Справа № 697/2596/25
Номер провадження 1-кп/697/227/2025
У Х В А Л А

Іменем України

09 грудня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Канів кримінальне провадження № 0000004 від 18.02.2025 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мельники Канівського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, групи інвалідності не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України, разом з угодою про визнання винуватості від 30.09.2025, укладеної між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником ОСОБА_6 , з другого боку, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання обвинуваченим обвинувального акту.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.02.2025 року в період з 02 год. 21 хв. по 07 год. 37 хв., діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідуванням особою, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужого майна шляхом обману, з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами, які знаходились на банківських картках громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , з метою реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном ОСОБА_7 , невстановлена досудовим розслідуванням особа шахрайським шляхом, здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24».

Далі, невстановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом обману, який виразився у вході до мобільного застосунку «Приват24» отримала від ОСОБА_7 дані щодо ії банківських карткових картках АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 необхідних для безготівкового зняття грошових коштів та здійснення розрахунків у торгівельних мережах, проводячи операції з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Після чого, продовжуючи реалізацію прямого умислу на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 , невстановлена досудовим розслідуванням особа з використанням електронно-обчислювальної техніки надіслала грошові кошти на загальну суму 61895 грн на картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк», який належить ОСОБА_8 та фактичним розпорядником якого був її син ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, 17.02.2025, перебуваючи разом зі своєю матір`ю ОСОБА_8 у м. Каневі Черкаського району Черкаської області, а саме по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_3 , зняв з відповідних банкоматів за вищевказаними адресами грошові кошти потерпілої ОСОБА_7 окремими частинами, а всього на загальну суму 61895 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився отриманими грошовими коштами від потерпілої ОСОБА_7 на власний розсуд, і таким чином заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Він же, ОСОБА_4 , 18.02.2025 в період близько 01 год. 36 хв. діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленою органом досудового розслідуванням особою, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужого майна шляхом обману, з використанням електронно- обчислювальної техніки, а саме грошовими коштами, які знаходились на банківській картці громадянки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме № НОМЕР_5 , з метою реалізацію свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном ОСОБА_9 , невстановлена досудовим розслідуванням особа шахрайським шляхом, здійснила вхід до мобільного додатку «Приват24».

Далі, невстановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, шляхом обману, який виразився у вході до мобільного застосунку «Приват24» отримала від ОСОБА_9 дані щодо її банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , необхідних для безготівкового зняття грошових коштів та здійснення розрахунків у торгівельних мережах, проводячи операції з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Після чого, продовжуючи реалізацію прямого умислу на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , невстановлена досудовим розслідуванням особа з використанням електронно-обчислювальної техніки надіслала грошові кошти на картковий рахунок АТ КБ «ПриватБанк», який належить ОСОБА_10 та фактичним розпорядником якої був її знайомий ОСОБА_4 та в подальшому ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використав отримані на вищевказаний картковий рахунок грошові кошти у сумі 8240 грн на власний розсуд, і таким чином заподіяв матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 на вище вказану суму.

Відповідно до обвинувачення, він же, ОСОБА_4 , на початку 2024 року,більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в Житомирській області, більш точного місця органом досудового розслідування не встановлено, незаконно придбав шляхом знахідки, пістолет Макарова, який згідно з висновком судової балістичної експертизи №СЕ-19/124-25/12344-БЛ від 20.08.2025 являється короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю - 9 - мм пістолетом конструкції Макарова (ПМ), без номера, промислового виробництва Іжевського механічного заводу, СРСР, відноситься до багатозарядних самозарядних (напівавтоматичних) пістолетів із системою віддачі вільного затвору, приданий до стрільби, із бойовими патронами в кількості 21 шт., які згідно з висновками судово-балістичних експертиз № СЕ-19/124-25/12361-БЛ від 26.08.2025, №СЕ-19/124-25/12356-БЛ від 15.09.2025 та №СЕ-19/124-25/12347-БЛ від 16.09.2025, являються 9-мм патронами до пістолету Макарова, промислового виробництва м. Юрзань, СРСР та м. Луганськ, Україна, а також пістолет «SUR 2608», який згідно з висновком судової балістичної експертизи №СЕ-19/124-25/12350-БЛ від 18.09.2025 являється гладкоствольною короткоствольною вогнепальною зброєю, без номера, промислового виробництва Туреччина, калібру 9 мм Р.А., після чого діючи умисно, без передбаченого законом дозволу привіз їх за місцем свого проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де залишив, і таким чином без передбаченого законом дозволу зберігав до моменту їх фактичного виявлення 19.08.2025 працівниками відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області в ході проведення обшуку цього ж дня, які в подальшому було вилучено до відділу поліції №1 Черкаського районногоуправління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Згідно з обвинуваченням, він же, ОСОБА_4 , на початку серпня 2025 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконне придбання психотропної речовини без мети збуту, в ході спілкування з невстановленою органом досудового особою у мережі інтернет, замовив у останньої психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, за грошові кошти у сумі 200 грн.

У подальшому, ОСОБА_4 , на початку серпня 2025 року, більш точної дати органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на узбіччі дороги по вул. Бузницького в м. Каневі Черкаського району Черкаської області, більш точної адреси органом досудового розслідування не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно придбав замовлену ним порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась у двох фольгових згортках, яка згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ- 19/124-25/12353-НЗПРАП від 20.08.2025 містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою 0,378 грам, після чого переніс вказану психотропну речовину до будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яку в подальшу незаконно зберігав у вказаному будинку без мети збуту до моменту її виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 19.08.2025.

Вищезазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані стороною обвинувачення за:

- ч. 4 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки;

- ч.1 ст. 263 КК України - незаконне, придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

- ч.1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

30.09.2025 між прокурором ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні.

Згідно з цією угодою, на день її підписання між сторонами досягнуто домовленість про визнання винуватості та сторони погодили формулювання підозри та положення про те, що сторони визнають правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, при цьому останній беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Сторони в угоді погодили призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці; за ч.1 ст. 263 КК України покарання у вигляді 3 роки 1 місяць позбавлення волі; за ч.1 ст. 309 КК України покарання у вигляді 3 роки обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 років 2 місяці позбавлення волі.

Сторони зазначили про те, що розуміють наслідки ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

Під час підготовчого провадження припинені повноваження захисника ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_4 згідно з Дорученням від 06.11.2025 призначено адвоката ОСОБА_5 .

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти затвердження угоди, не погоджуючись із узгодженим покаранням, зазначивши, що необхідно було узгодити звільнення від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком та застосувати ст. 75 КК України.

Захисник підтримав думку обвинуваченого.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їхньої участі, не заперечували проти затвердження угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив відмовити у затвердженні угоди, оскільки обвинувачений її фактично не підтримує, та призначити справу до судового розгляду.

Статтею 314 КПК України передбачено виключний перелік рішень, які суд може прийняти за наслідками проведення підготовчого судового засідання. Так, згідно з ч.3ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8,10частини першої або частиною другою статті 284цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3ст.314 КПК України питання про неможливість затвердження даної угоди про примирення суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 2, 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акта з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Однією з беззаперечних умов затвердження угоди є визнання обвинуваченим своєї вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні та добровільна згода з узгодженим покаранням.

Пункт 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» визначає, що якщо угоди (незалежно від її виду) досягнуто під час досудового розслідування, після виконання процесуальних дій, передбачених статтями 290,291 КПК України, складений слідчим та затверджений прокурором обвинувальний акт разом із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Відповідно до п. 18 зазначеної Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти одне із таких рішень: затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, та: повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченомурозділом ІІІ КПК України; або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення; або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Оскільки обвинувачений заперечує проти затвердження угоди, вважаючи, що сторони повинні узгодити застосування звільнення від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком, та у зв`язку із чим виконання приписів ст.ст.474-475 КПК України та розгляд даної угоди про визнання винуватості в підготовчому судовому засіданні по суті є неможливим, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про неможливість затвердження даної угоди про визнання винуватості.

Як вбачається з пояснень прокурора ОСОБА_3 , досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було закінчено 30.09.2025, всі слідчі дії для збирання доказів щодо доведення вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні були проведені, і необхідності в проведенні додаткових слідчих дій під час досудового розслідування немає.

Також, відповідно до ст. 290 КПК України, обвинуваченому та потерпілим 30.09.2025 року слідчим було повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження, а також відкрито сторонами кримінального провадження одне одній додаткових матеріалів, про що останні підтвердили своїми підписами.

Дане кримінальне провадження підсудне Канівському міськрайонному суду Черкаської області, підстав для його закриття та зупинення немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, отже провадження може бути призначене до судового розгляду.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314-316, 468, 469, 471, 474 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора та обвинуваченого про відмову в затвердженні угоди про визнання винуватості задовольнити.

Відмовити у затверджені угоди про визнання винуватості, укладеної 30.09.2025 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000004 від 18.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України.

Призначити кримінальне провадження № 0000004 від 18.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 263, ч.1 ст.309 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Канівського міськрайонного суду Черкаської області (м. Канів, вул. Успенська,22) на 16 год. 25 хв. 09.12.2025.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1