Справа №195/1946/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 23.11.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олександрівка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працездатний який не працює, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.09.2004 вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області засуджений за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75, 104 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки;

- 05.06.2007 вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області засуджений за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 21.09.2004 року та остаточно до відбуття покарання визначити 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією особистого майна;

- 29.12.2011 вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області засуджений за ч.2 ст.185 до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05.06.2007 року та до відбуття покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 07.08.2015 вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області засуджений за ч.3 ст.185 до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки;

- 14.09.2017 вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області засуджений за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.289, 70 КК України засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 07.08.2015 року остаточно до відбуття покарання 5 років 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна;

- 07.12.2017 вироком Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області засуджений за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 ч.1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 року до відбуття покарання 5 років 5 місяців позбавлення волі;

- 22.03.2018 ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області вирок Інгулецького районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07.12.2017 змінити, вважати засудженим за ч. 3 ст. 185, ч.1 263, ч. 1 ст. 309, 70 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднати покарання за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2017 року до відбуття покарання визначити 5 років 5 місяців позбавлення волі в остаточній частині вирок залишити без змін;

- 04.08.2025 вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області засуджений за ч.1 ст.125 КК України визначено покарання у вигляді штрафу 510 грн (сплачено штраф 27.08.2025),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України --

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 22.11.2025 року приблизно о 19.20 год., знаходився на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , де до останнього вийшов ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та почав спілкувалася з останнім.

Під час спілкування, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відбувся словесний конфлікт, в результаті якого у ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник кримінальний умисел, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій кримінальний умисел, направлений на заподіяння легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 , в цей день, тобто 22.11.2025 року приблизно о 19 годині 30 хвилини, перебуваючи на тому ж місці, під час словесного конфлікту з ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, незаконно, протиправно, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, наблизився до ОСОБА_5 та тримаючи в правій руці дерев`яну палицю наніс один удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_5 , а саме ліворуч в область лобу, від вказаного удару потерпілий ОСОБА_5 , не втримавши рівновагу впав на ґрунт і опинився у лежачому положенні на правому боці.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_3 , підійшов до лежачого на ґрунті потерпілого ОСОБА_5 на наніс не менше 3-х (трьох) ударів дерев`яною палицею по лівій стороні тіла потерпілого ОСОБА_5 .

В результаті своїх умисних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 483-Е від 02.12.2025, тілесні ушкодження у вигляді: рубця в лобній області зліва, який є наслідком загоювання ймовірно забійної рани; синців на лівій гомілці, на лівому передпліччі; садна в області лівого ліктьового суглобу, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21) день, на підставі п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. за №6.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_6 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення права апеляційного оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників судового провадження. Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставини, обтяжуючі вину обставини, майновий стан обвинуваченого, характеристику за місцем проживання, свою провину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та щиро розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, і вважає необхідним призначити покарання в межах санкції інкримінованої статті у виді штрафу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у справі: диск світлого кольору, із записом слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_5 від 03.12.2025; диск світлого кольору, із записом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_7 від 04.12.2025, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

17.12.2025