Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/429/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286 (215) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 м.Кропивницький

м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000330 по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України за апеляційними скаргами: прокурора у кримінальному провадженні, захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 , на вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2025, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Левківка Новоархангельського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним та призначено покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволений частково та стягнуто з ОСОБА_6 на її користь 400 000 (чотириста тисяч) грн - розмір заподіяної моральної (немайнової) шкоди та 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн судових витрат на правову допомогу, а всього на суму 407 500 (чотириста сім тисяч п`ятсот) грн.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди в сумі 2000000 (два мільйона) грн відмовлено у повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експертів у звязку з проведенням судових експертиз в сумі 13282 (тринадцять тисяч двісті вісімдесят дві) грн 60 коп.

Цим же вироком вирішено питання про речові докази у справі.

За участі учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_11 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду обвинувачений ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть двох потерпілих за таких обставин.

Так, ОСОБА_6 13.11.2021 перед початком керування автомобілем «ВАЗ 21150» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, в порушення вимог п. 31.4.5 (а,г) Правил дорожнього руху України, не перевірив належним чином і не забезпечив технічно-справний стан транспортного засобу та розпочав експлуатацію вищезазначеного автомобіля з встановленими на ньому шинами різних моделей та малюнками протектора, а також з шинами переднього лівого, правого переднього та заднього правого колеса з залишковою висотою малюнку протектора менше 1,6 мм.

Так, обвинувачений 13.11.2021 близько 03.00 год здійснював рух за кермом зазначеного автомобіля по автомобільній дорозі М-30 «Стрій - Тернопіль - Кропивницький - Знам`янка» на території Новоархангельської ТГ Голованівського району Кіровоградської області зі сторони м. Кропивницький в напрямку м. Умань та грубо порушуючи вимоги п. п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України, проявив особисту неуважність i безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху.

Під час руху, обвинувачений перевищив безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу та виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Audi A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , який в цей момент рухався з м. Умань в напрямку м. Кропивницький по вказаній автодорозі в межах своєї смуги руху.

У результаті ДТП водій автомобіля «Audi A4», потерпілий ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 85 від 03.12.2021, отримав тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння та в даному випадку призвели до смерті потерпілого ОСОБА_12 .

У результаті ДТП пасажир автомобіля «Audi A4», потерпілий ОСОБА_13 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 86 від 03.12.2021, отримав тілесні ушкодження які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент заподіяння та в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_13 .

У апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичні обставини справи, юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеності його вини, просить вирок суду першої інстанції скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч. 3 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки, а в решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що вирок суду першої інстанції не містить переконливого обґрунтування щодо можливості призначення обвинуваченому ОСОБА_6 мінімального покарання, а тому на переконання державного обвинувача, суд не прийняв до уваги обставини, що повинні були вплинути на міру призначеного покарання.

Так, на переконання сторони обвинувачення, при призначенні ОСОБА_6 покарання слід враховувати невідворотні наслідки, які настали в результаті його протиправних дій, а саме смерть двох осіб, тоді як відповідно до Конституції України держава гарантує, що людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, особиста недоторканість і безпека визначаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя; обов`язок держави - захищати життя людини, в тому числі і засобами кримінально-правової репресії.

У свою чергу Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 16.02.2023 по справі № 712/4765/20 зазначив, що суди при постановлені вироків мають приймати до уваги думку потерпілих.

Разом із цим ВС зазначив, що позиція потерпілих не є обов`язковою, натомість враховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України і не має над ними пріоритету, оскільки справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Виходячи із обставин справи потерпілі, під час їх допиту безпосередньо судом, висловили свою позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому реальної міри покарання із максимальним строком його відбування, водночас вказане залишилось поза увагою суду.

Необхідно також звернути увагу суду на відношення ОСОБА_6 до пред`явленого обвинувачення, який вину не визнав, а лише підтвердив факт перебування за кермом автомобіля та надав показання, які цілком суперечать встановленим обставинам пригоди, намагаючись перекласти провину на іншого учасника пригоди.

Узагальнюючи вищевикладене та з огляду на особу обвинуваченого, наслідки вчиненого злочину, позицію потерпілих, встановлені судом обставини, передбачені ст. 66 та 67 КК України, на переконання державного обвинувача, призначене судом першої інстанції покарання за своїм розміром не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, що є безумовною підставою для скасування постановленого вироку в цій частині.

В апеляційній скарзі представник потерпілих - адвокат ОСОБА_8 , також просить вирок суду першої інстанції скасувати у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним за ч. 3 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_6 моральну шкоду на користь ОСОБА_9 у розмірі 2 000 000 грн. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не надано належної оцінки тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та його особі, неправильно враховані обставини, які обтяжують покарання внаслідок чого суд неправильно призначив покарання.

Так, районний суд неналежним чином врахував тяжкість наслідків вчиненого ОСОБА_6 злочину, внаслідок якого він позбавив двох осіб найвищої соціальної цінності - життя.

Внаслідок вчиненого ОСОБА_6 злочину потерпіла ОСОБА_9 втратила чоловіка, а її донька - батька, потерпілий ОСОБА_14 одночасно втратив і батька і брата.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 своєї вини у вчиненому злочині не визнав, жодним чином не намагався відшкодувати потерпілим завдані збитки.

За таких обставин призначення обвинуваченому судом мінімального покарання слід вважати занадто мяким.

Поряд з вказаним вище, суд також безпідставно частково задовольнив позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, неправильно оцінивши ступінь моральних страждань останньої.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в іншому складі суду.

Вважає вирок районного суду незаконним, упередженим та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що головуючий суддя ОСОБА_1 не міг брати участь у даному кримінальному провадженні, оскільки, він, як адвокат перебуває із ним у дружніх стосунках та представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні. Але разом з тим, він починаючи з 17.01.2024 і по даний час також здійснює захист головуючого судді ОСОБА_1 по. кримінальному провадженню, що розглядається стосовно нього в Уманському міськрайонному суді Черкаської області.

Відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 75 КПК України суддя ОСОБА_1 не міг розглядати справу і підлягав відводу, якщо є обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Пунктом 4 цієї ж статті передбачено, що участь судді виключають його участь за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

По даному факту був заявлений відвід судді стороною захисту та самовідвід головуючого, однак судом були розглянуті вказані заяви захисника і головуючого та залишені без задоволення, а справа в подальшому розглядалась в тому ж складі без заміни головуючого судді ОСОБА_1 .

Крім того, захисник вважає, що притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 286 КК України є безпідставним та необґрунтованим, оскільки свідків, які б змогли підтвердити його вину не встановлено, а схема ДТП не відповідає дійсним обставинам події. Також вважає, що саме водій автомобіля «Audi A4» ОСОБА_12 заснув за кермом та виїхав на зустрічну смугу руху, тобто на смугу обвинуваченого і в результаті чого відбулось зіткнення автомобілів.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, проти апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заперечили, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу останнього задовольнити в повному обсязі, та заперечили задоволення апеляційних скарг прокурора і представника потерпілої - адвоката ОСОБА_8 , дослідивши згідно з вимогами ст. 404 КПК України в апеляційному порядку обставини, встановлені судом першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційних скарг, колегія судів дійшла до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності і взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть двох потерпілих. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України судом кваліфіковано правильно.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 13.11.2021 він виїхав на автомобілі ВАЗ 21150, державний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, який належить йому з АЗС поблизу смт Новоархангельськ та рухався по трасі в напрямку з м. Кропивницький до м. Умань. Перед початком руху алкогольних напоїв він не вживав. Рухаючись по дорозі, на швидкості близько 90 км/год., асфальто-бетонне покриття було сухе. Проїхавши поворот праворуч, із ближнім світлом фар, на відстані близько 100 метрів він побачив зустрічний автомобіль, який рухався із увімкненим дальнім світлом фар, при цьому він (зустрічний автомобіль) почав змінювати смуги руху, під час зближення з його автомобілем даний зустрічний автомобіль виїхав на смугу руху обвинуваченого, після чого відразу відбулося зіткнення даних транспортних засобів. Пояснив, що коли зустрічний автомобіль виїхав на його смугу руху, він відразу почав гальмувати, проте це не дало ніякого результату. На думку обвинуваченого, зіткнення уникнути було не можливо. В момент зіткнення автомобілів, його авто було ближче до правого краю проїзної частини. Також зазначив, що прийшов до тями після ДТП вже коли його везли до лікарні. Про наявність несправності свого автомобіля знав, мав намір змінити шини, також знав про погану керованість автомобіля, який має зношені шини. Також зазначив, що відшкодувати збитки потерпілим не намагався жодним чином, винним себе у скоєнні кримінального правопорушення не визнає. Просив суд суворо не карати, жалкує з приводу того, що сталося.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 винуватість останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст. 286 КК України, доведена сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, досліджених та належним чином оцінених судом першої інстанції, а саме:

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_14 пояснив, що 13.11.2021 року близько 00.30 год. він, разом із своїм батьком ОСОБА_12 виїхали із с. Василівка Гайсинського району Вінницької області до м. Ладижин, де проживав його брат ОСОБА_13 . За кермом автомобіля був батько ОСОБА_12 . Після цього вони всі разом поїхали забирати товариша брата, ОСОБА_15 . Коли забрали останнього (Фалінського), вони, на автомобілі Ауді А4, державний номер НОМЕР_3 , який належав йому ( ОСОБА_14 ) виїхали до м. Харків. В місті Ладижині вони зупинялися для того, щоб заправитися. Пояснив, що їхня швидкість була не більшою 70-80 км на годину, батько, який був за кермом змореним не був, почував себе добре, автомобілем керував справно, замінити його за кермом не просив. Зазначив, що по дорозі, коли виїхали з м. Умань, він заснув. Прийшов до тями в Новоархангельській лікарні з тілесними ушкодженнями: струс головного мозку, забита рана повіки правого ока. Моменту зіткнення транспортних засобів він не пам`ятає. На момент, коли він заснув, його батько ( ОСОБА_12 ) був за кермом автомобіля, брат ОСОБА_13 сидів попереду на пасажирському сидінні, а він разом із ОСОБА_16 сиділи позаду. Також пояснив, що на момент смерті батькові було 54 роки, за життя він працював водієм на підприємстві «Наша Ряба», крім того, в день поїздки батько до обідньої пори спав, відпочивав, а потім готувався до поїздки. Раніше подібні поїздки батько виконував без проблем. Зазначив, що обвинувачений ніяким чином не намагався відшкодувати шкоду потерпілим, просив сувору міру покарання для обвинуваченого.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_10 пояснила, що 13.11.2021 о 08.00 год. з телефону її чоловіка ОСОБА_12 до неї зателефонував слідчий, та пояснив про те, що сталася ДТП, в якій загинули її чоловік та син. У ході розмови слідчий також цікавився в якому напрямку рухалися останні. Вона пояснила, що її чоловік, сини та їх друг ОСОБА_17 рухалися в напрямку м. Кропивницький та в м. Харків для покупки автомобіля. Після цього її охопила паніка. Потім вона займалася похоронами. Зазначила, що її син ОСОБА_14 та ОСОБА_18 перебували в лікарні, оскільки отримали тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що близько 01.00 год. 13.11.2021 її чоловік ОСОБА_13 та її свекор ОСОБА_12 виїхали з дому в дорогу, за кермом був її свекор. Про ДТП вона дізналася о 09.00 год. 13.11.2021, коли не змогла додзвонитися до ОСОБА_19 . Того ж дня, близько 11.00 год. від їхніх друзів вона дізналася про загибель її чоловіка та свекра. Пояснила, що обвинувачений телефонував до неї, стверджував що винуватцем ДТП є її свекор, просив не пред`являти до нього претензій. Також, просила сувору міру покарання для обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_20 пояснив, що 13.11.2021 він та ОСОБА_13 домовилися про поїздку до м. Харкова для покупки автомобіля. Близько 01.00 год. ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 заїхали по нього на автомобілі Ауді А4 і близько 01.30 год. вони виїхали в дорогу, рухалися в бік м. Умань. В автомобілі вони сиділи наступним чином: ОСОБА_12 був за кермом автомобіля, ОСОБА_13 сидів попереду на пасажирському сидінні, він сидів на задньому сидінні за водієм, ОСОБА_14 сидів на задньому сидінні праворуч. Їхня швидкість була не високою, близько 90 км/год., оскільки водій ОСОБА_12 брав до уваги пору доби ніч, також водій зазначив що почуває себе добре, перед поїздкою відпочив. У дорозі постійно вони розмовляли, ОСОБА_14 відпочивав, можливо заснув. Так, проїжджаючи близько смт Новоархангельськ у напрямку м. Кропивницький, на заокругленому відрізку дороги в лівий бік, на дорозі, що мала дві смуги руху у їхньому напрямку, вони рухалися із увімкненим ближнім світлом фар в крайній правій смузі близько 70 км/год., щодо їхнього напрямку, свідок побачив зустрічний автомобіль, із увімкненим світлом який рухався назустріч, через декілька секунд даний (зустрічний) автомобіль виїхав на їхню смугу руху, де відбулось зіткнення автомобілів (у крайній правій смузі відносно їхнього напрямку руху), у передні праві частини обох авто. Погодні умови були нормальними, видимість була також доброю, ідеальне дорожнє покриття, ніяких перешкод на дорозі не було, дорожня розмітка була добре видимою. Після зіткнення автомобілів свідок втратив свідомість, прийшов до тями в той момент, коли його діставали із авто. Пояснив, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з автомобіля не діставали, медики пояснили йому, що вони загинули. Після цього протягом близько 25 хвилин сидів на узбіччі, неподалік автомобіля, оскільки мав тілесні ушкодження, потім його забрала швидка допомога. Поки сидів помітив, що автомобіль, який рухався їм на зустріч та здійснив зіткнення - був у кюветі, а їх авто Ауді розвернуло на 180 градусів. Саме ж місце пригоди він не оглядав, хто був на місці пригоди, крім медиків та поліції, не пам`ятає, оскільки перебував у шоковому стані. Також, свідок зазначив, що в ході поїздки водій ОСОБА_12 жодного разу не зазначав про те, що він втомився, або ж хоче, щоб його підмінили за кермом. Йому було відомо, що за день до поїздки ОСОБА_12 на робочу зміну не заступав, а відпочивав та готувався до поїздки, в дорозі себе почував абсолютно нормально, керувати автомобілем вночі для нього звична справа, оскільки він працював водієм в нічний час доби. Також, проїхавши місто Умань, він знизив середню швидкість руху до 70-80 км/год., оскільки подальший відрізок шляху йому знайомим не був. Точно пам`ятає, що перед зіткненням ОСОБА_12 не спав, оскільки вони розмовляли в дорозі, і перед самим зіткненням він зреагував на обстановку, що склалася криком.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_21 пояснив, що 21.11.2021 він, під час того коли збирався на роботу, дізнався про те, що на трасі, неподалік смт Новоархангельськ відбулась ДТП за участю автомобіля, який є у його селі. Від матері обвинуваченого він дізнався, що учасником ДТП є обвинувачений. Після цього, близько 7-8 години ранку він вирушив до місця ДТП. Погода була сонячною. ДТП відбулась за 2 км до АЗС «РУР». На місці ДТП він побачив два транспортні засоби: автомобіль Ауді та ВАЗ з механічними пошкодженнями. В автомобіля був прямий удар в передню частину, він стояв на дорозі в напрямку м. Умань. Автомобіль ВАЗ 21015 був у кюветі, пошкодженою була передня частина та правий бік. Також, він бачив на місці ДТП свіжий гальмівний шлях, який ймовірно причетний до даної ДТП. Також бачив там двох загиблих. Свідок стверджував, що на місці ДТП бачив місце удару воно було на смузі руху автомобіля ВАЗ. На місці ДТП він перебував достатньо довго, оскільки працівники поліції залучали його до проведення вимірів.

Допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_22 пояснив, що в листопаді 2021 року близько 02.30 год. він виїхав з смт Добровеличківка в напрямку м. Вінниця. Близько 03.00 год., на трасі неподалік Новоархангельська він побачив розбитий автомобіль Ауді та двох людей. Коли він зупинився та підійшов до автомобіля Ауді побачив, що в даному авто знаходяться двоє загиблих, а у автомобіля розбитий правий бік та передня частина, з авто витікали технічні рідини. Також, в цей час повз місце ДТП проїхав вантажний автомобіль, який зупинився трохи далі, водій даної вантажівки підійшов до місця ДТП, після чого вони викликали швидку допомогу та поліцію. По приїзду швидкої допомоги, вони помітили, що у кюветі знаходиться автомобіль ВАЗ 2115, також там лежав обвинувачений. Обвинувачений просив свідка повідомити його батька про те, що відбулася ДТП, на що той погодився та зателефонував. Також пояснив, що від пасажира автомобіля Ауді він чув слова: «Старий заснув». Проте, чи було це ствердженням чи запитанням визначити не може.

Також, вина обвинуваченого підтверджується і дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.11.2021, схемою та фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, де відбулося зіткнення транспортних засобів /т.1 а.с.182-198/.

- Протоколом огляду місця події від 13.11.2021 та фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто автомобіль «Ауді», державний номерний знак НОМЕР_3 /т.1 а.с.199-204/.

- Протоколом огляду місця події від 13.11.2021 та фототаблицею до нього, в ході якого було оглянуто труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та труп ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /т.1 а.с.205-210/.

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.12.2021, схемою та фототаблицею до нього, в ході якого ОСОБА_20 розказав та показав про відомі йому обставини ДТП, що мала місце 13.11.2021 /т.1 а.с.231-239/.

- Висновком судово-медичної експертизи № 86 від 03.12.2021, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа гр-на ОСОБА_13 , 1991 року народження виявлено тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми: синця та ссаден обличчя, крововиливу у м`які тканини вказаної ділянки, уламкового перелому кісток основи черепа, перелому нижньої щелепи справа, крововиливу під м`які мозкові оболонки, забою головного мозку, які як у живих осіб мають ознаки тяжких як небезпечні для життя, і знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Також на тілі ОСОБА_13 маються тілесні ушкодження у вигляді ссаден верхньої третини правої гомілки, які мають ознаки легких.

Всі вищевказані ушкодження спричинені незадовго до настання смерті потерпілого, що підтверджується станом ушкоджень на момент проведення експертизи трупа (відсутністю ознак консолідації переломів, забарвленням синців та запалими поверхнями саден).

Види ушкоджень (переломи, крововиливи, синці, садна), в сукупності вказують, що вони спричинені дією тупих предметів.

Множинність, масивність тілесних ушкоджень, їх локалізація дають підстави стверджувати, що в даному випадку мала місце транспортна травма (травма у салоні авто).

Смерть ОСОБА_13 1991 р.н. настала від одержаної відкритої черепно-мозкової травми з крововиливом під м`які мозкові оболонки, забоєм головного мозку, переломом кісток основи черепа.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупу ОСОБА_13 , 1991 року народження етилового спирту в крові не виявлено /т.1 а.с.240-242/.

- Висновком судово-медичної експертизи № 85 від 03.12.2021 року, відповідно до якого під час проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , 1970 року народження виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер справа та зліва між передньо-пахвинною та середньо-ключичними лініями, поперечного перелому тіла грудини з ушкодженням серця, які мають ознаки тяжких як небезпечні для життя, та знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Також на тілі ОСОБА_12 маються тілесні ушкодження у вигляді синця кінчика носу, ссадна нижньої губи, синця грудної клітини у проекції тіла грудини, ссаден нижньої третини лівого стегна та верхньої третини лівої гомілки, які мають ознаки легких.

Всі вищевказані ушкодження спричинені незадовго до настання смерті потерпілого, що підтверджується станом ушкоджень на момент проведення експертизи трупа (відсутністю ознак консолідації переломів, забарвленням синців та запалими поверхнями саден).

Види ушкоджень (переломи, розриви, крововиливи, синці, садна), в сукупності вказують, що вони спричинені дією тупих предметів.

Масивність, множинність, різноманітний характер тілесних ушкоджень (синці, крововиливи, розриви тощо), особливостями ушкоджень грудей (симетричні множинні переломи ребер справа та зліва, ушкодження серця) та ознаки загального струсу тіла у вигляді крововиливів у фіксуючо-підвішууючий апарат внутрішніх органів (ворота селезінки, у корні легень), в сукупності свідчать про транспортну травму, зокрема травмування потерпілого при зіткненні двох транспортних засобів внаслідок удару тулубом, обумовленого інерційним зміщенням тіла до частин салону автомобіля.

Смерть ОСОБА_12 настала в результаті отриманої закритої тупої травми грудної клітини з множинними переломами ребер справа і зліва та розривом серця. Цей висновок стосовно причини смерті підтверджується виявленням при розтині трупа, вказаних ушкоджень ділянки грудей, а також даними мікроскопічного дослідження шматочків внутрішніх органів. Таким чином, між спричиненням потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупу ОСОБА_12 , 1970 року народження етиловий, метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аліловий спирти, не виявлено /т.1 а.с.243-245/.

- Висновком судово-медичної експертизи № 162 від 04.01.2022, відповідно до якого у ОСОБА_14 , 2000 року народження, згідно даних медичної картки стаціонарного хворого № 3033, Новоархангельської ЦРЛ, виявлено тілесне ушкодження у вигляді: рани верхньої повіки правого ока, яке згідно пункту 2.3.3 « Правил визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом №6 від 17.01.1995 року, має ознаки легких з короткочасним розладом здоров`я на термін більше 6-ти діб.

Також у ОСОБА_14 , згідно даних медичної картки стаціонарного хворого № 3033, Новоархангельської ЦРЛ виставлений діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, який не підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою.

Вищевказане тілесне ушкодження утворилися від дії тупих предметів, та враховуючи локалізацію та їх морфологічний характер вважає, що воно могло утворитись у результаті ДТП, та могло утворитися у термін вказаний у постанові на що вказують дані медичної документації /т.1 а.с.246-247/.

- Висновком судово-медичної експертизи № 161 від 04.01.2022 року, відповідно до якого у ОСОБА_20 , 1988 року народження, згідно даних медичної картки стаціонарного хворого № 3035, Новоархангельської ЦРЛ, тілесних ушкоджень у вигляді синців, ссаден, ран, пошкоджень кісток скелету, не виявлено. Виставлений діагноз ЗЧМТ: струс головного мозку не підтверджений об`єктивною неврологічною симптоматикою /т.1 а.с.248/.

- Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 4849/21-27 від 23.11.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого гальмівна система, ходова частина та рульове керування представленого для експертного дослідження автомобіля Audi A4, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на момент часу, що передував настанню розглянутої події (перед ДТП) знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей, які ведуть до виникнення втрати цим автомобілем його поперечної стійкості і раптовому для його водія уводу вбік від смуги руху, яка обирається їм (водієм), чи обумовлюють позбавлення цього водія можливості зниження швидкості автомобіля аж до його повної зупинки за допомогою робочої гальмівної системи з відомою водію ефективністю.

Виявлені при експертному огляді автомобіля розгерметизація шини правого переднього колеса, деформація елементів підвіски правого переднього колеса, а також деформація ободу рульового колеса стались під час ДТП.

З урахуванням висновків по питанню №1, а саме враховуючи що перед ДТП рульове керування, гальмівна система та ходова частина автомобіля Audi А4, реєстраційний номер НОМЕР_3 перебували в технічно-справному та працездатному стані, вирішення питання про вплив несправностей на керованість автомобілем перед ДТП, є безпредметним /т.2 а.с.1-5/.

- Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 4850/21-27 від 23.11.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого гальмівна система та рульове керування представленого для експертного дослідження автомобіля ВА3 2115, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на момент часу, що передував настанню розглянутої події (перед ДТП) знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей, які, при русі з безпечною швидкістю, ведуть до виникнення втрати цим автомобілем його поперечної стійкості і раптовому для його водія уводу вбік від смуги руху, яка обирається їм (водієм), чи обумовлюють позбавлення цього водія можливості зниження швидкості автомобіля аж до його повної зупинки за допомогою робочої гальмівної системи з відомою водію ефективністю.

Виявлені при експертному огляді автомобіля розгерметизація шини правого переднього колеса, деформація елементів підвіски правого переднього колеса, а також деформація ободу рульового колеса стались під час ДТП.

Ще до даної дорожньо-транспортної пригоди на колеса передньої та задньої осі автомобіля були встановлені шини різні за типом, розміром та з різними малюнками протекторів. Крім того, шини лівого переднього, правого переднього та заднього правого коліс мають залишкову висоту малюнку протектора менше 1,6 мм. За вказаних умов експлуатація автомобіля згідно з вимогам п. 31.4.5 (а) і (г) ПДР була заборонена.

З урахуванням висновків по питанню №1, а саме враховуючи що перед ДТП рульове керування та гальмівна система автомобіля ВА3 2115 перебували в технічно-справному та працездатному стані, вирішення питання про вплив несправностей даних систем на керованість автомобілем перед ДТП, є безпредметним.

Щодо впливу невідповідності комплектування коліс шинами різних розмірів, з різними малюнками протекторів (різних моделей) та з наднормативним зносом малюнку протектора на керованість автомобіля, слід зазначити, що втрата керованості автомобіля може настати при його русі по проїзній частині, що характеризується низьким коефіцієнтом зчеплення шин з дорожнім покриттям (наприклад на мокрій або слизькій поверхні проїзної частини). При цьому, у відповідності до вимог п. 12.1 ПДР для можливості здійснення контролю за рухом автомобіля водій має вибирати безпечну швидкість, враховуючи технічний стан автомобіля (в даному випадку - враховуючи комплектування коліс автомобіля шинами з різним малюнком протектору та різних моделей та з наднормативним зносом малюнку протектора) /т.2 а.с.7-12/.

- Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 4847/4848/21-27 від 09.12.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого в умовах розглянутої події автомобіль Audi А4, реєстраційний номер НОМЕР_5 , первинно своєю передньою частиною контактував з передньою лівою частиною автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В момент первинного входу в контакт кут між подовжніми осями автомобіля Audi A4 та автомобіля ВАЗ 2115 складав близько 145° ± 5° відлічуваний від лінії подовжньої осі автомобіля Audi А4 проти ходу годинникової стрілки до перетинання з лінією подовжньої осі автомобіля ВАЗ 2115.

Розташування автомобіля Audi А4, реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіля ВАЗ 2115, реєстраційний номер НОМЕР_6 в момент первинного контактування один відносно меж проїзної частини зображено у схемі 4, додатку 2, до даного висновку /т.2 а.с.14-20/.

- Світлокопією схеми до протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди від 13.11.2021 року /т.2 а.с.22-23/.

- Висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № 4867/21-27 від 06.12.2021 та фототаблицею до нього, відповідно до якого ринкова вартість КТЗ Audi A4, реєстраційний № НОМЕР_7 , станом на 13.11.2021 складає: 145322,30 грн. Визначення вартості відновлювального ремонту не вирішується у зв`язку із недоцільністю відновлення КТЗ. Вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ Audi A4, реєстраційний № НОМЕР_7 , пошкодженого внаслідок ДТП, станом на 13.11.2021 складає: 145322,30 грн. /т.2 а.с.24-35/.

- Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 5367/5368/21-27 від 21.12.2021, відповідно до якого в розглянутій дорожній обстановці належні дії водія автомобіля ВАЗ 2115 ОСОБА_6 регламентувались вимогами пп. 1.2, 2.3 (б) і (д) 10.1, 12.1, 13.1, 13.3 та 31.4.5 (а) і (г) ПДР.

Діючи у відповідності до вимог пп. 1.2, 2.3 (б) і (д), 10.1, 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР, водій автомобіля ВА3 2115 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення з зустрічним автомобілем Audi A4.

В умовах розглянутої події, фактичні дії водія автомобіля ВАЗ 2115 ОСОБА_6 , усупереч вимогам ПДР, який допустив виїзд його автомобіля на зустрічну смугу руху, обумовили неминучість його зіткнення з автомобілем Audi A4, тому що будь-які однобічні дії водія а/м Audi А4, передбачені п. 12.3 ПДР для запобігання ДТП (гальмування, або маневр) - не виключали зіткнення. У цьому зв`язку, регламентація належних дій водія автомобіля Audi A4 ОСОБА_12 по запобіганню зіткнення з моменту об`єктивно можливого виявлення небезпеки для руху вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, є формальною.

В розглянутій дорожній обстановці, водій автомобіля Audi A4 ОСОБА_12 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2115.

Покази потерпілого ОСОБА_20 (пасажир автомобіля Audi A4) в частині того, що перед ДТП автомобіль Audi A4 рухався в межах свої смуги руху, на смугу зустрічного руху перед зіткненням не виїжджав, а автомобіль ВАЗ 2115 перед зіткненням виїхав на смугу руху автомобіля Audi A4, є такими, що відповідають встановленому механізму зіткнення автомобілів Audi A4 та ВАЗ 2115 та можуть вважатись технічно обґрунтованими.

Покази водія автомобіля ВАЗ 2115 ОСОБА_6 в частині того, що «... наблизившись до ОСОБА_6 на відстань близько 30 метрів, водій зустрічного автомобіля Audi A4 здійснив виїзд на смугу руху ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_6 здійснив виїзд на зустрічну смугу руху з метою уникнення зіткнення. В цей час, водій автомобіля чорного кольору здійснив виїзд на смугу свого руху, якою він рухався», є технічно не обґрунтованими, оскільки не відповідають виявленій слідовій інформації.

У причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобілів Audi A4 та ВАЗ 2115 знаходяться невідповідні вимогам пп. 1.2, 2.3 (б) і (д), 10.1, 12.1, 13.1 та 13.3 ПДР дії водія автомобіля ВАЗ 2115 ОСОБА_6 /т.2 а.с.37-45/.

З висновку експерта № 4227 від 24.11.2021 вбачається, що в зразку крові від громадянина ОСОБА_6 , 2000 року народження, не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аміловий спирти /т.2 а.с.46/.

Вказані докази є логічними, послідовними та повністю узгоджуються між собою, оцінені судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 94 КПК України на предмет їх належності, допустимості, та не викликають у колегії суддів сумнівів у їх правдивості.

Тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції проаналізувавши всі досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, обґрунтовано визнав доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і правильно кваліфікував його дії, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть двох потерпілих.

Версія обвинуваченого ОСОБА_6 щодо відсутності його вини у спричиненні дорожньо-транспотної пригоди, повністю спростовується матеріалами кримінального провадження та фактичними обставинам справи встановленими судом перщої інстанції.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість.

Доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_7 , стосовно неможливості розгляду справи головуючим суддею суду першої інстанції, оскільки він, як адвокат перебуває із ним у дружніх стосунках та починаючи з 17.01.2024 здійснює захист судді в іншому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на те, що аналогічні твердження перевірялися місцевим судом згідно вимог кримінального процесуального закону в порядку вирішення питання відводу та самовідводу. ( Т.3 а.с.5-7, 25-26)

Питання стосовно обґрунтованості та вмотивованості прийнятих судом першої інстанції рішень, якими відмовлено головуючому судді у задоволенні його заяви про самовідвід, так і заяв процесуального прокурора та представника потерпілої про відвід судді, у колегії суддів відсутні.

Стосовно апеляційних доводів прокурора та представника потерпілої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_8 про невідповідність призначеного ОСОБА_6 покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, через м`якість, колегія суддів апеляційний суду вважає їх слушними та зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із загальними засадами призначення покарання, що регламентовані ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Проте, на переконання колегії суддів, зазначені вимоги закону при призначенні ОСОБА_6 покарання були дотримані місцевим судом не в повному обсязі.

Як слідує з оскарженого вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України вчинено необережний тяжкий злочин та його суспільно небезпечні наслідки заподіяння злочинною дією матеріальної та нематеріальної (моральної) шкоди. Обставин, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого судом відповідно до ст. 66 КК України не встановлено, обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, суд визнав тяжкі наслідки, завдані злочином, врахував особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (т.2 а.с.61-63), за місцем проживання характеризується позитивно (т.2 а.с.70), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т.2 а.с.66).

Пославшись на вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України основного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

При цьому, будь-яких переконливих мотивів в обґрунтування рішення стосовно призначення обвинуваченому мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, у вироку не навів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Втім, ухвалюючи своє рішення, суд першої інстанції, належним чином не оцінив і не врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, конкретних обставин вчинення обвинуваченим злочину, а саме грубого порушення вимог правил дорожнього руху, наслідків кримінального правопорушення - смерті двох осіб.

Крім того, ОСОБА_6 під час судового розгляду вини у вчиненні кримінального правопорушення не визнавав, у своїх показаннях перекладав вину за дорожньо-транспортну пригоду на водія іншого транспортного засобу, шкоду потерпілій стороні не відшкодував.

У зв`язку із зазначеним, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

На думку колегії суддів, саме таке покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, відповідатиме вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром в достатній мірі зможе сприяти виправленню винного та попередженню вчинення ним нових злочинів.

Щодо вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 колегія суддів враховує наступне.

Так, приписами ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно частини 5 цієї ж статті, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпіла ОСОБА_9 до початку судового розгляду в порядку, передбаченому ст. 128 КПК України, подала цивільний позов та просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь моральну шкоду у розмірі 2 000 000 грн. та витрати на правничу допомогу. (т. 1 а.с.72-77)

Суд першої інстанції задовольнив цивільний позов ОСОБА_9 частково та стягнув на її користь із ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 400 000 грн, та витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з рішенням суду першої інстанції про стягнення із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 витрат на правничу допомогу у розмірі 7500 грн, оскільки такий розмір документально підтверджений. (Т.3 а.с.202, 205)

Разом із цим, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 про неправильне вирішення судом першої інстанції цивільного позову ОСОБА_9 в частині стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 400 000 грн. заслуговують на увагу, оскільки відшкодування має відповідати критеріям справедливої сатисфакції, принципам розумності, співмірності та справедливості.

З урахуванням того, що потерпіла ОСОБА_9 переносить душевні страждання, які пов`язані, з втратою її близьких осіб (чоловіка та свекра), порушенням її звичного життєвого укладу та фактично неможливістю його відновлення, на думку колегії суддів моральна шкода підлягає збільшенню в межах 600 000 грн.

За таких обставин, за наслідками розгляду апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення, яким апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 та апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, вирок суду першої інстанції скасувати в частині призначеного ОСОБА_6 покарання і вирішення цивільного позову та ухвалити в цій частині новий вирок.

Керуючись ст.ст. 615, 404, 405, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги: прокурора у кримінальному провадженні та представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 21.03.2025 стосовно ОСОБА_6 , за ч. 3 ст. 286 КК України скасувати в частині призначеного покарання та вирішення цивільного позову.

Постановити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за ч. 3 ст. 286 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили, а саме з 01.10.2025, взявши його під варту в залі суду.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_6 на її користь 600 000 (шістсот тисяч) грн - розмір заподіяної моральної (немайнової) шкоди та 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн судових витрат на правову допомогу, а всього на суму 607 500 (шістсот сім тисяч п`ятсот) грн.

У решті даний вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду, як до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 , який перебуває під вартою, у той же строк з дня вручення йому копії даного вироку.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2