від 17 вересня 2025 року № 0000571 здійснюється досудове розслідування за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази у їх сукупності, та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену ОСОБА_3 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 408 КК України.

19 грудня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України у спосіб, передбачений КПК України, а саме в порядку ч. 2 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручено для передачі, за останнім місцем роботи (служби) підозрюваного - представнику військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 окрема аеромобільна бригада, ппд - АДРЕСА_4 ), а також направлено поштою за останніми відомими місцями проживання ОСОБА_3 , але останній до органу досудового розслідування не прибув, за місцем проживання відсутній та ухиляється від органу досудового розслідування.

Крім того, 19 грудня 2025 року у зв?язку із неможливістю встановити місце знаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_3 було оголошено у розшук.

Після повідомлення про підозру ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст. 135 КПК України, направлено повістку про виклик ОСОБА_3 до Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську для вручення йому письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, допиту як підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Разом з тим ОСОБА_3 на виклик слідчого не прибув, будь-які документи, які підтверджують поважність причин не прибуття не надав.

При вирішенні клопотання, слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_3 , хоча і є особою раніше не судимою, однак підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_3 або вчинити інше кримінальне правопорушення, то про його наявність свідчить те, що ОСОБА_3 , знаходячись на волі, ураховуючи режим воєнного стану та особливості вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, має можливість продовжити вчинювати злочин.

Усі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_3 зможе продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

У той же час, слідчий суддя вважає недоведеними прокурором ризики, передбачені п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують обставини, зазначені у п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, які мають важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.

Оскільки при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу участь підозрюваного є обов`язковою та з метою покладення на підозрюваного процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання подальшому переховуванню від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню, вчиненні інших незаконних дій, слідчий суддя вважає необхідним надати дозвіл на затримання ОСОБА_3 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;

3) відкликання ухвали прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В АЛ И В:

Клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання, у встановлені кримінально-процесуальним законодавством строки, доставити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до приміщення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу зупинити до моменту виконання цієї ухвали в частині приводу підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 , (тел. НОМЕР_4 , Дніпропетровська область, м. Самар, вул. Шевченка, 7).

Ухвала діє до 14 червня 2026 року включно та втрачає законну силу 15 червня 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1