ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1072/25
УХВАЛА

"14" жовтня 2025 р. смт. Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора

ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 , неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_8 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000263 від 18.02.2025 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Кам`янське Дніпропетровської області, мешканця

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України,

ВСТАНОВИВ

04.07.2025 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 18.02.2025 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_8 на досудовому слідстві обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалами Петриківського районного суду Дніпропетровської області продовжено в судовому засіданні строком до 19.10.2025 року.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 строком до двох місяців, без визначення розміру застави, оскільки строк запобіжного заходу закінчується 05.09.2025 року, а також продовжують існувати ризики передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_8 може змінити місце фактичного мешкання, виїхати за межі території України поза пунктами пропуску, виїхати на тимчасово окуповану територію України, та переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки є неповнолітнім, має право вільно виїжджати за кордон та може протягом тривалого часу переховуватися за кордоном, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Крім того, неповнолітній ОСОБА_8 має відмінний стан здоров`я, не має нікого на утриманні, а тому в останнього відсутні будь-які міцні соціальні зв`язки, які б могли перешкодити йому переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 просила обрати її неповнолітньому сину ОСОБА_8 кругло добовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання зазначивши, що ризики на які послався прокурор в клопотанні не доведені, у неповнолітнього ОСОБА_8 тісні соціальні звьязки із батьками, які будуть слідкувати за його спілкуванням із іншими особами, буде сумлінно виконувати всі обовьязки покладених судом, просив обрати ОСОБА_8 кругло добовий домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку захисника.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно реєстру матеріалів досудового розслідування, ухвалами слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19.02.2025 року та 15.04.2025 року ОСОБА_8 обрано та відповідно продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та ухвалою слідчого судді Чечелівського районного суду м. Дніпро від 11.06.2025 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19.07.2025 року.

Ухвалами Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 19.10.2025 року.

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000263 від 18.02.2025 року відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, тобто у вчиненні кількох епізодів особливо тяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_8 органами досудового слідства обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Крім того, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_10 у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, наявність реального ризику переховування від суду та органів прокуратури, з огляду на санкцію інкримінованої статті, що може бути сприйняте обвинуваченим як менш обтяжлива обставина, а також, в сукупності, вказує на реальне існування ризиків, регламентованих ч. 1 п.1,5 ст. 177 КПК України, а тому можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу для їх запобігання, на даний час не вбачається.

Суд також наголошує увагу, що станом на день розгляду клопотання про продовження дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, зазначені стороною обвинувачення ризики продовжують існувати, характеризуються стійкістю та реальністю, їх зменшення або нівелювання не відбулося, що, серед іншого, вказує на необхідність продовження дії відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia № 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

При цьому, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

За таких обставин, колегія суддів погоджується з заявленими стороною обвинувачення передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України ризиками можливих спроб обвинуваченого переховуватися від суду та кримінального переслідування національними органами, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на надмірну суспільну небезпечність інкримінованого складу кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку визнання його вини.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Строк тримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте, продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) п. 70).

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити у межах строків визначених вказаним Кодексом.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає підстав для визначення обвинуваченому альтернативної застави, з огляду на специфіку вчиненого кримінального правопорушення та його високу суспільну небезпечність, в умовах дії воєнного стану.

За вказаних вище обставин, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для зміни раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який на даній стадії кримінального провадження відсутні.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає задоволенню оскільки прокурором у клопотанні доведено, що заявлені ризики не зменшилися та не перестали існувати, та виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням ст. 197 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою до 12.12.2025 року включно.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 314-316, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовільнити .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто із 14 жовтня 2025 року до 12 грудня 2025 року, без внесення застави.

Для утримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_8 підлягає направленню до слідчого ізолятора ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» МЮ України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3