Справа № 645/1611/24
Провадження № 1-кп/645/155/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (дистанційно, в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000247 від 19.02.2024 за ч. 2 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

До суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про накладення арешту на автомобіль «Мercedes-Benz» моделі "CLK 320", д.н. НОМЕР_1 . В обґрунтування клопотання зазначив, що бажає, щоб його захисник провів огляд вказаного автомобіля, а новий власник перешкоджає огляду.

У судовому засіданні обвинувачений клопотання підтримав. Захисник клопотання також підтримала та повідомила, що вона намагалась телефонувати новому власнику автомобіля, з метою з`ясування можливості його огляду, однак на дзвінок їй не відповіли.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для арешту вказаного майна відсутні. Зазначив, що автомобіль був оглянутий підчас досудового розслідування, заперечень на той час від обвинуваченого не надходило. Окрім того, немає доказів, що новий власник перешкоджає стороні захисту в огляді транспортного засобу.

Заслухавши позицію сторони обвинувачення та сторони захисту, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що обвинувачений, не є особою, яка відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, має право на звернення до суду із клопотанням про арешт майна, окрім того, обвинуваченим не доведено, що в застосуванні арешту на теперішній є будь-які підстави, суд приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про накладення арешту на майно - відмовити.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1