печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний союз «Либідь» в особі директора ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2022 у справі №757/10754/22-к та ухвалою від 25.08.2022 у справі №757/22010/22-к в рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000291 від 12.04.2022,-

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний союз «Либідь» в особі директора ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000291 від 12.04.2022 звернулося до слідчого судді з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2022 у справі №757/10754/22-к в частині відчуження та ухвалою від 25.08.2022 у справі №757/22010/22-к в частині відчуження та розпорядження майном, а саме:

- будівля багатофункціонального торгівельного центру загальною площею 134627,2 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 (РНОНМ 0);

- нежитлова будівля (літ. В) загальною площею 21475,1 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_1 (РНОНМ 0);

- земельна ділянка, кадастровий номер :79:054:0059, площею 1.4715га, яка розташована в межах АДРЕСА_16 (РНОНМ 00);

- земельна ділянка, кадастровий номер :79:054:0002, площею 0.3271 га, яка розташована в АДРЕСА_2 (РНОНМ 00);

- земельна ділянка, кадастровий номер :79:054:0036, площею 2.9689 га, яка розташована в АДРЕСА_1 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 115.6 кв.м, житловою площа 55.1 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_3 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 82.8 кв.м, житловою площа 41.7 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_4 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 83.2 кв.м, житловою площа 41.5 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_5 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 83.1 кв.м, житловою площа 41.6 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_6 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 83.4 кв.м, житловою площа 41.6 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_7 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 82.6 кв.м, житловою площа 41.7 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_8 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 114.8 кв.м, житловою площа 55.3 кв.м, яка розташована в в АДРЕСА_9 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 89.6 кв.м, житловою площа 53.5 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_10 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 84.9 кв.м, житловою площа 37 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_11 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 83.6 кв.м, житловою площа 34.9 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_12 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 40.9 кв.м, житловою площа 16.2 кв.м, яка розташована в в АДРЕСА_13 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 100.7 кв.м, житловою площа 51.7 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_14 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 121.3 кв.м, житловою площа 37.3 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_15 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 42.5 кв.м, житловою площа 16.2 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_17 (РНОНМ 00);

- квартира, загальною площею 80 кв.м, житловою площа 29.8 кв.м, яка розташована в АДРЕСА_18(РНОНМ 00).

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, існує реальна необхідність в забезпеченні можливості ведення ТОВ «ІС «Либідь» господарської діяльності, яка в першу чергу обумовлена можливістю вільного використання належного йому майна (й не тільки в частині особистого користування ним, а й розпорядження ним, в т.ч. шляхом наступної передачі третім особам в оренду), та отримання доходу від цієї діяльності, сплати податків та зборів до бюджетів різних рівнів, виконання показника планового доходу ТОВ «ІС «Либідь» на 2025 рік. Прокурор зазначав, зокрема, що ТОВ «ІС «Либідь» () ймовірно, на яке представники російської федерації мають опосередкований вплив, на підставі Кредитного договору №1 від 27.10.2009 року вчиняло визедення коштів за кордон, під виглядом повернення кредитів (позик) в адресу офшорних та юрисдикцій з послабленим валютним/податковим контролем «OceanPlaza Project LTD» (Кіпр), «EthoderInvestmentsLimited» (Kinp), у тому числі, метою яких є приховування реальних вигодонабувачів, зокрема з країни агресора РФ. На сьогодні учасниками ТОВ «ІС «ЛИБІДЬ» є держава (в особі Фонду державного майна України на підставі зазначеного вище рішення ВАКС від 20 березня 2023 року у справі № 991/1914/23 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 9 червня 2023 р. № 507-р.) з часткою у розмірі 66,65% та ТОВ «Ланіта Інвест» з часткою у розмірі 33,35% Жоден із таких учасників товариства не є пов?язаною особою з особами, які вчиняли протиправні дії за фактами яких ведеться досудове слідство. Крім того, держава отримала і право вимоги за кредитним договором №1 від 27.10.2009, який буз підставою для накладення арешту на нерухоме майно. Відповідно після передачі корпоративних прав Товариства (66,65%) державі відпала необхідність в подальшому застосуванні забезпечувального/ обмежувального заходу шляхом арешту вищевказаного нерухомого майна, як і зникли підстави відповідно до яких Печерський районний суд м. Києва виніс ухвали від 10.05.2022 та від 25.08.2022, а саме: доказове значення майна (кримінальному провадженні, приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вищевказаного арештованого майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання представник особи, яка подала клопотання - адвокат ОСОБА_4 не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання за її відсутності вимоги клопотання підтримала.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. На адресу суду надійшли письмові заперечення на клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000291 від 12.04.2022 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст 110-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 212 КК України.

В рамка вказаного кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2022 у справі №757/10754/22-к накладено арешт на майно, питання щодо скасування арешту з якого є предметом розгляду даного клопотання та перелік якого зазначено вище.

В подальшому ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.08.2022 у справі №757/18237/22-к скасовано арешт в частині розпорядження та користування нерухомим вказаним майном.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.08.2022 у справі №757/22010/22-к повторно накладено арешт на нерухоме майно.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2022 у справі №757/24309/22-к скасовано арешт в частині заборони користування об?єктами нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так арешт накладено з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідної до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває.

З огляду на важливу роль даних речових доказів у провадженні, під час досудового розслідування продовжує існувати необхідність у їх збереженні, що можливо забезпечити лише шляхом збереження накладеного на них арешту.

Представник ТОВ «ІС «Либідь» в своєму клопотанні зазначає, що арешт майна є занадто обтяжливим для товариства та не дозволяє ефективно його використовувати, а саме здавати в оренду та натомість, просить скасувати арешт майна в частині відчуження об?єктів нерухомості, на які накладено арешт. Додатковим аргументом представник ТОВ «ІС «Либідь» як підставу для скасування арешту майна зазначає можливі збитки, які може понести держава, як власник 66,65% частик в статутному капіталі товариства. Проте держава не є повноцінним власником частки в статутному капіталі вказаного товариства. Із листа Фонду державного майна України від 01.05.2025, доданого до клопотання, встановлено, що майно, на яке накладено арешт, окремо в дохід держави не стягувалося.

Слідчий суддя приймає до уваги доводи прокурора про те, що в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що власники та службові особи ТОВ «ІС «Либідь» причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 209 КПК України. Відповідно до вимог ст. ст. 96-3 - 96-11 КК України, у вказаному кримінальному провадженні до ТОВ «ІС «Либідь» можуть бути застосовані заходи кримінально-правового характеру, в тому числі у вигляді конфіскацій майна підприємства.

Будь яких додаткових даних чи доводів, які б свідчили, що на даний час необхідність в арешті майна відпала, в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не надано.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання про скасування арешту майна не містить належного обґрунтування, яке б спростовувало вказане твердженням прокурора та вказувало б на необґрунтованість подальшого арешту майна в рамках кримінального провадження досудове розслідування в якому триває. Обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний союз «Либідь» в особі директора ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 10.05.2022 у справі №757/10754/22-к та ухвалою від 25.08.2022 у справі №757/22010/22-к в рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні №0000291 від 12.04.2022,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1