Справа № 304/1810/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/586/25 за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на шістдесят днів, до 06 жовтня 2025 року (включно), із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 годин до 06-00 годин наступного дня із покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Строк домашнього арешту відраховувати з 08 серпня 2025 року.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_7 під домашнім арештом - до 06 жовтня 2025 року включно, або зміни запобіжного заходу, відповідно до положень глави 18 § 1 КПК України.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

8.08.2025 року слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області з клопотанням, яке погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , відеозаписом події від 06.08.2025 року, постановою про визнання речовим доказом оптичного CD диску з наявним на ньому відеозаписом подій.

В ухвалі слідчим суддею встановлено, що згідно з Витягу з реєстру досудових розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, проти авторитету органів державної влади, та відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до п`яти років. .

07.08.2025 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , відеозаписом події від 06.08.2025 року, постановою слідчого ОСОБА_6 про визнання речовим доказом оптичного CD диску з наявним на ньому відеозаписом подій від 06.08.2025 року.

Під час розгляду клопотання встановлено, що докази і обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що зазначені ним ризики існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема: можливість підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_7 , усвідомлюючи реальність та невідворотність покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх підкупу, умовляння або залякування (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Вважав, що в ході розгляду клопотання слідчим та прокурором доведено, що існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя враховує відсутність у ОСОБА_7 судимостей, відсутність також адміністративних правопорушень, та ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, також слідчий суддя приймає до уваги позитивну характеристику з місця роботи ОСОБА_7 . Отже, ризик вчинення інших правопорушень, за вищезазначених обставин, поряд із наявністю у підозрюваного ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, є вкрай малоймовірним.

Врахувавши репутацію підозрюваного ОСОБА_7 , його вік, матеріальний та сімейний стан, спосіб життя підозрюваного, який офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, займається суспільно-корисною діяльністю, крім того у ОСОБА_7 наявні стійкі соціальні зв`язки: він одружений, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні він не має, проте ОСОБА_7 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за яким характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягувався, скарг від сусідів не надходило, за місцем роботи ОСОБА_7 зарекомендував себе виключно з позитивної сторони. Також слідчим суддею приймається до уваги незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 , який страждає на ряд хронічних захворювань, що підтверджується медичною документацією, наданою стороною захисту, слідчий суддя дійшов переконання, що до нього доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів.

До початку розгляду справи надійшла заява від прокурора про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, приходить до наступного висновку.

Судове провадження розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_7 , його захисника та прокурора, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що достатніх обставин для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б вказували на безумовну необхідність застосування щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на недоведеність ризиків, й свідчили б про недостатність застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, не дають підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

На думку апеляційного суду, застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладенням додаткових обов`язків є доцільним, достатнім та таким, що відповідає меті його застосування. При цьому, не порушує прав підозрюваного, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності відносно підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, втім недостатньої їх вагомості для застосування до цього підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_7 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Разом з тим, домашній арешт по встановленій ч.1 ст.176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом. З урахуванням встановлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, цілодобовий домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

При цьому апеляційний суд враховує, відсутність в матеріалах судового провадження даних про недотримання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього оскаржуваною ухвалою обов`язків. Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, не має.

Доводи прокурора стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, з яких просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду апеляційної скарги, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, а тому колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора відхиляє.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Крім того, колегією суддів враховується і те, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні закінчено, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , направлено до суду для розгляду по суті.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 08 серпня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді