Справа № 947/2187/26
Провадження № 1-кс/947/820/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000710 від 05.06.2024 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Біла Церква, Київської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого фізичною особою підприємцем, раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000710 від 05.06.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000710 від 05.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених № 0000710 від 05.06.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України.

У зв`язку із початком повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних, резервістів, а також залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами. Строк проведення зазначеної мобілізації, неодноразово продовжувався та діє станом на теперішній час.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на строкову військову службу призиваються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 22 даного Закону передбачено, що граничний вік перебування на військовій службі (в тому числі в резерві), встановлюється для військовослужбовців, які проходять військову службу під час особливого періоду - до 60 років.

Пунктом п. 6 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених Указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1455, якою затверджено «Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан», визначено, що перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Виключний перелік громадян України, які наділені правом перетинання державного кордону у період воєнного стану, передбачений «Правилами перетинання державного кордону громадянами України» (далі - Правила), які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57.

Відповідно до п. 2-8 Правил, у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата.

Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

Укртрансбезпека проводить перевірку інформації про транспортний засіб на основі даних, що містяться в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, та вносить відповідні дані до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки.

Особи, стосовно яких є інформація у відповідній інформаційній системі, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У разі перевищення строків перебування осіб за кордоном, установлених цим пунктом, Укртрансбезпека може припинити доступ відповідного ліцензіата до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки на три місяці.

У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль".

Відповідно до пункту 24 частини першої статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», такі види господарської діяльності як перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів внутрішнім водним, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом - підлягають ліцензуванню.

Пунктами 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 02.12.2015 за № 1001 визначено, що здобувач ліцензії, ліцензіат оформлює трудові відносини з персоналом автомобільного транспорту, визначеним пунктами 10, 12-15 цих Ліцензійних умов, шляхом укладання трудового договору відповідно до статті 24 Кодексу законів про працю України.

Так, водії допускаються до роботи за умови:

1) відсутності за результатами медичного огляду протипоказань за станом здоров`я;

2) проходження інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку;

3) проходження періодичного навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Встановлюються такі вимоги до водіїв, що здійснюють:

1) внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів на таксі, легковими автомобілями на замовлення:

наявність посвідчення водія категорії "B";

наявність стажу керування за категорією "B" - не менше трьох років;

мінімальний вік - 21 рік;

2) внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів автобусами:

наявність посвідчення водія категорій "D", "D1", "DE", "D1E";

наявність стажу керування водієм на внутрішніх перевезеннях пасажирів автобусами (для міжміських та міжнародних перевезень пасажирів автобусами) - не менше трьох років;

проходження стажування з практичного керування автобусами (для водіїв автотранспортних засобів, які протягом 12 і більше місяців до зарахування на відповідну роботу не працювали водіями або наймаються на роботу водіями вперше);

стажування перед переведенням на новий регулярний маршрут або на іншу модель автобуса;

проходження інструктажу щодо особливостей посадки (висадки) осіб з обмеженими фізичними можливостями;

мінімальний вік - 21 рік;

3) міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім міжнародних перевезень небезпечних вантажів та небезпечних відходів):

наявність посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E";

наявність стажу роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями - не менше одного року;

мінімальний вік:

- для керування транспортними засобами, дозволена максимальна вага яких не перевищує 7,5 тонни, - 18 років;

- для керування іншими транспортними засобами - 21 рік або не менше ніж 18 років за наявності професійно-технічної освіти за спеціальністю "водій автотранспортного засобу".

Частиною 4 статті 24 Кодексу законів про працю України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, ОСОБА_6 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, за невстановлених органом досудового розслідуванням обставин, у невстановлений час, однак не пізніше січня 2024 року, вирішив займатися протиправною діяльністю, яка полягала в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

На реалізацію свого протиправного умислу, ОСОБА_6 , який зареєстрований як фізична особа підприємець (далі ФОП) та який обізнаний у правилах та порядку реєстрації ФОП, процедурі внесення осіб до системи «Шлях», яка надає право чоловікам призивного віку перетинати державний кордон, у цілях безпеки, зменшення ризику та для прикриття протиправних дій, пов`язаних із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у період часу з 14.01.2024 до 11.07.2024, підшукав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яким надав вказівку зареєструватися, як ФОП, одним із видів економічної діяльності яких визначити міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), або отримати ліцензію, розширення провадження виду господарської діяльності на право провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, яка видається Державною службою України з безпеки на транспорті.

Після цього, 14.01.2024 на виконання вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зареєструвався як ФОП « ОСОБА_7 » (РНОКПП: НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_3 , одним з видів діяльності якого є міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), отримавши 31.01.2024 ліцензію на право провадження господарської діяльності, що передбачає здійснення міжнародних вантажних перевезень (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 46 від 31.01.2024).

Далі, 28.02.2024 на виконання вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , який зареєстрований 06.11.2023 як ФОП « ОСОБА_8 » (РНОКПП: НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_4 , але не мав право займатися міжнародними перевезеннями - отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності, що передбачає здійснення міжнародних вантажних перевезень (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 111 від 28.02.2024).

Після цього, 20.03.2024 ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_9 , зареєстрував останнього як ФОП « ОСОБА_9 » (РНОКПП: НОМЕР_3 ), за адресою: АДРЕСА_5 , одним з видів діяльності якого є міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), отримавши 29.03.2024 ліцензію на право провадження господарської діяльності, що передбачає здійснення міжнародних вантажних перевезень (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 179 від 29.03.2024), після чого ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 свій кваліфікований електронний підпис (далі КЕП), а саме ключ та пароль від нього, що дає змогу отримати доступ до особистого кабінету ліцензіата та вносити відомості до системи «Шлях», за що отримав грошову винагороду від ОСОБА_6 у розмірі 300 доларів США.

Далі, 11.07.2024 на виконання вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , який зареєстрований 22.11.2011 як ФОП « ОСОБА_10 » (РНОКПП: НОМЕР_4 ), за адресою: АДРЕСА_6 , але не мав право займатися міжнародними перевезеннями - 11.07.2024 отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності, відповідно право на здійснення міжнародних вантажних перевезень (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 511 від 11.07.2024), після чого передав ОСОБА_6 свій КЕП, а саме ключ та пароль від нього, що дає змогу отримати доступ до особистого кабінету ліцензіата та вносити відомості до Єдиного комплексу інформаційних систем (далі системи «Шлях»).

У подальшому, на виконання свого протиправного плану, у невстановлений час, але не пізніше січня 2024 року, ОСОБА_6 підшукав ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який займається наданням в оренду вантажних автомобілів та орендував у нього транспортні засоби вагою не більше 3,5 тон, для того, щоб ними могли керувати водії, які мають категорію В.

Крім того, розуміючи, що орендовані транспортні засоби, на яких перетинатимуть державний кордон фіктивні водії, необхідно повертати до України, ОСОБА_6 підшукав ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який не є військовозобов`язаним (у зв`язку з досягненням 60 років), який за грошову винагороду у розмірі 200 доларів США повинен забирати у визначеному ОСОБА_6 місці в Республіці Молдова залишені водіями транспортні засоби та повертати їх на територію України.

У подальшому, на виконання свого протиправного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, у невстановлений час, але не пізніше січня 2024 року, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, ОСОБА_6 почав підшукувати військовозобов`язаних чоловіків, які бажали виїхати з території України з різних причин, однак не мали правових підстав для виїзду за кордон в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», та сприяти їх фіктивному неофіційному працевлаштуванню на посади водіїв до ФОП « ОСОБА_7 », « ОСОБА_8 », « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 » та допуску до роботи на транспортних засобах, порушуючи при цьому вимоги ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001 (Далі - Ліцензійні умови), відповідно до яких водії не могли бути допущені до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, без наявності у вказаних осіб посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відповідного стажу роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями, а основною метою фіктивного прийняття військовозобов`язаних на посади водіїв було забезпечення внесення відомостей щодо них до системи «Шлях», адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, з метою подальшого незаконного перетину такими особами державного кордону України.

В подальшому, ОСОБА_6 самостійно за допомогою свого особистого КЕП та КЕП і паролів до них, які йому передали ФОП « ОСОБА_7 », ФОП « ОСОБА_8 », ФОП « ОСОБА_9 », ФОП « ОСОБА_10 », що є суб`єктами господарювання, які попередньо за вказівкою ОСОБА_6 отримали ліцензії на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіат), авторизуючись у системі «Шлях», отримав доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), подав заяви на внесення військовозобов`язаних осіб (клієнтів) до системи «Шлях» як водіїв ФОП « ОСОБА_7 », ФОП « ОСОБА_8 », ФОП « ОСОБА_9 », ФОП « ОСОБА_10 », ФОП « ОСОБА_6 » та після схвалення поданих заяв - виготовив пакет документів, необхідних для перетину державного кордону України.

Надалі, після фіктивного працевлаштування військовозобов`язаних осіб на посади водіїв вищезазначених фізичних осіб підприємців та внесення відомостей до системи «Шлях», військовозобов`язані особи, так звані «клієнти», після проходження детального та ретельного інструктажу щодо їх дій при перетині кордону на орендованих ОСОБА_6 у ОСОБА_11 транспортних засобах, або на транспортних засобах ОСОБА_6 та ОСОБА_13 здійснювали перетин державного кордону України через пункти пропуску в межах Одеської та Львівської областей. При цьому, ОСОБА_6 , будучи обізнаним у особливостях прикордонного контролю у пунктах пропуску для автомобільного сполучення, надавав поради та вказівки водіям щодо місця і часу перетину державного кордону та інструктував їх з приводу легенди, якої вони повинні дотримуватись під час проходження прикордонного контролю у пункті пропуску для підтвердження причин та мети виїзду.

Так, у лютому місяці 2024 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, маючи умисел, направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленими особами, підшукав ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є військовозобов`язаним та не мав законних підстав для виїзду за кордон.

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_14 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_7 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_14 не укладено трудовий договір з роботодавцем в порядку ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, в нього відсутнє посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

Після цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_14 через державний кордон України, у невстановлений час, але не пізніше лютого 2024 року, у невстановленому місці орендував у ОСОБА_11 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 , до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу якого, за вказівкою ОСОБА_6 , ФОП « ОСОБА_7 » 19.01.2024 внесений як користувач.

Далі, 09.02.2024, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, вніс ОСОБА_14 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_7 » відповідно до ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, до системи «Шлях», як водія транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 , для перетину державного кордону України в пункті пропуску «Маяки - Удобне», чим усунув йому перешкоди в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

Після цього, 09.02.2024, у невстановленому місці, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне переправлення особи через державний кордон, усуваючи перешкоди, передав ОСОБА_14 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 , з необхідними документами (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, фіктивним трудовим договором) та надав останньому вказівки щодо часу та місця перетину державного кордону та місця, де необхідно залишити автомобіль після вдалого перетину, після чого ОСОБА_14 почав рух в напрямку пункту пропуску «Маяки-Удобне».

В подальшому, 10.02.2024 о 01:50 год. ОСОБА_14 , перебуваючи за кермом транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 , на підставі того, що він внесений ОСОБА_6 у систему «Шлях», перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Маяки-Удобне», що розташований неподалік селища Маяки Одеського району Одеської області, в напрямку міста Кишинів Республіки Молдови, де залишив відчинений транспортний засіб із автомобільними ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, в місці зазначеному ОСОБА_6 .

За вказівкою ОСОБА_6 , транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 , забрав ОСОБА_12 , який не є військовозобов`язаним (у зв`язку з досягненням 60 років) та 15.02.2024 повернув на територію України.

Крім того, в лютому місяці 2024 року, більш точні дата і час в ході досудового розслідування не встановлені, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, підшукав ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який є військовозобов`язаним та мав намір незаконно виїхати за кордон.

Далі, ОСОБА_6 , достеменно знаючи, що у ОСОБА_14 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_7 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_14 не укладено трудовий договір з роботодавцем відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, в нього відсутнє посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

Після цього, 09.02.2024 о 14:15 год., ОСОБА_6 , за попередньою змовою з невстановленою особою, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи протиправність своїх дій, авторизувавшись у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_7 », отримавши доступ до особистого кабінету ліцензіата, де керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс недостовірну інформацію до автоматизованої системи - «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека щодо ОСОБА_14 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_7 » відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, в якості водія транспортного засобу «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 , з метою усунення перешкод для перетину державного кордону України.

У подальшому, 09.02.2024, ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, усунувши перешкоди для перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану із використанням автоматизованої системи - «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, передав ОСОБА_14 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_5 , на якому останній 10.02.2024 о 01:50 год. перетнув державний кордон.

Так, в березні 2024 року, більш точні дата та місце досудовим розслідуванням не встановлені, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 підшукав ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який є військовозобов`язаним та не мав законних підстав для виїзду за кордон.

Достовірно знаючи, що у ОСОБА_15 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, ОСОБА_6 сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_9 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_15 не укладено трудовий договір з роботодавцем, він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, в нього відсутнє посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

Після цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_15 через державний кордон України, у квітні місяці 2024 року, орендував у ОСОБА_11 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_6 , до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу якого, за вказівкою ОСОБА_6 , ФОП « ОСОБА_9 » 22.03.2024 внесений як користувач.

Далі, біля 13:00 год. 17.05.2024, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_16 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_9 », який йому надав сам ОСОБА_9 за грошову винагороду у розмірі 300 доларів США та отримав доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), подав заяву на внесення ОСОБА_17 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_9 » відповідно вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, до системи «Шлях», як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , для перетину державного кордону України через пункт пропуску «Маяки - Удобне», чим усунув перешкоди вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

Після цього, у невстановлений час але не пізніше 23.05.2024, у невстановленому місці, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне переправлення особи через державний кордон, усуваючи перешкоди для перетину державного кордону, передав ОСОБА_15 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , з необхідними документами (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, фіктивним трудовим договором) та надав останньому вказівки щодо дати і місця перетину державного кордону та місця, де необхідно залишити автомобіль після вдалого перетину кордону, після чого ОСОБА_18 почав рух в напрямку пункту пропуску «Маяки-Удобне».

У подальшому, 23.05.2024 о 05:50 год. ОСОБА_18 , перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , перетнув державний кордон через пункт пропуску «Маяки-Удобне», що розташований неподалік селища Маяки Одеського району Одеської області, в напрямку міста Кишинів, Республіки Молдови, де залишив відчинений транспортний засіб із автомобільними ключами та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, в місці яке зазначив ОСОБА_6 .

За вказівкою ОСОБА_6 , транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , забрав ОСОБА_12 , який не є військовозобов`язаним (у зв`язку з досягненням 60 років) та 26.05.2024 повернув на територію України.

Так, в березні 2024 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 підшукав ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який є військовозобов`язаним та мав намір незаконно виїхати за кордон.

Далі, ОСОБА_6 , достеменно знаючи, що у ОСОБА_15 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_9 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_15 не укладено трудовий договір з роботодавцем в порядку ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, в нього відсутнє посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

Далі, біля 13:00 год. 17.05.2024, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_16 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_9 », який йому надав сам ОСОБА_9 за грошову винагороду у розмірі 300 доларів США та отримавши доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс недостовірну інформацію до системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека щодо ОСОБА_17 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_9 » відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , з метою усунення останньому перешкод для перетину державного кордону України.

У подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 23.05.2024, ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, усунувши перешкоди для перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану із використанням автоматизованої системи - «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, передав ОСОБА_17 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_6 , на якому останній 23.05.2024 о 05:50 год. перетнув державний кордон.

Крім того, в червні місяці 2024 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 підшукав ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який є військовозобов`язаним та не мав законних підстав для виїзду за кордон.

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_19 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_6 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 з ОСОБА_19 не укладено трудовий договір, ОСОБА_6 відомо, що він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, в останнього відсутнє посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

У подальшому, о 23:54 год. 30.06.2024, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_16 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою свого КЕП ФОП « ОСОБА_6 », та увійшовши до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), подав заяву на внесення ОСОБА_19 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_6 », до системи «Шлях», як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , для перетину державного кордону України через пункт пропуску «Маяки - Удобне», усунувши при цьому перешкоди вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

Після цього, 01.07.2024, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне переправлення особи через державний кордон, усуваючи перешкоди, передав ОСОБА_19 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , з необхідними документами (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, фіктивним трудовим договором) та надав останньому вказівки щодо дати і місця перетину державного кордону та місця, де необхідно залишити автомобіль після вдалого перетину кордону, а далі ОСОБА_19 почав рух в напрямку пункту пропуску «Маяки-Удобне».

У подальшому, 02.07.2024 о 23:13 год. ОСОБА_19 , перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , перетнув державний кордон в пункті пропуску «Маяки-Удобне», що розташований неподалік селища Маяки Одеського району Одеської області та розмістився в одному із готелів Республіки Молдова, де наступного дня за вказівкою ОСОБА_6 , до нього приїхав ОСОБА_12 , який не є військовозобов`язаним (у зв`язку з досягненням 60 років), забрав транспортний засіб з вантажем та з ОСОБА_19 , підвіз останнього до Міжнародного аеропорту «Кишинів», після чого розвантажив вантаж у Республіці Молдова та 05.07.2024 повернув транспортний засіб до України.

Так, в червні 2024 року, більш точні дата і час в ході досудового розслідування не встановлені, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , підшукав ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який є військовозобов`язаним та мав намір незаконно виїхати за кордон України.

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_19 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_6 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 з ОСОБА_19 не укладено трудовий договір відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, ОСОБА_6 відомо, що він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, в останнього відсутнє посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

У подальшому, о 23:54 год. 30.06.2024, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_16 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою свого КЕП ФОП « ОСОБА_6 », та увійшовши до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс недостовірну інформацію до системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека щодо ОСОБА_19 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_6 » відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , з метою усунення останньому перешкод для незаконного перетину державного кордону України.

У подальшому, 01.07.2024, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись у м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_6 , усунувши перешкоди для перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану із використанням автоматизованої системи - «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, передав ОСОБА_19 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , з необхідними документами (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, фіктивним трудовим договором), на якому останній 02.07.2024 о 23:13 год. перетнув державний кордон.

Так, в липні 2024 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, у невстановленому місці при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 підшукав ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який є військовозобов`язаним та не мав законних підстав для виїзду за кордон.

Після цього, 11.07.2024 ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_6 , отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності, що передбачає здійснення міжнародних вантажних перевезень (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 511 від 11.07.2024).

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_20 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_10 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_20 не укладено трудовий договір з роботодавцем відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, в нього відсутнє посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

Після цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_20 через державний кордон України, у липні 2024 року, орендував у ОСОБА_11 транспортний засіб «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI», реєстраційний номер НОМЕР_8 , до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу якого, за вказівкою ОСОБА_6 , ФОП « ОСОБА_10 » 17.07.2024 внесений як користувач.

Далі, біля 12:00 год. 19.07.2024, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_16 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_10 », який йому надав ОСОБА_10 та отримавши доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua) подав заяву на внесення ОСОБА_20 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_10 », до системи «Шлях», як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI», реєстраційний номер НОМЕР_8 , для перетину державного кордону України через пункт пропуску «Маяки - Удобне», чим усунув перешкоди вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

Після цього, 19.07.2024, у невстановленому місці, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне переправлення особи, через державний кордон, усуваючи перешкоди, передав ОСОБА_20 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI», реєстраційний номер НОМЕР_8 , з необхідними документами (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, фіктивним трудовим договором) та надав останньому вказівки, щодо місця і дати перетину державного кордону та місця, де необхідно залишити автомобіль.

Крім того, ОСОБА_6 , на виконання свого протиправного умислу, з метою прикриття дійсних намірів про незаконне переправлення через державний кордон ОСОБА_20 , надав останньому вказівку передати в місті Одесі багаж з його особистими речами ОСОБА_12 (який не є військовозобов`язаним (у зв`язку з досягненням 60 років), який їх привезе на територію Республіки Молдова, коли прибуде за транспортним засобом і передасть їх ОСОБА_20 , надавши номер мобільного телефону НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_12 .

У подальшому, 19.07.2024 біля 23:00 год. ОСОБА_20 прибув до міста Одеси, де на парковці АЗС «БРСМ» за адресою: 22 км+300 праворуч автодороги «Обхід м. Одеси», смт. Хлібодарське, Одеська область зустрівся з ОСОБА_12 та передав йому багаж з особистими речами, після чого поїхав на транспортному засобі марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI», реєстраційний номер НОМЕР_8 , у напрямку пункту пропуску «Маяки-Удобне», що розташований неподалік селища Маяки Одеського району Одеської області, де 20.07.2024 біля 16:30 год. намагався перетнути державний кордон, але у виїзді йому відмовлено працівником Державної прикордонної служби України (далі ДПСУ) з причини не підтвердження мети виїзду.

Після цього, 21.07.2024 біля 16:00 год., ОСОБА_20 , за вказівкою ОСОБА_6 , у невстановленому місці на території Одеської області, передав транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI», реєстраційний номер НОМЕР_8 , разом з документами ОСОБА_12 , забрав у нього свій багаж з речами та повернувся до м. Києва.

Так, в липні 2024 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , підшукав ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який є військовозобов`язаним та мав намір незаконно виїхати за кордон.

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_20 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_10 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_20 не укладено трудовий договір з роботодавцем відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, в нього відсутнє посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

Після цього, біля 12:00 год. 19.07.2024, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_16 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_10 », який йому надав сам ОСОБА_10 та отримавши доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua) вніс недостовірну інформацію до системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, щодо ОСОБА_20 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_10 », як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI», реєстраційний номер НОМЕР_8 , з метою усунення перешкод для перетину державного кордону України.

У подальшому, 19.07.2024, ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, усунувши перешкоди для перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану із використанням автоматизованої системи - «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, передав ОСОБА_20 транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ SPRINTER 313CDI», реєстраційний номер НОМЕР_8 , на якому останній 20.07.2024 біля 16:30 год. намагався перетнути державний кордон, але у виїзді йому відмовлено працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду.

Так, на початку липня 2024 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , запропонував своєму знайомому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є військовозобов`язаним та не мав законних підстав для виїзду за кордон, організувати його незаконне переправлення через державний кордон України.

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України і що він зареєстрований, як ФОП « ОСОБА_10 », з метою забезпечення внесення відомостей щодо нього до системи «Шлях», для подальшого незаконного перетину державного кордону України, надав вказівку отримати ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення вантажів вантажними автомобілями, на що ОСОБА_10 погодився і 11.07.2024 отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності, що передбачає здійснення міжнародних вантажних перевезень (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 511 від 11.07.2024).

Після цього, ОСОБА_6 , маючи умисел на організацію незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, біля 11:30 год. 14.07.2024, знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, у присутності самого ОСОБА_10 , авторизувався у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_10 », та отримав доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), знаючи, що ОСОБА_10 не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, не має посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та не має стажу роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями - не менше одного року, подав заяву на внесення останнього до системи «Шлях», як водія транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 , для перетину державного кордону України через пункт пропуску «Старокозаче», усунувши при цьому перешкоди вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, у невстановлений час, у невстановленому місці, ОСОБА_6 , з метою прикриття незаконного виїзду за кордон ОСОБА_10 , знайшов вантаж у вигляді тари з ефірними оліями для перевезення до Республіки Молдова, який ОСОБА_10 за вказівкою ОСОБА_6 завантажив до транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 та почав рух в напрямку пункту пропуску «Старокозаче».

Далі, біля 21:30 год. 18.07.2024, ОСОБА_10 перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 , прибув до пункту пропуску «Старокозаче», де йому 19.07.2024 біля 09:45 год. відмовлено у виїзді працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, а також через відсутність класифікації виду економічної діяльності в реєстраційних документах ФОП « ОСОБА_10 », який дає право на міжнародне перевезення вантажу, про що ОСОБА_10 повідомив у телефонному режимі ОСОБА_6 .

Так, 19.07.2024 близько 09:45, ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_10 додати класифікацію виду економічної діяльності 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» через універсальну платформу для е-ідентифікації та автентифікації користувачів - порталу «id.gov.ua» (далі - «Дія), що дає право ОСОБА_10 на міжнародне перевезення вантажу, що ОСОБА_10 і зробив об 11:45 год. 19.07.2024 та 20.07.2024 знову спробував перетнути кордон через пункт пропуску «Старокозаче», де ОСОБА_10 біля 01:33 год. відмовлено у виїзді працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, про що останній повідомив у телефонному режимі ОСОБА_6 .

У подальшому, 20.07.2024 біля 10:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_10 », який той надав йому раніше, та отримав доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс зміни до раніше поданої заяви на внесення відомостей про ОСОБА_10 до системи «Шлях», як водія транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 , для перетину державного кордону України, зазначивши інший пункт пропуску - «Рені-Джюрджюлешть», про що повідомив ОСОБА_10 , та надав вказівку їхати до зазначеного пункту пропуску.

На виконання вказівки ОСОБА_6 , 20.07.2024 біля 21:00 год., ОСОБА_10 перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 прибув до пункту пропуску «Рені-Джюрджюлешть», де йому 22.07.2024 близько 01:25 год. відмовлено у перетині державного кордону працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, про що він повідомив ОСОБА_6 .

Так, на початку липня 2024 року, більш точна дата під час досудового розслідування не встановлена, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , запропонував своєму знайомому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є військовозобов`язаним, організувати його незаконне переправлення через державний кордон України

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України і що він зареєстрований, як ФОП « ОСОБА_10 », з метою забезпечення внесення відомостей щодо нього до системи «Шлях», для подальшого незаконного перетину державного кордону України, надав вказівку отримати ліцензію на право провадження господарської діяльності з перевезення вантажів вантажними автомобілями, на що ОСОБА_10 погодився і 11.07.2024 отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності, що передбачає здійснення міжнародних вантажних перевезень (наказ Державної служби України з безпеки на транспорті № 511 від 11.07.2024).

У подальшому, ОСОБА_6 , біля 11:30 год. 14.07.2024, знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, у присутності самого ОСОБА_10 , авторизувався у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_10 », та отримав доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс недостовірну інформацію до системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, щодо ОСОБА_10 , як водія транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 , з метою усунення перешкод для перетину державного кордону України, знаючи, що ОСОБА_10 не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, не має посвідчення водія категорій "C", "C1", "CE", "C1E" та не має стажу роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями - не менше одного року.

Далі, біля 21:30 год. 18.07.2024, ОСОБА_10 перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 , прибув до пункту пропуску «Старокозаче», де йому 19.07.2024 біля 09:45 год. відмовлено у виїзді працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, а також через відсутність класифікації виду економічної діяльності в реєстраційних документах ФОП « ОСОБА_10 », який дає право на міжнародне перевезення вантажу, про що ОСОБА_10 повідомив у телефонному режимі ОСОБА_6 .

Так, 19.07.2024 близько 09:45, ОСОБА_6 надав вказівку ОСОБА_10 додати класифікацію виду економічної діяльності 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт» через універсальну платформу для е-ідентифікації та автентифікації користувачів - порталу «id.gov.ua» (далі - «Дія), що дає право ОСОБА_10 на міжнародне перевезення вантажу, що ОСОБА_10 і зробив об 11:45 год. 19.07.2024 та 20.07.2024 знову спробував перетнути кордон через пункт пропуску «Старокозаче», де ОСОБА_10 біля 01:33 год. відмовлено у виїзді працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, про що останній повідомив у телефонному режимі ОСОБА_6 .

У подальшому, 20.07.2024 біля 10:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою КЕП ФОП « ОСОБА_10 », який той надав йому раніше, та отримав доступ до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс зміни до раніше поданої заяви на внесення відомостей про ОСОБА_10 до системи «Шлях», як водія транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 , для перетину державного кордону України, зазначивши інший пункт пропуску - «Рені-Джюрджюлешть», про що повідомив ОСОБА_10 , та надав вказівку їхати до зазначеного пункту пропуску.

На виконання вказівки ОСОБА_6 , 20.07.2024 біля 21:00 год., ОСОБА_10 перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», реєстраційний номер НОМЕР_10 прибув до пункту пропуску «Рені-Джюрджюлешть», де йому 22.07.2024 близько 01:25 год. відмовлено у перетині державного кордону працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, про що він повідомив ОСОБА_6 .

Так, в серпні 2024 року, більш точна дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , підшукав ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який є військовозобов`язаним та не мав законних підстав для виїзду за кордон.

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_21 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП « ОСОБА_6 » та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_21 не укладено трудовий договір з роботодавцем відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України, він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, та в нього відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

У подальшому, о 20:00 год. 02.09.2024, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_16 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою свого КЕП ФОП « ОСОБА_6 », та увійшовши до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), подав заяву на внесення ОСОБА_21 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_6 », до системи «Шлях», як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , для перетину державного кордону України через пункт пропуску «Рава-Руська», усунувши при цьому перешкоди вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

Після цього, у невстановлений час, але не пізніше 02.09.2024, знаходячись у м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне переправлення особи через державний кордон, усуваючи перешкоди, передав ОСОБА_21 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , з необхідними документами (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу і фіктивним трудовим договором) та надав останньому вказівки, щодо місця і часу перетину державного кордону та місця, в якому необхідно залишити автомобіль після перетину кордону, а ОСОБА_21 почав рух в напрямку пункту пропуску «Рава-Руська».

У подальшому, 03.09.2024 близько 22:15 год. ОСОБА_21 , перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , прибув до пункту пропуску «Рава-Руська» та намагався перетнути державний кордон, але йому відмовлено в перетині кордону працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, про що ОСОБА_21 повідомив у телефонному режимі ОСОБА_6 .

Далі, 04.09.2024 близько 12:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою свого КЕП ФОП « ОСОБА_6 », увійшов до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс зміни до раніше поданої заяви на внесення ОСОБА_21 до системи «Шлях», як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , для перетину державного кордону України, зазначивши інший пункт пропуску «Угринів-Долгобичув», про що повідомив ОСОБА_21 , та надав вказівку їхати до зазначеного пункту пропуску.

На виконання вказівки ОСОБА_6 , 04.09.2024 близько 15:00 год., ОСОБА_21 перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , прибув до пункту пропуску «Угринів-Долгобичув», де йому 04.09.2024 о 16:30 год. відмовлено в перетині державного кордону працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, про що він повідомив ОСОБА_6 .

Так, в серпні 2024 року, більш точні дата і час в ході досудового розслідування не встановлені, при невстановлених обставинах, маючи умисел направлений на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , підшукав ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , який є військовозобов`язаним та мав намір незаконно виїхати за кордон.

Далі, ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що у ОСОБА_21 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України, сприяв останньому у його фіктивному працевлаштуванні на посаду водія ФОП ОСОБА_6 та допуску до роботи на транспортних засобах, в порушення вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та п.п. 9, 10, 11 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених Постановою КМУ від 02.12.2015 № 1001, оскільки ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_21 не укладено трудовий договір з роботодавцем, він не проходив інструктажів та стажування у порядку, визначеному Мінрозвитку, не проходив періодичне навчання методів надання першої домедичної допомоги потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод, та в нього відсутній 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями.

У подальшому, о 20:00 год. 02.09.2024, знаходячись у невстановленому місці, ОСОБА_16 , діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою свого КЕП ФОП « ОСОБА_6 », та увійшовши до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс недостовірну інформацію до системи «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, щодо ОСОБА_21 , який не перебував у трудових відносинах з ФОП « ОСОБА_6 » відповідно до вимог ч. 4 ст. 24 Кодексу законів про працю України та не мав 1-річний стаж роботи водієм на внутрішніх перевезеннях вантажів вантажними автомобілями, як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , для перетину державного кордону України через пункт пропуску «Рава-Руська», з метою усунення перешкод для перетину державного кордону України.

Далі, у невстановлений час, але не пізніше 02.09.2024, знаходячись у

м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_6 , усунувши перешкоди для перетину державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану із використанням автоматизованої системи - «Шлях», адміністратором якої є Укртрансбезпека, передав ОСОБА_21 транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , з необхідними документами (свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу і фіктивним трудовим договором), на якому останній 03.09.2024 близько 22:15 год. намагався перетнути державний кордон, але йому відмовлено в перетині кордону працівником далі ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду, про що ОСОБА_21 повідомив у телефонному режимі ОСОБА_6 .

Далі, 04.09.2024 близько 12:00 год., ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, авторизувався у системі «Шлях» за допомогою свого КЕП ФОП « ОСОБА_6 », увійшов до особистого кабінету ліцензіата де, керуючись Інструкцією, опублікованою на офіційному сайті Укртрансбезпеки (https://dsbt.gov.ua), вніс недостовірно інформацію до системи «Шлях», щодо ОСОБА_21 , як водія транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_7 , для перетину державного кордону України, зазначивши інший пункт пропуску «Угринів-Долгобичув», про що повідомив ОСОБА_21 , та надав вказівку їхати до зазначеного пункту пропуску.

На виконання вказівки ОСОБА_6 , 04.09.2024 близько 15:00 год., ОСОБА_21 перебуваючи за кермом транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_7 прибув до пункту пропуску «Угринів-Долгобичув», де йому 04.09.2024 о 16:30 год. відмовлено в перетині державного кордону працівником ДПСУ з причини не підтвердження мети виїзду.

Так, ОСОБА_6 здійснював спроби покинути територію України після виклику його слідчим, а саме 11.05.2025 через пункт пропуску «Краківець» та 12.05.2025 через пункт пропуску «Угринів-Долгобичув». В результаті цих спроб виїзду працівниками прикордонної служби йому відмовлено у зв`язку з не підтвердженням мети поїздки.

У ході досудового розслідування 30.06.2025 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке вручено останньому під особистий підпис.

Також слід врахувати, що підозрюваному ОСОБА_6 30.06.2025 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси призначено розгляд вказаного клопотання на 13 год. 00 хв. 04.07.2025, про що підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_4 , було повідомлено 01.07.2025.

Проте, підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 , який знав про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу, почав переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 10.07.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук та 22.07.2025 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено.

Крім того, на виконання доручення слідчого, співробітниками Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області було здійснено виїзди за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , однак двері вказаної квартири ніхто не відчинив.

У зв`язку з цим, житлово-комунальній організації за місцем проживання ОСОБА_6 вручено повістки про виклик підозрюваного до слідчого на 09.07.2025, 10.07.2025 та 11.07.2025, однак останній до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Враховуючи, що ОСОБА_6 почав переховуватись від органів досудового розслідування, 24.12.2025 надано доручення співробітникам НОМЕР_11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та забезпечення його явки до слідчого управління Головного управління в Одеській області, на виконання якого 29.12.2025 отримано відповідь на доручення про те, що підозрюваний ОСОБА_6 05.07.2025 здійснив авіапереліт рейсом JU107 авіакомпанії ОСОБА_22 за маршрутом Бухарест (Отопені, ОТР) - Белград ( ОСОБА_23 , BEG), що свідчить про те, що ОСОБА_6 на даний час знаходиться за межами території України.

Враховуючи викладене, постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 29.12.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Слідчий звертається з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 посилаючись на наявність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, посилаючись на викладені в ньому доводи та наявність ризиків і обґрунтованої підозри. Надав копії постанов про зупинення та відновлення досудового розслідування кримінального провадження.

Захисник в судовому засіданні заперечував, щодо клопотання сторони обвинувачення. Просив відмовити у його задоволенні.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, а також вислухавши думку учасників кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України, яку вручено останньому під особистий підпис 30.06.2025 року.

Таким чином, на даному етапі досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення наявності вини ОСОБА_6 , відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України, не досліджуючи всі наявні в матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності, на даній стадії кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

- інформацією, отриманою від Державної служби України з безпеки на транспорті відносно даних осіб, яких було внесено до системи «Шлях»;

- протоколом тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні Головного управління ДПС у Київській області, згідно аналізу якої встановлено, що ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_7 не направляли повідомлень ДПС та її територіальним органам про прийняття на роботу/укладення гіг-контракту, з особами, яких зазначені ФОП внесли до системи «Шлях»;

- протоколом тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні Державного підприємства «Дія» Міністерства цифрової трансформації України, згідно аналізу якої встановлено, що ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 користувалися спільними IP-адресами кінцевого обладнання, з якого здійснювали авторизацію на сайті «shlyah.dsbt.gov.ua», з метою подачі заяви на отримання ліцензії для здійснення внутрішніх та міжнародних автомобільних перевезень, отримання інформації про стан розгляду заяв або ліцензійних справ, а також безпосереднього внесення відомостей до системи «Шлях» відносно осіб, які мають намір перетнути державний кордон України;

- інформацією, отриманою на запит від Головного сервісного центру МВС щодо підстав надання права керування транспортними засобами «MERCEDES-BENZ SPRINTER 313 CDI», з державними реєстраційними знаками НОМЕР_5 , НОМЕР_8 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; «Renault Master», з державним реєстраційним знаком НОМЕР_10 ; «MERCEDES-BENZ SPRINTER 311 CDI», з державним реєстраційним знаком НОМЕР_14 ;

- інформацією, отриманою на запит від Головного сервісного центру МВС стосовно осіб, чий перетин державного кордону України організував ОСОБА_6 щодо видачі їм водійського посвідчення відповідної категорії;

- інформацією, отриманою на запит від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо осіб, незаконний перетин державного кордону України яких організував ОСОБА_6 ;

- протоколом тимчасового доступу до інформації, яка перебуває у володінні Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області щодо наявних даних про осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_21 , ОСОБА_19 , за яких протягом 2023-2025 років, звітували страхувальники;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 , в якому міститься переписка з ОСОБА_6 щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який в своїх показах зазначив, що відкрив ФОП на прохання ОСОБА_6 , за що отримав грошову винагороду;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який в своїх показах зазначив, що ОСОБА_6 орендував у нього транспортні засоби «MERCEDES-BENZ SPRINTER», а також ОСОБА_11 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 подавали відомості, з метою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_8 , що надало право останньому тимчасово користуватись зазначеним транспортним засобом;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який в своїх показах зазначив, що ОСОБА_6 вніс відомості до системи «Шлях», які надали можливість ОСОБА_10 перетнути державний кордон України; забезпечив ОСОБА_10 вантажем; користувався особистим ключем доступу до системи «Шлях» ОСОБА_10 ; вніс відомості відносно ОСОБА_20 до системи «Шлях» від ФОП ОСОБА_10 , через що у перетині державного кордону України ОСОБА_20 та ОСОБА_10 було відмовлено;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 , який в своїх показах зазначив, що він за проханням ОСОБА_6 неодноразово повертав транспорті засоби, як порожні, так і з вантажем через державний кордон України, в напрямку «на в`їзд», за що отримував від ОСОБА_6 грошову винагороду в сумі 200 доларів США за кожну поїздку;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_12 , в якому міститься переписка з ОСОБА_6 щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 263 КПК України, якими задокументовано протиправну діяльність ОСОБА_6 , пов`язану із організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 викликався слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу про що останнього та його захисника ОСОБА_4 , було повідомлено 01.07.2025. Проте, підозрюваний ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив. Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 , який знав про розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу переховувався від органу досудового розслідування та суду.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 10.07.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук та 22.07.2025 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинено.

Так, під час досудового розслідування, 24.12.2025 надано доручення співробітникам НОМЕР_11 прикордонного загону Державної прикордонної служби України на встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та забезпечення його явки до слідчого управління Головного управління в Одеській області, на виконання якого 29.12.2025 отримано відповідь на доручення про те, що підозрюваний ОСОБА_6 05.07.2025 здійснив авіапереліт рейсом JU107 авіакомпанії ОСОБА_22 за маршрутом Бухарест (Отопені, ОТР) - Белград (Нікола Тесла, BEG), що свідчить про те, що ОСОБА_6 на даний час знаходиться за межами території України.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України, розгляд клопотання у відсутності підозрюваного можливе лише у випадку, коли буде доведено, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.

На дев`яносто дев`ятій сесії (27.02-03.03.2017) Комісією з контролю файлів Інтерполу ухвало рішення, що запобіжні заходи у вигляді дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу не є ордерами на арешт у розумінні ст.83.2 Правил Організації.

Так, головною вимогою інституції Генерального секретаріату Інтерполу по публікації повідомлень із червоним кутом та циркулярних оповіщень є наявність ухвали слідчого судді, суду про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо розшукуваної особи, що була винесена без посилання на використання каналів МОКП-Інтерпол для доведення факту оголошення її у міжнародний розшук.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.575 КПК України визначено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали суду про тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області від 29.12.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст.5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви» (Butkeviciusv. Lithuania) № 48297/99, п. 43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Крім того, Європейський суд з прав людини у п.п. 68-69 Рішення від 17.10.2013 року у справі «Таран проти України» зазначив, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, не достатньо того, щоб цей захід здійснювався відповідно до національного законодавства; він також має бути необхідним за конкретних обставин (див. рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештяк проти Словаччини» (Neљќбk v. Slovakia), заява № 65559/01, п. 74). На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення (див. рішення у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), заява № 11036/03, п. 55, ECHR 2008-... (витяги), і від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), заява № 38717/04, п. 86).

Суд також постановив, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Разом з тим, згідно п.99 рішення ЄСПЛ у справі «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органі державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ, а саме рішення ЄСПЛ у справі «Боротюк проти України», п.61-817, згідно якого існування обґрунтованої підозри щодо вчинення тяжкого злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, а також рішення ЄСПЛ у справі «Бєлєвіцький проти Росії», п.101-815, згідно якого серйозність обвинувачення є належним аспектом при оцінюванні загрози ухилення від слідства чи продовження зайняття злочинною діяльністю.

Так, в ході проведення заходів по розшуку підозрюваного ОСОБА_6 , встановлено, що останній 05.07.2025 здійснив авіапереліт рейсом JU107 авіакомпанії ОСОБА_22 за маршрутом Бухарест (Отопені, ОТР) - Белград (Нікола Тесла, BEG), що свідчить про те, що ОСОБА_6 на даний час знаходиться за межами території України та до теперішнього часу не повертався.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України та на теперішній час його місце знаходження невідоме, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вважаю, що ці обставини свідчать про можливість з боку останнього переховуватися від органів досудового розслідування.

В зв`язку з викладеним, вважаю ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доведеними.

Враховуючи наведені правові норми та в результаті дослідження матеріалів провадження за клопотанням слідчого, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 362 КК України, та наявність відповідно оформленої постанови слідчого про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук, слідчий суддя вважає доведеним факт оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, що в сукупності з наявним ризиком, передбаченим п.1 ч.1 ст.177 КПК України, являється підставою для обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за його відсутності в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

При цьому слідчий суддя враховує, виходячи із досліджених матеріалів, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості його тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз.6 ч.4 ст.183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000710 від 05.06.2024 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

За відсутності підозрюваного обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», в порядку ч.6 ст.193 КПК України.

Після затримання ОСОБА_6 і не пізніше, як через 48 годин з часу його доставки до місяця кримінального провадження доставити останнього до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1