Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/3530/24
Провадження №: 1-кп/332/185/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000147 від 22.02.2024 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Павлоград Дніпропетровської області, має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою:АДРЕСА_2 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, заздалегідь знаючи, що діє неправомірно, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з порушенням Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (зі змінами), ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, маючи умисел на незаконну порубку дерев у захисних та інших лісових насадженнях, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив здійснити незаконну порубку дерев у лісопарковій частині лісів зелених зон в межах Запорізького лісництва.

З метою реалізації зазначеного злочинного наміру ОСОБА_4 , для виконання незаконної порубки дерев у лісопарковій частині лісів зелених зон, за грошову винагороду та ввівши в оману, запевняючи у правомірності дій, залучив свого знайомого, - особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження.

В подальшому, 21.02.2024, близько 11:00 години, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою незаконної порубки дерев у лісопарковій частині лісів зелених зон, прийшов разом з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, у лісопаркову частину лісів зелених зон, яка розташована у виділі 2 кварталу 45 Запорізького лісництва філії «Запорізьке лісове господарство» ДП «Ліси України» білля вулиці Північне Шосе в місті Запоріжжі, за координатами 47.8964431, 35.1943069, заздалегідь знаючи, що діє неправомірно, без передбаченого законом дозволу, з порушенням Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (зі змінами), ст.69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісопарковій частині лісів зелених зон, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, разом із особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, який будучи не обізнаним про злочинний намір ОСОБА_4 , використовуючи бензопилу «STIHL», яку ОСОБА_4 , заздалегідь взяв із собою, здійснив незаконну порубку дерев, тобто повністю відокремивши від кореня до ступеню припинення росту 5-ти сироростучих дерев: породи «акація біла» діаметром у корі білля шийки кореня 28,0 см; породи «акація біла» діаметром у корі білля шийки кореня 38,0 см; породи «акація біла» діаметром у корі білля шийки кореня 42,0 см; породи «акація біла» діаметром у корі білля шийки кореня 30,0 см, та породи «акація біла» діаметром у корі білля шийки кореня 44,0 см.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , відповідно до висновку експерта №СЕ-19/108-24/4947-ФХЕД від 01.05.2024, сума завданої шкоди довкіллю в результаті проведення незаконної (самовільної) порубки дерев породи «акація біла» діаметром: 28 см, 38 см, 42 см, 30 см та 44 см, становить 56701 гривню 58 копійок, що являється істотною шкодою. Тим самим, філії «Запорізьке лісове господарство» ДП «Ліси України», завдано матеріальну шкоду на вказану суму.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.1 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерев у захисних та інших лісових насадженнях, що заподіяли істотну шкоду.

27 січня 2025 року обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України уклав із прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 угоду про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою, ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, вчиненого ним за викладених вище обставин, викладеному в обвинувальному акті.

При цьому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його щире каяття, беззастережне визнання своєї винуватості, сторони узгодили щодо призначення обвинуваченому покарання за вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, за ч.1 ст.246 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки. Також, сторони дійшли висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбуття покарання у вигляді обмеження волі та можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ст.ст.75,76 КК України, від відбування зазначеного покарання з випробуванням.

Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження, та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК України та КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов визнав в повному обсязі.

Крім цього, обвинувачений та його захисник підтвердили, що вищевказана угода про визнання винуватості укладена добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного, та просив призначити йому узгоджену міру покарання.

Представник потерпілого, який про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд провадження за його відсутності, цивільний позов підтримує в повному обсязі. Проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечує, узгоджене покарання підтримує.

Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

При цьому, судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, суть обвинувачення та вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він не судимий, не одружений, під наглядом лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.65 КК України та визначена в межах санкцій ч.1 ст.246 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру і тяжкості обвинувачення та особі обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Вирішуючи цивільний позов про стягнення з обвинуваченого шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 56701,58 гривень, суд виходить з такого.

За ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У силу ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Так, судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_4 потерпілому Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» () спричинені матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням у розмірі 56701,58 гривень, що підтверджено висновком судової інженерно-екологічної експертизи.

Враховуючи викладене, заявлений цивільний позов підлягає задоволенню через його обґрунтованість та безпосереднє визнання обвинуваченим.

Санкція інкримінованого обвинуваченому злочину за ч.1 ст.246 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст.96-1 КК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що при вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_4 було використано бензопилу у пластиковому корпусі помаранчевого кольору «STIHL», та додатковий ланцюг до бензопили, які були вилучені 21.02.2024 в ході проведення огляду місця події на відкритій ділянці місцевості, розташованої за координатами 47.8964431,35.1943069 поблизу вулиці Північне Шосе в м. Запоріжжі, за участю ОСОБА_4 .

Таким чином, враховуючи положення п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до вищезазначеного майна, яке було знаряддям злочину.

Суд скасовує арешт майна, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2024 (кримінальна справа 332/1101/24, провадження 1-кс/332/58/24), якою було накладено арешт на бензопилу у пластиковому корпусі помаранчевого кольору «STIHL», та додатковий ланцюг до бензопили, які 21.02.2024 було вилучено під час проведення огляду місця події.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст.131 КПК України не застосовувались. Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не обирався і підстави для його обрання до вступу вироку в законну силу відсутні.

Долю інших речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Обов`язок по відшкодуванню понесених судових витрат на користь держави за проведення судових експертиз, виходячи з положень ст.124 КПК України, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 174, 368, 370, 373-374, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 січня 2025 року між прокурором Вознесенівськоїокружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеженняволі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ст.76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Арешт майна, застосований відповідно до ухвали слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28.02.2024 (кримінальна справа 332/1101/24, провадження 1-кс/332/58/24), згідно з якою накладений арешт на бензопилу у пластиковому корпусі помаранчевого кольору «STIHL», та додатковий ланцюг до бензопили, - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази: фрагменти деревини циліндричної форми загальним об`ємом 0,5 кубометри, які передані на зберігання представнику потерпілого ДП «Ліси України», - залишити за належністю в ДП «Ліси України.

Застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави бензопилу у пластиковому корпусі помаранчевого кольору «STIHL», та додатковий ланцюг до бензопили, що зберігається у камері схову ВП №1 Дніпровського районного управління поліції №1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області за адресою: м.Запоріжжя, вул.Посадочна, 4-А.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальнівитрати на залучення експерта при проведенні судових експертиз: № СЕ-19/108-24/5000-ТР від 18.03.2024 в розмірі 3029,12 гривень; № СЕ-19/108-24/4947-ФХЕД від 01.05.2024 в розмірі 9087,36 гривень.

Позовну заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», , вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ, 01601, в особі відокремленого підрозділу філія «Східний лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», , вул.Космічна, буд.35, м.Дніпро, 49100, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Східний лісовий офіс» ДП «Ліси України» () матеріальні збитки, завдані кримінальним правопорушенням у розмірі 56701 гривень 58 копійок (п`ятдесят шість тисяч сімсот одна гривня п`ятдесят вісім копійок).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1