Номер провадження: 11-кп/813/2017/25
Справа № 498/580/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Великомихайлівського районного суду Одеської області від 07.04.2025 року, у кримінальному провадженні №0000007 від 08.02.2025 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Берізки-Бершадські Бершадського району Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця за мобілізацією на посаді такелажника евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтної роти ремонтно-відновлюваного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08.08.2022 рокуКиївським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.402 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 8300 (вісім тисяч триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 141100 грн.

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, та йому призначене покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2022 року у справі №947/12207/22 за ч.4 ст.402 КК України, яким засуджено ОСОБА_8 до покарання у виді штрафу у розмірі 8300 (вісім тисяч триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 141100 грн визначено виконувати самостійно.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення транспортно-товарознавчої експертизи від 12.03.2025 №СЕ-19/116-25/5022-АВ у розмірі 3 979,50 грн.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.03.2025 року.

Речовий доказ - пошкоджене лобове скло № 43R-014839 від службового автомобіля «RENAULTEXPRESS» реєстраційний номер НОМЕР_2 визначено знищити.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

07.02.2025 року, близько 21:10 год, ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, у військовому званні «старший солдат», перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в громадському місці, а саме на узбіччі дороги навпроти домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 , в нічний час доби грубо порушуючи громадський порядок, із мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість, пов`язаною з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, протиставити себе іншим громадянам, суспільству та державі, агресивно та в грубій формі висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції відділення поліції №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_9 та капітана поліції ОСОБА_10 , маючи намір самоутвердитись за рахунок приниження працівників поліції, жодним чином не реагувавши на їх прохання заспокоїтись та припинити порушувати громадський порядок.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 підійшов до службового автомобіля працівників поліції на якому були наявні відповідні розпізнавальні знаки символіки «Національної поліції України», проявляючи грубу силу та особливу зухвалість, діючи з хуліганських спонукань, умисно наніс один удар кулаком лівої руки по вітровому склу службового автомобіля марки «RENAULT EXPRESS», державний номерний знак « НОМЕР_3 », який належить Головному управлінню Національної поліції України в Одеській області, в результаті вказаних дій пошкодив його, чим спричинив матеріальну шкоду ГУНП в Одеській області в сумі 11013,85 грн (одинадцять тисяч тринадцять гривень вісімдесят п`ять копійок).

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції іншим складом суду.

Разом з цим захисник зазначив, що у випадку, якщо суд не встановить підстав для скасування вироку суду та призначення нового розгляду, просить змінити вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн.

Одночасно, захисник зазначає, що у випадку якщо суд дійде висновку про необхідність призначення покарання у виді обмеження волі, то просить призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на шість місяців, та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням тривалістю один рік, або замінити обмеження волі на службове обмеження для військовослужбовців на строк шість місяців.

Також захисник просить виключити з резолютивної частини вироку абзац третій щодо самостійного виконання вироку Київського районного суду м. Одеси від 07.07.2022 року у справі №947/12207/22 за ч.4 ст.402 КК України, яким засуджено ОСОБА_8 до покарання у виді штрафу у розмірі 8300 (вісім тисяч триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 141100 грн.

В обґрунтування апеляційних вимог, захисник вказує про розгляд кримінального провадження незаконним складом суду; про не врахування судом, що ОСОБА_8 двічі було притягнуто до юридичної відповідальності (адміністративної та кримінальної) за вчинення одних і тих же діянь; а також про призначення судом покарання, що не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Апеляційний розгляд, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено без участі обвинуваченого ОСОБА_8 та представника потерпілого ГУНП в Одеській області, які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися.

При цьому, захисник ОСОБА_7 повідомив, що обвинувачений ОСОБА_8 не має можливості з`явитися в судове засідання, оскільки проходить військову службу, та вважав можливим здійснювати розгляд без його участі.

Представник потерпілого ГУНП в Одеській області - ОСОБА_11 подала клопотання про проведення апеляційного розгляду за відсутності представника потерпілого.

Колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого вироку, судом створені всі умови для реалізації права учасників процесу на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України (далі - КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.ст.8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства в процесі судового розгляду.

Законодавець передбачив у кримінальному процесуальному законі відповідні правові інститути, зокрема: оскарження прийнятих рішень, їх скасування та зміну, що, у свою чергу, є гарантіями дотримання засади законності, оскільки дають змогу своєчасно виправити допущені порушення норм процесуального і матеріального права.

Порушення, які перешкоджають суду повно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке відповідає вимогам, встановленим КПК, визнаються істотними та тягнуть за собою його зміну або скасування.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Розгляд даної категорії справ у суді першої інстанції здійснюється в порядку ст.ст.381-382 КПК. При цьому, суд має право призначити розгляд обвинувального акта у судовому засіданні та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне або суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В останньому випадку розгляд проводиться в порядку спрощеного провадження, яке має на меті прискорення кримінального провадження, усунення необґрунтованої тяганини при розгляді кримінальних справ і дозволяє забезпечити вирішення завдань кримінального провадження при процесуальній та ресурсній економії.

Підставою для розгляду обвинувального акта щодо кримінального проступку в спрощеному провадженні є встановлення прокурором під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду. У такому випадку прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст.302 КПК саме на дізнавача та прокурора покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного, потерпілого та представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Виходячи з наведеного, колегія суддів зазначає, що саме на сторону обвинувачення покладається обов`язок роз`яснити підозрюваному наслідки надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, що у свою чергу, передбачає і з`ясування того, чи зрозумів підозрюваний, які наслідки очікують на нього у разі надання такої згоди. У зв`язку з цим, саме сторона обвинувачення має довести перед судом належне виконання цього обов`язку, якщо відповідне питання порушується обвинуваченим чи його захисником при апеляційному оскарженні судового рішення.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.302 КПК, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинна бути додана письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Зазначена норма передбачає обов`язкову участь захисника, як додаткову гарантію дотримання прав підозрюваної/обвинуваченої особи, а також підтвердження добровільності такої згоди та усвідомленості її наслідків.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч.1 ст.382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Відповідно до другого речення ч.2 ст.382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Таким чином, з аналізу наведених норм кримінального процесуального закону слідує, що суд отримавши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, зобов`язаний невідкладно вивчити його та додані до нього матеріали, і вправі прийняти рішення про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні лише у разі, якщо встановить що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини, беззаперечно визнає свою вину і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні. В основу обвинувального вироку суд може поставити лише ті обставини, які встановлені органом досудового розслідування та які не оспорюються учасниками судового провадження. В протилежному випадку, в разі встановлення, що обставини, встановлені органом досудового розслідування оспорюються будь-ким з учасників кримінального провадження, у тому числі обвинуваченим, суд не вправі приймати рішення про спрощене провадження і зобов`язаний, у відповідності до положень ч.3 ст.382 КПК призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження.

Верховний суд в постанові від 06.10.2021 року (справа №185/7793/20, провадження №51-1860км21) вказав, що оскільки спрощене провадження у кримінальних провадженнях щодо кримінальних проступків є обмеженням фундаментального права людини на справедливий судовий розгляд (зокрема, права на захист, права брати участь у судовому розгляді, права на оскарження судового рішення), стороною обвинувачення мають бути належним чином виконані вимоги ст.302 КПК, тоді як суди повинні належним чином переконатися, що сторона обвинувачення виконала зазначені вимоги, а також належним чином перевірити скарги сторони захисту (у разі їх наявності) на порушення прокурором, слідчим положень указаної статті.

Тобто кримінальним процесуальним законом визначені певні особливості щодо формування та розгляду цієї категорії справ, що мають детально досліджені та дотримані місцевим судом при їх розгляді.

Разом з цим, апеляційним судом встановлені підстави для безумовного скасування оскарженого вироку.

Згідно вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Визначення складу суду здійснюється відповідно до ст.35 КПК.

Згідно ч.1 ст.31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється одноособово, крім випадків передбачених ч.2, ч.3 ст.31 КПК.

Положенням п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо воно ухвалено незаконним складом суду.

Для встановлення наявності або відсутності порушення судом наведеної вимоги закону слід керуватися положеннями статей 75-76 КПК, які визначають випадки недопустимості участі судді в конкретному кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 76 КПК встановлено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що за наслідками подій, які відбувались 07.02.2025 року, близько 21:10 год., на вул. Лесі Українки, буд.20 в с.Козакове Роздільнянського району Одеської області, щодо ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП та проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000007 від 08.02.2025 року за ч.1 ст.296 КК України, за результатами розгляду якого ухвалено оскаржений вирок.

Так, 08.02.2025 року щодо ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст.185 КУпАП, відповідно до якого 07.02.2025 року, о 21:10 год., в с. Козакове по вул.Лесі Українки, ОСОБА_8 не виконував неодноразову законну вимогу про припинення правопорушення, шарпав працівника поліції, поводив себе зухвало та нахабно. До протоколу долучені матеріали адміністративної справи, відеозаписи із нагрудної бодікамери працівника поліції (а.п.78).

Як зазначено захисником в апеляційній скарзі та підтверджується долученими до неї документами та відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, вказаний протокол про адміністративне правопорушення від 08.02.2025 року щодо ОСОБА_8 за ст.185 КУпАП та долучені до нього матеріали були предметом розгляду судді Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 (справа №498/391/25, провадження №3/498/336/25).

За результатами вказаного розгляду, 04.04.2025 року суддею ОСОБА_1 винесено постанову, якою ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 за ст.185 КУпАП ґрунтуються на досліджених доказах, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД №615066 від 08.02.2025 року; протоколі про адміністративне затримання серії АА №149246 від 08.02.2025 року; відеозаписах з нагрудної бодікамери; рапорті від 08.02.2025 року.

Дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, розглянуто також суддею Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 .

Тобто, на час ухвалення оскарженого вироку 07.04.2025 року, суддя ОСОБА_1 уже була знайома із обставинами справи та досліджувала при розгляді справи про адміністративне правопорушення №498/391/25 вищевказані докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №615066 від 08.02.2025 року, протокол про адміністративне затримання серії АА №149246 від 08.02.2025 року, відеозапис з нагрудної бодікамери, а також рапорт від 08.02.2025 року. При цьому, ці ж докази долучено стороною обвинувачення до матеріалів даного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України (а.п.76, 78, 79-80).

Встановлений апеляційним судом факт розгляду суддею ОСОБА_1 справи про адміністративне правопорушення №498/391/25 щодо ОСОБА_8 за ст.185 КУпАП, та відповідно дослідження доказів, фактично за обставин, що мали місце щодо тієї ж дати, часу, місці та учасників, свідчать про неможливість участі судді ОСОБА_1 під час розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції по суті обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України.

Апеляційний суд звертає увагу, що недопустимість повторної участі судді у кримінальному провадженні чітко визначена законодавцем та закріплена у ст.76 КПК.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Колегія суддів звертає увагу, що у даному випадку хоч і не йдеться про участь судді ОСОБА_1 на досудовому розслідуванні кримінального провадження, однак фактично є повторною участю судді у кримінальному провадженні, оскільки суддя уже була знайома із обставинами справи та частиною доказів, які досліджувала при розгляді справи про адміністративне правопорушення №498/391/25 щодо ОСОБА_8 за ст.185 КУпАП.

Враховуючи вказані обставини, на думку колегії суддів, отримавши для розгляду по суті обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні після визначення протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 року судді ОСОБА_1 , потім 04.04.2025 року прийнявши судове рішення по справі про адміністративне правопорушення №498/391/25 щодо ОСОБА_8 за ст.185 КУпАП, суддя мала усвідомлювати факт її участі в справі про адміністративне правопорушення, та повинна була заявити собі самовідвід, а не продовжувати розгляд кримінального провадження.

Частиною 2 статті 370 КПК регламентована безумовна підстава для скасування судового рішення, яка кореспондується з положенням п.2 ч.2 ст.412 КПК, відповідно до якого, безумовною підставою для скасування судового рішення є ухвалення такого рішення незаконним складом суду.

Враховуючи наведені обставини апеляційний суд приходить висновку, що оскаржений вирок підлягає скасуванню, оскільки розгляд даного кримінального провадження здійснено незаконним складом суду, зокрема за участі судді, яка підлягала відводу, оскільки приймала участь у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_8 за ст.185 КУпАП, яка фактично стосувалась обставин, які досліджуються в даному кримінальному провадженні.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 412 КПК судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове рішення ухвалено незаконним складом суду.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржений вирок суду не відповідає вимогам ст.370 КПК та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому з урахуванням приписів ст.ст. 2, 7, 9, 409, 412, 415 КПК, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

При цьому, колегія суддів також враховує, що у разі відсутності реагування апеляційного суду на встановлені та вказані вище обставини, як сторона захисту, так і сторона обвинувачення, зокрема будучи незадоволеною результатами апеляційного перегляду оскарженого вироку, в подальшому можуть стверджувати про розгляд даного кримінального провадження в суді першої інстанції незаконним складом суду, що може потягти за собою скасування рішень судів апеляційної та першої інстанції, з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, що не відповідатиме вимогам ст.28 КПК.

Скасовуючи вирок та призначаючи новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, апеляційний суд звертає увагу, що під час нового розгляду кримінального провадження, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти недотримання вимог кримінального процесуального закону, провести судовий розгляд відповідно до вимог КПК та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке має відповідати вимогам закону та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому доводи апеляційної скарги захисника, мають бути обов`язково перевірені під час нового розгляду кримінального провадження, із наданням відповідної правової оцінки.

За наведених обставин апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Великомихайлівського районного суду Одеської області від 07.04.2025 року, у кримінальному провадженні №0000007 від 08.02.2025 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.296 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000007 від 08.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.196 КК України, в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4