Провадження № 1-кс/201/3906/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Святогірська Донецької області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, раніше не судимої, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 від 05.03.2025,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 подано до Соборного районного суду міста Дніпра, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування слідчий відділ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях (наказ Т.в.о голови СБ України № 197 від 20.07.2022 «Про визначення місця тимчасової дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях»). В обґрунтуванні скерованого клопотання зазначено, що у кримінальному провадженні № 0000443 від 05.03.2025 щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України за фактом поширення інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану, встановлено, що 01 березня 2025 року, 21 травня 2025 року та 06 червня 2025 року ОСОБА_5 , знаходячись на території міста Святогірськ Краматорського району Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), за допомогою власного мобільного телефону, використовуючи месенджер «Telegram», зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , з обліковим записом « ОСОБА_7 » (мовою оригіналу), поширила інформацію військового характеру, зокрема про місце розташування підрозділів Збройних Сил України, інших Сил оборони України, та військової техніки в м. Святогірськ Краматорського району Донецької області, шляхом направлення текстових повідомлень громадянці України ОСОБА_8 , яка, з серпня 2022 року виїхала з м. Святогірськ до РФ та має зв?язки з військовослужбовцями т.зв. «ДНР», та використовує особистий аккаунт у месенджері «Telegram» з обліковим записом « ОСОБА_9 » (мовою оригіналу), який зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 ,

Так, слідчий за погодженням з прокурором просили продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, вважаючи, що заявлені під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися, що відповідно виправдовує подальше тримання підозрюваної під вартою в межах строку досудового розслідування, закінченню якого перешкоджає складність кримінального провадження та необхідність проведення стороною обвинувачення чисельних слідчих та процесуальних дій, які будуть мати суттєве значення для встановлення істини під час судового розгляду, зокрема необхідно завершити проведення експертиз з дослідження питань, які потребують спеціальних знань, а також завершити ряд процесуальних дій, притаманних стадії закінчення досудового розслідування, зокрема таких як повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складання обвинувального акта та його направлення до суду.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та наполягав на продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а отже заявлені при обранні запобіжного заходу ризики продовжують існувати та вони не зменшилися, водночас досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу неможливо завершити внаслідок складності кримінального провадження, з урахуванням чисельної кількості слідчих та негласних слідчих дій, направлених на здійснення всебічного, повного й неупередженому дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також великого обсягу процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування перед зверненням до суду з обвинувальним актом.

Захисник (в режимі відеоконференції) та підозрювана під час судового розгляду заперечували щодо задоволення поданого клопотання про продовження строку тримання під вартою, вважаючи його необґрунтованим.

Вислухавши думки сторін судового процесу, а також дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді від 18 липня 2025 року стосовно ОСОБА_5 , з урахуванням доведеності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 14 вересня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання доцільності продовження підозрюваній строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також розглянувши доводи учасників кримінального провадження з цього приводу, слідчий суддя дійшов переконання про те, що заявлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні запобіжного заходу, на цій стадії кримінального провадження не перестали існувати та не зменшилися. Зокрема ОСОБА_5 продовжує підозрюватися у вчиненні тяжкого злочину в умовах воєнного стану проти основ національної безпеки України, досудове розслідування щодо якого ще не закінчилося внаслідок складності кримінального провадження, з урахуванням великого обсягу та специфіки слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій, здійснених з метою отримання фактичних даних, які мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, матеріалів, оформлених за результатами проведення таких дій, у тому числі через необхідність завершення особливо складних слідчих дій, таких як комп`ютерно-технічна експертиза, під час проведення якої потрібні виключно спеціальні знання, а також потреби у здійсненні чисельної кількості процесуальних дій перед закінченням досудового розслідування, зокрема таких як повідомлення про завершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, складання обвинувального акта та його направлення до суду, а отже великого обсягу та специфіки слідчих і процесуальних дій, необхідних для встановлення обставин, що мають значення та підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення. Тобто, враховуючи характер інкримінованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 тяжкого злочину проти основ національної безпеки України під час дії воєнного стану та суворість можливого покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, це вже само по собі може бути мотивом та підставою для ОСОБА_5 здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 цього Кодексу (рішення ЄСПЛ від 26.07.2001 по справі «Ілійков проти Болгарії»), та, без застосування відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, не перебуваючи під вартою, вжити заходів для перешкоджання досягнення дієвості цього провадження шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вона підозрюється, що виправдовує подальше тримання підозрюваної під вартою.

Роблячи висновок про наявність таких ризиків, суд звертає увагу, що ризики не є фактом, а лише ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено у судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювана може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність обґрунтовано продовжує існувати, у зв`язку з чим строки тримання ОСОБА_5 під вартою підлягають продовженню в межах строку досудового розслідування.

Також, розглядаючи доцільність подальшого тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя враховує обставини передбачені у ст. 178 КПК України, які є актуальними, проте не вирішальними при застосуванні запобіжного заходу, зокрема тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, у якому вона підозрюється, вік та стан здоров`я ОСОБА_5 , щодо якого немає відомостей, які б перешкоджали застосуванню цього виду запобіжного заходу, міцність її соціальних зв`язків в місці постійного проживання та реєстрації, що знаходиться на території можливих бойових дій, майновий стан підозрюваної та відсутність у неї судимостей, що не свідчить негативно про її репутацію, яка проте не може слугувати підставою для відмови у продовженні строку тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки цим не спростовується існування встановлених вище ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України з метою недотримання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Крім того суд не може не зважати на підвищену суспільну небезпеку інкримінованих ОСОБА_5 підозр у поширенні інформації про розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану. Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваної, виходячи з доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження та сукупності доказів, зібраних на даному етапі розслідування, слід вважати, що підозра органу досудового розслідування про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України не є очевидно необґрунтованою чи явно недопустимою, а тому подальше тримання підозрюваної під вартою, хоча й обмежує її права та свободи, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. У зв`язку з цим слід вважати, що відповідні потреби досудового розслідування виправдовують найбільш суворий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, погодженого прокурором, оскільки криміногенні фактори і умови вчинення цього злочину дають підстави вважати, що підозрювана задля уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, може намагатись недобросовісно виконувати процесуальні обов`язки, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України.

Водночас під час розгляду даного клопотання, на підставі ч. 6 ст. 176 КПК України, яку визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 7-р(II)/2024 від 19.06.2024, не перевіряється обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України під час дії воєнного стану (Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ) про введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в останнє строк дії воєнного стану продовжено з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 14 липня 2025 року № 478/2025 (затверджений Законом України від 15 липня 2025 року № 4524-IX)), а отже за наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, до останньої може бути застосований лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи в сукупності матеріали поданого клопотання, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження і даних про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, то для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні, доцільним є продовження строку тримання підозрюваної під вартою.

Продовжуючи підозрюваній ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за доцільне згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 199, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою є 13 жовтня 2025 року.

Повний текст ухвали буде проголошено учасникам судового провадження о 17 годині 30 хвилин 11 вересня 2025 року.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1