Єдиний унікальний номер №943/1227/25
Провадження №1-кп/943/152/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2025 року

м.Буськ

Буський районний суд Львівської області

в складі:головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буського районного суду в місті Буську кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 від 04 червня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , українець, гр.України, одружений, не працює, раніше не судимий:

-09 грудня 2024 року Буським районним судом за ст. 382 ч. 1 КК України до штрафу 8500 грн., штраф повністю не сплачено

у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 162 ч. 1, ст. 125 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :

03 червня 2025 року, приблизно о 22:50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , маючи раптово виниклий умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення на територію вказаного домоволодіння та у приміщення житлового будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, протиправно, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла чи іншого володіння особи, без дозволу, відома та всупереч волі законного володільця, яким являється ОСОБА_6 , шляхом відчинення вхідної металевої хвіртки, зайшов на огороджену територію домоволодіння за вказаною адресою, після чого, підійшовши до приміщення житлового будинку, де шляхом застосування власної фізичної сили, відірвав руками поліетиленову плівку, якою було закрите вікно приміщення кухні та через утворений таким чином отвір проник в середину житлового будинку, де певний час незаконно перебував та пересувався.

Крім того, 03 червня 2025 року, приблизно о 23:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту із своєю дружиною ОСОБА_7 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, застосувавши до останньої фізичне насильство, як форму домашнього насильства, відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству, а також в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, діючи умисно, кулаком правої руки наніс потерпілій декілька ударів в ділянку обличчя та голови, внаслідок заподіяв потерпілій ОСОБА_7 , згідно із висновком судово-медичної експертизи, один синець в ділянці бороди зліва, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим себе в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, визнав повністю та суду показав, що дійсно 03 червня 2025 року, приблизно о 22:50 год умисно незаконно, шляхом відчинення вхідної металевої хвіртки, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_6 , що в АДРЕСА_3 , підійшовши до приміщення житлового будинку, руками відірвавши поліетиленову плівку, яким було закритий віконний отвір кухні, проник в середину будинку, де приблизно о 23.00 год, цього ж дня, під час виниклого конфлікту з своєю дружиною ОСОБА_7 , умисно кулаком правої руки наніс їй кілька ударів в ділянку обличчя, заподіявши тілесні ушкодження.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з?ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз?яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз?яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст їх обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи надані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв?язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, доведених перед судом і кваліфікує його дії за ст. 162 ч. 1, ст. 125 ч. 1 КК України, у незаконному проникнення до житла, а так само у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винуватого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання, з сторони потерпілих немає жодних претензій, просять справу слухати у їх відсутності, про що подали відповідні письмові заяви, на обліку у психолога чи нарколога не перебуває, обставини справи, які пом`ягшують покарання, щире каяття у вчиненних кримінальних правопорушеннях, обставини справи, які обтяжують покарання, вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя, а тому вважає, що обравши покарання у виді штрафу, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст. ст. 370, 374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 125 ч. 1, ст. 162 ч. 1 КК України та призначити покарання:

- за ст. 125 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

- за ст. 162 ч. 1 КК України до штрафу у розмірі сімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1190 гривень.

На підставі ст.70 ч. 1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_8 1190 гривень штрафу, що становить сімдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Покарання, згідно вироку Буського районного суду Золочівського району від 09 грудня 2024 року у виді штрафу 8500 гривень, виконувати самостійно.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1