САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/3215/25
Провадження №1-кп/726/160/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Чернівці, в режимі відеоконференції, матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002639 від 25.07.2025, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, уродженця м. Чернівці Чернівецька область, із середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 01.02.2023 за ч.2 ст. 289, ч.4 ст.185, ст. 69, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

17.09.2025 до Садгірського районного суду м. Чернівці надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002639 від 25.07.2025, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України.

Такий обвинувальний акт, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.09.2025, переданий на розгляд головуючого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_1 від 19 вересня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 22 вересня 2025 року, про що повідомлено учасників кримінального провадження. Також своєю ухвалою суд ухвалив здійснювати підготовче судове засідання дистанційно у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів захисника ОСОБА_5 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вважала за можливе призначити кримінальне провадження за обвинувальним актом до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Вказала, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстав для його повернення немає, а тому просила призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні. Не заперечила щодо долучення цивільного позову. Подала клопотання у якому просила суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор». Зазначає про наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, а обрання іншого виду запобіжного заходу не забезпечить у повній мірі виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та не надасть реальної змоги запобігти встановленим ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні після роз`яснення йому судом його прав, не заявив клопотання про колегіальний розгляд. Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не заперечив. Не заперечив щодо призначення судового розгляду у кримінальному провадженні, а також щодо залучення цивільного позову.

Захисник ОСОБА_5 , беручи участь у режимі відеоконференції, не заперечувала проти призначення судового розгляду у кримінальному провадженні та проти приєднання цивільного позову у кримінальному провадженні. Щодо міри запобіжного заходу не висловила своїх заперечень.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 підтримали раніше скерований цивільний позов у кримінальному провадженні, який просили долучити для розгляду. Не заперечили щодо призначення судового розгляду у кримінальному провадженні. Також підтримали клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому обраної раніше міри запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та долучені до нього матеріали, цивільний позов, клопотання прокурора, суд доходить такого висновку.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст. 314 КПК України судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні.

Підстав для закриття провадження, передбачених п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України немає або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

Угоди про примирення чи визнання винуватості у порядку ст.ст. 468-469, 471 КПК України до суду не надійшло.

Підстав для повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Вказане кримінальне провадження за підсудністю підлягає розгляду Садгірським районним судом м. Чернівці.

Відповідно до ст.27 КПК України, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання, а тому повинно бути розглянуте у відкритому судовому засіданні з забезпеченням повного фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Розгляд кримінального провадження слід здійснювати суддею одноособово, оскільки обвинувачений в підготовчому судовому засіданні після роз`яснення права, передбаченого ч. 4 ст. 315 КПК України заявив, що не бажає, щоб розгляд кримінального провадження відносно нього здійснювався колегіально судом у складі трьох суддів.

Клопотань від учасників судового провадження, які б перешкоджали призначенню справи до судового розгляду, не надходило.

З`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вирішивши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, суд завершує підготовку до судового розгляду.

За таких обставин, суд, доходить висновку про доцільність призначення судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, визначивши дату, час та місце його проведення і склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Крім того, у кримінальному провадженні представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав цивільний позов у кримінальному провадженні про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у якому просили суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральну шкоду у розмірі 1 000 000, 00 грн; майнову шкоду в розмірі 6 000,00 грн та витрати, пов`язані із оплатою правової допомоги представником потерпілого, в розмірі за рахунком витрат, який буде наданий суду під час підготовчого судового засідання.

Згідно з п. 10 ст. 56 КПК України потерпілий має право протягом кримінального провадження на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди та, яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Враховуючи вимоги ст.ст. 61, 62, 128 КПК України, думку учасників судового провадження, оскільки в даному провадженні не розпочато судовий розгляд, а кримінальним правопорушенням завдано шкоду потерпілому, суд вважає за можливе прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_6 та визнати потерпілого ОСОБА_6 цивільним позивачем, а обвинуваченого ОСОБА_3 , цивільним відповідачем.

Щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

25.07.2025 слідчим суддею Чернівецького районного суду м. Чернівці до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком до 23 вересня 2025 року включно.

Наразі обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, перебуває на розгляді Садгірського районного суду м. Чернівці, а строк обраного запобіжного заходу спливає.

Обвинувачений перебуває під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор».

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подане з дотриманням вимог КПК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження (якими є зокрема запобіжні заходи) застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5 ч.2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський Суд з прав людини в своїй прецедентній практиці вказав на те, що в розумінні Конвенції є обґрунтованою підозрою. Зокрема, для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (п. 175, справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Зазначені у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення можуть мати місце і підтверджуються на даному етапі достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки в підготовчому судовому засіданні не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень, обвинувачення, в яких йому пред`явлено та перебуває на розгляді суду, а це є достатнім для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Суд також вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, а тому обвинуваченому ОСОБА_3 потрібно продовжити строк дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також суд враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на умисний особливо тяжкий злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, за яке передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Також ОСОБА_3 обвинувачується і у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та є особою раніше судимою, зокрема за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що обґрунтовано свідчить про те, що обвинувачений перебуваючи на волі може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Стримуючих факторів для можливості втечі органом досудового розслідування не встановлено та стороною захисту про їх наявність не вказано.

Враховуючи військовий стан та проведення бойових дій на території України, знаючи про тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин ОСОБА_3 може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Також, обвинувачений не працевлаштований, на його утриманні немає осіб, а тому він не має міцних соціальних зав`язків та може переховуватися від суду.

Обвинуваченому відоме місце проживання потерпілого та свідків, а тому ОСОБА_3 має реальну можливість незаконно впливати на них з метою схилення їх до зміни або відмови від дачі показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та повинно оцінюватися із іншими обставинами кримінального провадження (рішення у справі «Москаленко проти України»).

В даному випадку, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке було спрямоване на основну цінність суспільства життя іншої особи, а тому з метою забезпечення охорони загальносуспільних прав та інтересів інших громадян, існує необхідність в обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Жодні інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наведеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням вимог ст. 178 КПК України, оцінивши у сукупності усі обставини, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, суд вважає, що раніше заявлені прокурором ризики не зменшилися та продовжують існувати, на час вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження триває, а тому наявні об`єктиві передумови для продовження строку дії запобіжного заходу.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи положення ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне, користуючись наданим правом, не визначити обвинуваченому розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 7-20, 22-29, 31, 35, 61, 62, 128, 176-178, 183, 194, 197, 199, 314-316, 336, 369, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 002639 від 25.07.2025, щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Садгірського районного суду м. Чернівці, що за адресою: вул. Хотинська, 3 м. Чернівці, на 29 вересня 2025 року об 11:30.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, про що повідомити всіх учасників судового провадження.

Для участі у судовому засіданні викликати сторони кримінального провадження: прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, представника потерпілого.

Прийняти до розгляду у кримінальному провадженні цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Визнати у кримінальному провадженні потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 цивільним позивачем, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 цивільним відповідачем та роз`яснити їм, що їх права та обов`язки передбачені ст. ст. 61, 62 КПК України, виникають з моменту подання позовної заяви до суду.

Копію позовної заяви з додатками вручити цивільному відповідачу та запропонувати у строк до 29 вересня 2025 року надіслати відзив на позовну заяву.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 20 листопада 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» та вручити обвинуваченому і прокурору.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим у той же строк, у тому ж порядку із моменту вручення ним копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_1