Справа № 214/8555/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000983 від 03.08.2025 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні надала письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначила про те, що існують ризики, яким неможливо запобігти, окрім як шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, думку прокурора, обвинувачений може переховуватися від суду, з огляду на вид та міру покарання, яке може буде йому призначене, у разі визнання винним у пред`явленому обвинуваченні. Окрім того, прокурор просить прийняти до уваги, що ОСОБА_4 , після нанесення ножового поранення потерпілому, будь-якої допомоги йому не надав, до правоохоронних органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення не звернувся. Також, прокурор вважає, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни показів, оскільки знайомий з ними особисто. Окрім того, на думку прокурора, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом впливу на свідків з метою погрози, підкупу, умовляння, схилення їх до надання неправдивих показань Прокурор вважає, що запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливе, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор, в судовому засіданні, підтримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думки сторін судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, виходячи з такого.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби ОСОБА_4 : переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків і потерпілу у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку суду, існує ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, про що свідчать спосіб та суспільна небезпека вчиненого ним кримінального правопорушення, строк покарання який йому загрожує в разі визнання винуватим, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також те, що він одразу після злочину, у вчиненні якого обвинувачується, до правоохоронних органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення не звернувся та після нанесення ножового поранення потерпілому, будь-якої допомоги йому не надав.

Окрім того, суд вважає, що у разі перебування на волі, обвинувачений буде мати можливість впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, оскільки, на теперішній час, вони не надали свої пояснення в судовому засіданні, у зв`язку з чим, з метою уникнення відповідальності, ОСОБА_4 , може шляхом погроз, залякування тощо, змусити їх змінити покази.

Окрім того, на думку суду, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом впливу на свідків з метою погрози, підкупу, умовляння, схилення їх до надання неправдивих показань

Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що вказує на необхідність продовження обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Отже, за таких обставин, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 331, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці, тобто до 18.02.2026.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 22.12.2025.

Суддя ОСОБА_1