Справа №№ 148/2478/25
В И Р О К

Іменем України

04 грудня 2025 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тульчина матеріали кримінального провадження № 0000085 внесеного в ЄРДР від 19.08.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр. України, уродженця с. Віденка, Приморського краю, Дальнереченського району, РФ, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , освіта середня-спеціальна, одружений, на утриманні 3 неповнолітніх дітей, військовозобов`язаний, працює робітником ТОВ «Тульчинм`ясо», раніше судимий:

- 20.06.2008, Томашпільським р/с, Вінницької області, за ст. 289 ч.1 КК України до 1 р. 6 міс. обмеження волі;

- 15.05.2009, Томашпільським р/с, Вінницької області, за ст. ст. 185 ч.1, 71 КК України до 1 р. 8 міс. п/в;

- 05.05.2011, Томашпільським р/с, Вінницької області, за ст. 185 ч.2 КК України до 6 міс. арешту;

- 11.11.2011, Томашпільським р/с, Вінницької області, за ст. ст. 185 ч.3, 71 КК України до 3 р. 2 міс. 15 днів п/в;

- 21.06.2016, Томашпільським р/с, Вінницької області, за ст. ст. 185 ч.2, 75 КК України до 2 р. об/в з встановленням іспитового строку на 1 рік;

- 24.07.2019, Томашпільським р/с, Вінницької області, за ст. ст. 185 ч.2, 75 КК України до 3 р. п/в з встановленням іспитового строку на 2 роки, який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами на один рік відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2020 (судова справа №522/20262/19), не маючи наміру поновити у встановленому законодавством України порядку відповідне право керування транспортними засобами, у жовтні 2023 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) вирішив вчинити підроблення посвідчення водія, з метою його подальшого використання.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 перебував у м. Тульчин Вінницької області, де за попередньою змовою із невстановленою на даний час досудовим слідством особою досягнув з нею домовленості щодо підроблення на його ім`я офіційного документа. Далі, невстановлена слідством особа надала перелік документів, які ОСОБА_4 мав надати для виготовлення посвідчення водія. У свою чергу, ОСОБА_4 надав невідомій особі через мобільний застосунок Telegram фотокопії особистих документів (паспорт, ідентифікаційний номер картки платника податків), сканкопію фотокартки та зразок особистого підпису, з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія.

Після цього, отримав від невстановленої особи виготовлене на його ім`я посвідчення водія серії НОМЕР_1 із категорією В на своє ім`я, за що сплатив грошові кошти в сумі 12 000 грн.

Окрім того, ОСОБА_4 19.08.2025 близько 12:10 годин, керуючи автомобілем марки «Fiat Tempra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вулиці В`ячеслава Чорновола в м. Тульчин Вінницької області, де поблизу будинку № 22 за порушення правил дорожнього руху був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції Тульчинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. У подальшому, при складанні останніми адміністративних матеріалів та під час перевірки документів, ОСОБА_4 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій, достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення водія є підробленим, діючи умисно, 19.08.2025 близько 12:20 годиннадав для перевірки працівнику поліції посвідчення водіязі своїм фото, видане на його ім`я, серії ВПО № 908922, таким чином використавши завідомо підроблений документ.

Відповідно до висновку судової технічної експертизи документів бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке видане 25.10.2023 ТСЦ 8041, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке видане 25.10.2023 ТСЦ 8041, штрихи фонових зображень (захисної сітки, мікротексту), штрихи бланкового тексту з обох сторін документа нанесено струминним способом друку; вихідні дані підприємства-виробника, серії та номеру бланку в нижній частині зворотної сторони документа нанесено способом термодруку.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України визнав повністю і беззастережно, суду показав, що в 2023 році, він виявив в мережі Інтернет оголошення про можливість замовити собі посвідчення водія, так як раніше його було позбавлено права керування транспортними засобами. Через застосунок «Телеграм», він зв`язався з невідомою йому особою, отримав він цієї особи інформацію, та виготовив копії своїх документів і направив цій особі. Через деякий час, йому написали, що необхідно сплатити 12000 грн., що він і зробив, та скинув копію квитанції, яку на даний час не зберіг. Після цього, за декілька днів йому прийшло повідомлення про отримання поштового відправлення на «Новій пошті». Він поїхав і забрав посвідчення водія, яке в подальшому використовував до 2025 року, до дня зупинки його працівниками поліції. Про те, що вказані дії є незаконними він повністю усвідомлював, але в нього виникла необхідність в керуванні транспортним засобом, тому він і вирішив купити вказане посвідчення водія. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо не карати.

У відповідності до вимог ст. 349 КПК України, приймаючи до уваги добровільність позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм права та відповідні наслідки, суд визначив обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та оголошенням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів справи.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в судовому засіданні доведена в повному обсязі і його дії вірно кваліфіковано за ст. 358 ч.3 КК України.

Також в судовому засіданні в повному обсязі доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 і у використанні завідомо підробленого документа, в зв`язку з чим його дії необхідно кваліфікувати за ст. 358 ч.4 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який за місцем роботи характеризується позитивно та за місцем проживання - задовільно, щире каяття, на обліках в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєному злочині.

Обтяжуючих покарання обставин в судовому засіданні не встановлено. Суд не приймає до уваги позицію державного обвинувача про наявність обтяжуючої обставини, як рецидив злочинів. Так як вказана обставина не зазначена в обвинувальному акті.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України, суспільну небезпеку скоєних ним кримінальних правопорушень та ступінь тяжкості, особу обвинуваченого, його характеристику, наявність непогашеної судимості. Відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу, обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин та кримінальний проступок, наявністю пом`якшуючих та відсутністю обтяжуючих покарання обставин.

В зв`язку з викладеним, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації та беручи до уваги, що покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, буде призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в межах санкцій визначених ст. ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України у виді обмеження волі.

Таким чином, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом враховано, що останній вчинив кримінальні правопорушення передбаченні ст. ст. 358 ч.3 та 358 ч.4 КК України, а тому покарання йому необхідно призначити за кожен злочин окремо, і остаточно призначити покарання за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим.

Таке покарання відповідатиме принципам гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Приймаючи до уваги позицію державного обвинувача, суспільну небезпечність вчинених злочинів, обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, характер та ступінь його вини, а також те, що обвинувачений, запевнив суд, що став на шлях виправлення, зробивши відповідні висновки, а також встановленні в судовому засіданні пом`якшуючі покарання обставини, які в сукупності дають суду підстави вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, суд приходить до висновку про можливе застосувати відносно останнього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши обов`язки визначенні ст. 76 ч. 1, п. п. 1, 2 КК України.

Беручи до уваги позицію учасників судового розгляду, якими не заявлялось клопотань щодо обрання міри запобіжного заходу, суд вважає, що підстав для обрання запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, не має.

Питання речових доказів судом вирішено відповідно до вимог п. 7 ч.9 ст. 100 КПК України.

Понесені процесуальні витрати при розгляді справи, в сумі 3565,60 грн., на проведення криміналістичної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 358 ч.3, ч.4 КК України, ст. ст. 100, 369-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 358 ч.3, 358 ч.4 КК України і призначити йому покарання:

- по ст. 358 ч.3 КК України у виді обмеження волі строком на три роки;

- по ст. 358 ч.4 КК України у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим у виді обмеження волі строком на три роки.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на два роки.

Згідно ст. 76 ч.1 п.1, п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , виданого 25.10.2023 в ТСЦ 8041, категорії В зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання, в сторони обвинувачення, скасувавши арешт накладений ухвалою слідчого судді від 21.08.2025 в кримінальному провадженні № 0000085 від 19.08.2025.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави понесенні процесуальні витрати на проведення криміналістичної експертизи в сумі 3565,60 грн. (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 коп.).

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити сторонам.

Суддя