Справа № 314/5330/25
Провадження № 1-кс/314/1656/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні матеріли за клопотанням слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000738, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю слідчого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000738, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Клопотання обгрунтовано тим, що 19.11.2025 до Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення, про те, що 18.11.2025 перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час раптово виниклого конфлікту спричинив тілесні ушкодження військовослужбовцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якими останнього було доставлено до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.

У період часу з 15:10 год. 19.11.2025 по 17:13 год. 19.11.2025 слідчим було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час затримання проведено невідкладні слідчі (розшукові) дії, під час яких було виявлено, та влучено:

- кофту камуфльована;

- штани камуфльовані;

- пару берців;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy А54 5G», Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , сім-карти: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в чохлі, чорного кольору.

19.11.2025 вказані предмети, було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть містити на собі сліди та інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що забезпечення арешту вилученого майна необхідно для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку слідчого, приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити із таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що слідчим Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2025 за № 0000738, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

20.11.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання слідчого Слідчого відділення Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000738, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального, можливість зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 175, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, задовольнити.

Накласти арешт на: кофту камуфльовану, штани камуфльовані, пару берців, мобільний телефон «Samsung Galaxy А54 5G», Imei 1: НОМЕР_1 , Imei 2: НОМЕР_2 , сім-карти: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , в чохлі, чорного кольору, в обсязі позбавлення права на відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1

21.11.2025