УХВАЛА

щодо розгляду скарги

06.11.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження №0001797 та додані до неї матеріали,

В С Т А Н О В И В :

І. Суть скарги

ОСОБА_3 шляхом використання Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» звернувся зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження №0001797.

Заявник вказав, що постанова слідчого є незаконною та такою, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Мотивуючи скаргу ОСОБА_3 зазначив, що кримінальне провадження слідчий закрив без всебічного та повного дослідження обставин справи.

Посилається на те, що в рамках кримінального провадження не проведені необхідні слідчі, процесуальні дії, що вказує на неповноту досудового розслідування, зокрема, слідчим не допитаний директор ЗАТ «Малинбудсервіс» ОСОБА_5 щодо причин та умов укладення договору купівлі-продажу квартири; не надано юридичної оцінки діям по факту вибуття квартири з власності ТОВ «Малинбудсервіс»; не встановлено та не надано юридичної оцінки тому факту, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (нинішній керівник) не вжили та не вживають жодних дій для повернення квартири у власність товариства та відшкодування збитків; не встановлено та не надано юридичної оцінки діям директора ЗАТ «Малинбудсервіс» ОСОБА_8 ; слідством не встановлено та не надано юридичної оцінки факту здачі ОСОБА_9 приблизно в 2011 році квартири в оренду за гроші іншій особі; не встановлено та не допитано осіб, які на цей час проживають у квартирі та на яких підставах; не встановлено, чому ОСОБА_9 разом із своїм чоловіком ОСОБА_10 після рішення Радомишльського районного суду про розірвання договору купівлі-продажу квартири самовільно проживають в належній ЗАТ «Малинбудсервіс» квартирі; не виявлено та не досліджувалися заяви громадян та матеріали перевірок контролюючих органів, за результатами яких прокуратурою Малинського району були прийняті рішення про відмову в порушенні кримінальних справ; не допитано та не надано юридичної оцінки діям ОСОБА_11 , чоловіка ОСОБА_12 , який разом з останньою вчинив замах на шахрайство щодо заволодіння квартирою; не надана юридична кваліфікація їх діям, факт сплати ними коштів за квартиру не підтверджений; не допитані посадові особи ЗАТ «Малинбудсервіс».

Заявник звертає увагу, що закриваючи кримінальне провадження слідчий жодним чином не обґрунтував постанову та не зазначив підстави для закриття кримінального провадження, оскільки окрім допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_12 жодної слідчої дії не провів.

З урахуванням викладеного вважає, що слідчий передчасно закрив кримінальне провадження, тому просить постанову скасувати, а матеріали кримінального провадження направити для проведення досудового розслідування.

Щодо пропуску процесуального строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2025 заявник вказав, що її копію отримав засобами поштового зв`язку лише 30.10.2025, тому просив строк для подання скарги поновити.

ІІ Процедура та позиції сторін

В судове засідання 06.11.2025 ОСОБА_3 не з`явився, направив заяву про розгляд скарги без його участі (а.с. 39).

Прокурор Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_13 в судове засідання направила заяву про розгляд справи без її участі, в задоволення скарги просила відмовити за безпідставністю (а.с. 40).

Слідчий ОСОБА_4 направив заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні скарги (а.с. 41). На вимогу слідчого судді направив для огляду матеріали кримінального провадження №0001797.

ІІІ Кримінально-процесуальне законодавство

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Пунктом 2 частини 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Нормами ч. 4 ст. 284 КПК України передбачено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

Слідчим суддею встановлено, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001797, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.05.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, за фактом зловживання прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 службовим становищем та всепер інтересам служби в жовтні 2012 року незаконно заволоділа нерухомим майном (квартирою), яка належить ЗАТ "Малинбудсервіс".

Кримінальне провадження зареєстровано за заявою ОСОБА_3 .

Зі змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення та протоколу допиту ОСОБА_3 в якості свідка вбачається, що останній посилається на те, в 2004 році він дізнався про те, що ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді прокурора Малинської прокуратури, незаконно шляхом обману з використанням службового становища заволоділа 2-х кімнатною квартирою АДРЕСА_1 .

З оглянутих слідчим суддею матеріалів кримінального провадження №0001797 вбачається, що під час досудового розслідування слідчими проводились слідчі, процесуальні дії, направлені на перевірку доводів, викладених в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, до кримінального провадження долучені матеріали службового розслідування, яке було проведено Житомирською обласною прокураторою за зверненням ОСОБА_3 від 21.03.2024 до Офісу Генерального прокурора про порушення прокурором ОСОБА_9 вимог прокурорської етики, яке полягало в незаконному заволодінні нею квартирою в м. Малині.

Тобто службове розслідування було проведено за аналогічними обставинами, які викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення.

За результатами службового розслідування щодо можливого використання прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 своїх службових повноважень на користь приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб при використанні квартири у м. Малині, належної ЗАТ "Малинбудсервіс" складений висновок, згідно з яким не знайшли свого підтвердження відомості, які стали підставою для його проведення.

Так, під час досудового розслідування на підставі зібраних письмових доказів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, слідчим встановлені такі обставини.

26.08.1999 між ОСОБА_9 та ЗАТ «Малинбудсервіс» був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який в подальшому був визнаний недійсним згідно з рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 08.07.2004, рішення набрало законної сили.

Слідчим встановлено, що право вланості на квартиру АДРЕСА_1 на праві власності зареєстровано за ЗАТ «Малинбудсервіс» на підставі рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 15.08.2002 №187, про що 20.08.2002 виконкомом Малинської міської ради було видано свідоцтво на право власності №1486, що підтверджується інформацією КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 27.04.2024 №16.

Запис про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутній.

Водночас, на підставі рішення виконавчого комітету Малинської міської ради від 22.08.2007 №263 «Про оформлення права власності та реєстрацію об`єктів нерухомого майна» за клопотанням ЗАТ «Малинбудсервіс» від 13.08.2007 №21 за підписом директора товариства ОСОБА_8 , вирішено відмінити рішення виконкому міської ради від 15.08.2002 №187 про реєстрацію та оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна в частині реєстрації за ЗАТ «Малинбудсервіс» квартир АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 ; скасувати свідоцтво на право власності № НОМЕР_1 від 20.08.2002, видане виконкомом міської ради на квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 , ЗАТ «Малинбудсервіс»; оформити право власності на об`єкти нерухомого майна та видати свідоцтво про право власності громадянам, які повністю провели розрахунок з ЗАТ «Малинбудсервіс» за житло, у тому числі на квартиру АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_10 : Малинському РДКП по технічній інвентаризації вказано провести державну реєстрацію та видати свідоцтво про право власності на вказані об`єкти нерухомого майна.

В 2012 році ОСОБА_10 звертався з позовом до Житомирського окружного адміністративного суду до Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації Житомирської обласної ради, третя особа ЗАТ «Малинбудсервіс» за захистом на його думку порушених прав з вимогою зареєструвати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в задоволенні якої йому було відмовлено, оскільки позивачем відповідачу для проведення реєстрації права власності не був наданий правовстановлюючий документ на вказану квартиру.

Під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження доводи заявника ОСОБА_3 , що прокурор ОСОБА_9 зверталась до суду з метою незаконно оформити право власності на квартиру.

В матеріалах кримінального провадження наявні протоколи допиту директора ЗАТ «Малинбудсервіс» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 .

Згідно з протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , вона пояснила, що ОСОБА_3 у минулому співробітник органів прокуратури та її колишній колега по роботі в прокуратурі. З ОСОБА_3 вона перебуває у неприязних відносинах з часу спільної роботи в прокуратурі у зв`язку з конфліктами через його неетичну поведінку.

Після ухвалення рішення Радомишльського районного суду від 08.07.2004 у справі №2-700 за ініціативою ЗАТ «Малинбудсервіс» визнаний недійсним договір купівлі-продажу від 26.08.1990, вона не має ніякого юридичного відношення до цієї квартири.

Вона зареєстрована і проживає в іншій квартирі з 2011 року, яка була отримана нею на підставі рішення виконавчого комітету Малинської міської ради, яка належить Державній іпотечній установі.

З ОСОБА_10 шлюб був розірваний в 2001 році з особистих мотивів, з часу розлучення проживали окремо. Подальшою долею квартири не цікавилась. Вона особисто до Житомирського окружного адміністративного суду з приводу вказаної квартири не зверталась, з приводу звернення ОСОБА_10 обізнана не була, оскільки проживали окремо. Повторно шлюб з ОСОБА_10 вона зареєструвала в 2023 році. На цей час ОСОБА_10 проходить військову службу і перебуває в зоні проведення бойових дій.

Щодо права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_9 нічого не було відомо.

Також згідно з повідомленням відділу ведення ЄРДР та інформаційно-аналітичної роботи обласної прокуратури за результатами опрацювання масиву даних Реєстру кримінальні провадження, які містять інформацію у фабулах щодо ЗАТ «Малинбудсервіс» та процесуальне керівництво у яких здійснювалися ОСОБА_9 , не встановлені.

Під час досудового розслідування не знайшли підтвердження доводи заявника ОСОБА_3 про те, що за втручання прокурора ОСОБА_9 з органу виконавчої служби зникли матеріали виконавчих проваджень, що підтверджується змістом листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, згідно з яким виконавчі провадження, боржником в яких було ЗАТ «Малинбудсервіс», №№ 10462391, 10462709, 10462875 знищені за закінченням терміну зберігання, службові розслідування за фактами їх втрати, зникнення не проводились.

За результатами проведеного досудового розслідування постановою старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_4 від 30.09.2025 кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зі змісту мотивувальної частини постанови слідчого вбачається, що під час проведення досудового розслідування в діях прокурора Малинської відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 не було встановлено ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Дослідивши скаргу та додані до неї копії документів, оглянувши матеріали кримінального провадження №0001797, слідчий суддя дійшла висновку, що підстави для задоволення скарги і скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження відсутні з огляду на таке.

За ч. 1 ст. 364 КК України кримінальна відповідальність має наслідком вчинення зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Відповідно до положень ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2025 та матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування слідчим проведені слідчі та процесуальні дії, здійснення яких є необхідним для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальних провадженнях з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 364 КК України, надано оцінку всім наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі обставини кримінального провадження, органом досудового розслідування вичерпано всі процесуальні можливості для здобуття та збирання нових доказів, отже доводи заявника про те, що досудове розслідування проведено неповно не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження у їх сукупності вбачається, що слідчим дотриманий визначений порядок та вжито передбачених заходів для встановлення фактичних обставин у справі, результати яких дали змогу надати належну правову оцінку відсутності в діях прокурора ОСОБА_9 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином слідчий самостійно визначає обсяг слідчих дій, необхідних для встановлення події та ознак злочину.

Слідчий суддя відхиляє доводи ОСОБА_3 про те, що слідчим не проведені всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин кримінального провадження.

Слідчий суддя констатує, що слідчим проведений необхідний та достатній обсяз слідчих, процесуальних дій, за результатами яких не підтвердились доводи ОСОБА_3 щодо можливих неправомірних дій прокурора ОСОБА_9 , направлених на неправомірне заволодіння нерухомим майном. Проведення слідчих дій, на які заявник посилається в скарзі, на переконання слідчого судді, не може вплинути на правильність прийнятого слідчим рішення і результати досудового розслідування, виходячи із предмету доказування в межах цього кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає правильним висновок слідчого, що між ОСОБА_9 та ЗАТ «Малинбудсервіс» мали місце цивільно-правові відносини на підставі договору купівлі-продажу від 26.08.1999, які були припинені згідно з рішенням Радомишльського районного суду Житомрської області від 08.07.2004, яке набрало законної сили, і яке не містить будь-яких відомостей про можливе вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому ОСОБА_9 не мала відношення до зазначеної квартири, що цілком підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Варто також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

Відповідно п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України(Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Слідчий суддя вважає, що слідчим однозначно доведено правові підстави для прийняття оскаржуваної постанови від 30.09.2025, вона є мотивованою, обґрунтованою, при цьому засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано, а висновки слідчого про необхідність закриття кримінального провадження умотивовані на основі аналізу наявних у справі матеріалів.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що оскаржувана у справі постанова про закриття кримінального провадження є обґрунтованою, натомість, доводи скарги про неповноту досудового розслідування спростовані під час судового розгляду скарги. Відтак, скарга на постанову про закриття кримінального провадження задоволенню не підлягає.

Щодо поновлення строку заявнику на звернення до слідчого судді зі скаргою.

Відповідно до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З матеріалів, долучених до скарги, та з матеріалів кримінального провадження вбачається, що копію постанови про закриття кримінального провадження від 30.09.2025 ОСОБА_3 отримав 30.10.2025, зі скаргою до слідчого судді звернувся 03.11.2025, тобто в десятиденний строк, встановлений ст. 304 КПК України, а відтак підстави для поновлення строку відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 91, 284, 219, 294, 295-1, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови про закриття кримінального провадження - відмовити.

Матеріали кримінального провадження №0001797 повернути до органу досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її складення.

Слідчий суддя ОСОБА_1