06.01.2026 Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/97/26
Провадження № 1-кс/644/42/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши заяву представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 в порядку ч.2 ст.206 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.01.2026 до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 в порядку ч.2 ст.206 КПК України, в якій остання просить зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою яких тримається особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи; за результатами розгляду обставин незаконного тримання особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Заява обґрунтована тим, що в межах територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Харкова знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили. Зазначена особа, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, військовозобов`язаним. 05.01.2026 року працівники ТЦК та СП здійснили його незаконне затримання на вулиці і привезли до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , де силою змушували проходити ВЛК, від якого ОСОБА_2 відмовлявся, і ніяких повісток на ВЛК чи висновків ВЛК не підписував. ОСОБА_2 відмовлявся від проходження ВЛК під примусом, ніякої повістки чи рішення ВЛК не підписував. Ніякого мобілізаційного розпорядження ОСОБА_2 не підписував. Ніякої добровільної згоди на мобілізацію не надавав, а навпаки, від цього відмовлявся. У приміщенні РТЦК та СП ОСОБА_2 відмовлявся виконувати будь-які накази чи розпорядження, наполягав, щоб припинили його незаконне утримання, продовжував відмовлятись від підпису будь-яких незаконних рішень про ВЛК і ніяких мобілізаційних розпоряджень чи добровільних згод на мобілізацію і надалі не підписував. Наразі, зазначена особа, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , незаконно утримується озброєними людьми у військових одностроях (фактично тримається під вартою). 05.01.2026 року він незаконно утримувався у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 . З приводу незаконного позбавлення волі та утримання ОСОБА_2 у військових формуваннях його подруга подала заяву до Відділу поліції № 1 ХРУП №2 (Індустріальний ВП). Номер і дата реєстрації даної заяви в ЖЕО №255014548 від 05.01.2026 року. Реєструвати дану заяву про кримінальне правопорушення у ЄРДР працівники поліції відмовляються.

Слідчий суддя дослідивши матеріали скарги приходить до наступного.

Відповідно до вимог п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з ч.2 ст. 206 КПК України - якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення», підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Отже, ст.206 КПК України врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою в межах кримінально-процесуального закону. Зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства, службові (посадові) особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції, а затримання уповноваженими службовими особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадян та їх утримання на території збірного пункту не є незаконним позбавленням особи свободи в розумінні ст.206 КПК України.

Зі скарги захисника ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_2 перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Заява ОСОБА_4 від 05.01.2026 року, що долучена до заяви, свідчить про те, що остання просить вжити заходів щодо працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 , які 05.01.2026 року незаконно позбавили волі ОСОБА_2 .

Даних про внесення зазначених відомостей до ЄРДР матеріали заяви не містять.

Проте, нормами ст.206 КПК України врегульовані питання, які виникають під час досудового розслідування, а саме - запобіжні заходи, затримання особи, а слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою, органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Зазначені у скарзі обставини не охоплюються нормами КПК України, оскільки не стосуються кримінального провадження.

Фактично викладені у скарзі обставини є незгодою захисника із діями ІНФОРМАЦІЯ_6 , пов`язаними з мобілізацією.

Отже, з аналізу зазначеного та досліджених матеріалів скарги випливає, що ОСОБА_2 не є затриманою особою в розумінні кримінального процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

За правилами ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя, вважає, що відсутні підстави для відкриття провадження по даному клопотанню, оскільки повноваження слідчого судді не поширюються на дії та бездіяльність службових осіб поза межами конкретного кримінального провадження.

Роз`яснити представнику ОСОБА_2 ОСОБА_3 , що у разі незгоди з діями ТЦК та СП щодо мобілізаційних заходів - вони мають право звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо них протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 206, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за заявою представника ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 в порядку ч.2 ст.206 КПК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1