Справа № 487/8069/23
Провадження № 1-кп/487/296/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2025 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001549 від 27.10.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із вищою освітою, працюював на посаді директора ТОВ «Фортунаінвестбуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду міста Миколаєва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001549 від 27.10.2022 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до формулювання обвинувачення, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, при наступних обставинах.

Так, відповідно до п.6.1 Розділу 6 «Виконавчий орган товариства» Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» (код ), далі ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД», є одноосібним директором товариства.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Крім того, відповідно до Розділу 6 «Виконавчий орган товариства» Статуту ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» (код ), затвердженого рішенням учасника №5 від 14.04.2020, встановлено повноваження директора відповідного суб`єкта господарювання. Так, відповідно до вищевказаного розділу, а саме п. 6.1-6.2.8 встановлено, що виконавчим органом Товариства є одноосібний Директор Товариства, а в разі колегіального керівництва створюється дирекція, яка очолюється Генеральним директором. Директор (Генеральний директор) керує щоденною діяльністю Товариства, який приймається и посаду на підставі рішення Загальних зборів Учасників Товариства. Директор (Генеральний директор) уповноважений вирішувати усі питання, що стосуються діяльності Товариства, які не є винятковою компетенцією Загальних зборів Учасників. Управління Товариством може здійснюватися безпосередньо Учасником за його рішенням, яким виконання функцій Директора покладено на такого Учасника Товариства без укладання трудового договору, а також без нарахування та виплати заробітної плати.

Відповідно до п. 6.2. Статуту, зокрема, Директор (Генеральний директор) зобов`язаний: 6.2.1. виконувати рішення Загальних зборів Учасників та забезпечувати підготовку всіх фінансових планів, звітів, страхування майна, балансів, бухгалтерських документів та представлення їх Загальним зборам Учасників у відповідності з цим Статутом; 6.2.2. забезпечувати виконання усіх планів діяльності Товариства, прийнятих Загальними зборами Учасників, організовувати виконання усіх рішень Загальних зборів та доповідати Загальним зборам Учасників про їх виконання; 6.2.3. призначати та звільняти робітників Товариства у відповідності з трудовим законодавством; 6.2.4. застосовувати до робітників Товариства системи морального та матеріального стимулювання, а також стягнення у відповідності з чинним трудовий законодавством; 6.2.5. укладати та підписувати без доручення від імені Товариства договори (угоди), контракти та інші юридичні акти та забезпечувати їх виконання, 6.2.6. представляти без доручення Товариства в його стосунках установами, підприємствами, організаціями, Товариствами, судами всіх видів інстанцій, партнерами та фізичними особами, а також державними органами по питанням, пов`язаним з діяльністю Товариства; 6.2.7. директор зобов`язаний утримуватися від вчинення будь-яких дій, які можуть привести до виникнення в Товариства кредиторської заборгованості; 6.2.8. видавати доручення від імені Товариства, управляти та розпоряджатися майном та грошовими коштами Товариства.

Отже, ОСОБА_7 , в силу займаної ним посади, а саме - директора ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» (код ЄДРНОУ 42713271), будучи наділений повноваженнями, виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

17.04.2020 між ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» (код ) в особі учасника ОСОБА_8 , в інтересах якої відповідно Статуту створено суб`єкт господарювання та Департаментом житлового-комунального господарства Миколаївської міської ради в особі директора ОСОБА_9 , укладено договір підряду №708 на проведення «Капітального ремонту покриття тротуару по вул. Адмірала Макарова від вул. Декабристів до вул. Фалеєвська в м. Миколаєві», загальну суму 1 468 797, 05 грн. з ПДВ.

Відповідно до п.3.1. договір підряду №708 на проведення «Капітального ремонту покриття тротуару по вул. Адмірала Макарова від вул. Декабристів до вул. Фалеєвська в м. Миколаєві»: оплата за цим Договором проводиться згідно підписаних з обох сторін актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 протягом 15 банківських днів після підписання Сторонами Акта здачі-приймання виконаних робіт.

До названих документів обов`язково надаються для ознайомлення «Замовнику» виконавча документація, передбачена вимогам нормативних документів у галузі будівництва та документи щодо якості задіяних матеріалів та конструкцій з паспортами та сертифікатами.

Відповідно до п. 3.3. вищевказаного договору: кінцевий розрахунок за цим Договором провадиться «Замовником» не пізніше 20 днів після повного завершення виконання робіт, визначених у п.п. І.І цього Договору включаючи усунення виявлених під час приймання недоліків, тобто після підписання Сторонами Акта здачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п.1 Додаткової угоди №3 від 21.07.2020 «Про внесення змін до договору №708 від 17.04.2020» було зменшено суму договору на 50 226, 07 грн. з ПДВ. Фактична сума Договору на момент укладання Додаткової угоди №3 від 21.07.2020 складає 1 418 570, 98 грн. з ПДВ.

25.06.2020 згідно платіжного доручення №2168 від 25.06.2020 було здійснено оплату за вказаним Договором підряду №708 від 17.04.2020 у сумі 1 418 570, 98 грн. на користь ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» (код ) на відповідний розрахунковий рахунок, що відкритий в АТ «ОТП БАНК», а саме НОМЕР_1 .

В подальшому, відповідно висновку експерта №9/22 від 15.09.2022 встановлено невідповідність між фактично виконаними підрядником ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» (код ) і внесеними до акту №l за червень 2020 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в видами і обсягами робіт та довідки про вартість виконаних робіт за червень 2020 на загальну суму 146 774, 00 грн.

Так, ОСОБА_5 , будучи службовою особою - директором ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» (код ) 25.06.2020 діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання своїм службовим становищем, достовірно знаючи, що будівельні роботи на проведення «Капітального ремонту покриття тротуару по вул. Адмірала Макарова від вул. Декабристів до вул. Фалеєвська в м. Миколаєві», виконані не в повному обсязі, заволодів бюджетними коштами у сумі 146 774, 00 грн. на користь ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» ().

Умисними протиправними діями ОСОБА_5 , спричинено матеріальну шкоду державі в особі Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради у сумі 146 774, 00 грн.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за наступних обставинах.

ОСОБА_5 , будучи службовою особою директором ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД», знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці, в невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, однак не пізніше червня 2020 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння шляхом зловживання службовим становищем грошовими коштами місцевого бюджету на користь ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД», у сумі 146 774,00 грн., достовірно знаючи, що будівельні роботи із капітального ремонту покриття тротуару по вул. Адмірала Макарова від вул. Декабристів до вул. Фалесвська в м. Миколаєві, виконані не в повному обсязі, а вартість виконаних будівельних робіт не відповідають дійсності, вніс до офіційних документів - Акту №l приймання виконаних будівельних робіт за червень 2020 року (форма КБ-2в) відомості, які за своїм змістом не відповідають дійсності, а саме відомості про виконання робіт із капітального ремонту покриття тротуару за вказаною адресою у повному обсязі, та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2020 року (форма КБ-3) із капітального ремонту покриття тротуару за вказаною адресою, відомості, які за своїм змістом не відповідають дійсності, а саме відомості про загальну вартість виконаних будівельних робіт на суму 1 418 570, 98 грн., адже реальна вартість виконаних робіт становить не більше 1271 796, 00грн., і, розуміючи протиправний характер своїх лій, підписав та скріпив їх печаткою ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» та надав вищевказані документи для погодження і проведення подальшої оплати за ними замовнику Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7.

На підставі зазначених недостовірних документів Департаментом житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради безпідставно здійснено оплату ТОВ «ФОРТУНАІНВЕСТБУД» за вартість робіт, які виконані не в повному обсязі, що призвело до незаконного заволодіння ОСОБА_5 бюджетними коштами Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради на суму 146774,00 гривень.

05.09.2025 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України) та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце 25.06.2020 року, а дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. Таким чином, з моменту вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, минуло більше п`яти років, а тому ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Приписами ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Відповідно до положень ст. 285 КПК України ОСОБА_5 роз`яснено, що на момент судового розгляду закінчились строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності йому роз`яснені та є зрозумілими, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні захисник підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор та представник потерпілого в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Частиною 8 ст. 284 КПК України визначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК України та у порядку, встановленому КПК України.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Визначені у статті 49 КК України строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Згідно із ч. 1 ст. 366 КК України передбачено покарання у вигляді штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

З моменту вчинення злочинів сплив диференційований строк, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, про що захисник заявив у своєму клопотанні до місцевого суду.

Даних про те, що в зазначений строк ОСОБА_5 ухилявся від суду матеріали кримінального провадження не містять. Відомості про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинення інших кримінальних правопорушень відсутні. Підстав, які б виключали застосування положень ст. 49 КК України у даному випадку, немає.

Згідно постанови об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду по справі №203/241/17 від 12.09.2022 звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України є безумовним, оскільки приводом для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих державі для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення та притягнення її до кримінальної відповідальності у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку.

Особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК).

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закриттю відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення грошових коштів.

Із системного аналізу КПК та КК слідує, що передбачений ст. 49 КК інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілої на таке звільнення, а також про те, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (постанова Верховного Суду від 23.06.2022 року у справі № 204/2626/21, провадження № 51-5123 км 21).

Таким чином, цивільний позов підлягає залишенню без розгляду, що не є перешкодою для звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-23/18548-ПЧ від 30.10.2023 року у розмірі 3824 гривень 00 копійок слід віднести на рахунок держави.

Речові докази у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001549 від 27.10.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 в інтересах держави в особі Департаменту житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради до обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів - залишити без розгляду.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №СЕ-19/116-23/18548-ПЧ від 30.10.2023 року у розмірі 3824 гривень 00 копійок - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 30.09.2025 року.

Суддя ОСОБА_1