Справа № 930/1381/25
Провадження № 1-кп/930/91/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2026 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000131 від 12.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Забужжя Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, особи з інвалідністю 3 групи з дитинства, офіційно не одруженого, не працюючого, відповідно до ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

11.05.2025 близько 15:38 год ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебували поблизу магазину «М?ясний майстер», що розташований по вул. Костельна в м. Немирів Вінницького району, Вінницької області, де останні вживали спиртні напої.

В ході спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, після якого ОСОБА_5 пішов в напрямку Немирівської міської ради, перейшовши дорогу.

В цей час, у ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний намір на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 наздогнав ОСОБА_5 на тротуарі, поблизу адміністративного приміщення Немирівської міської ради Вінницької області, яке розташоване в м. Немирів по вул. Костельна, 84, де діючи з прямим умислом направленим на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді заподіяння шкоди його здоров?ю, умисно наніс ОСОБА_5 один удар правою ногою в ділянку тулуба та два удари кулаком правої руки в ділянку нижньої щелепи обличчя зліва, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді незначної підшкірної емфіземи в області грудної клітки зліва та закритих переломів VI-VII ребер зліва по задньо-підпахвинній лінії, які відповідно до висновку судово-медичного експерта N? 47 від 20.05.2025 за ступенем тяжкості відносяться до СЕРЕДНІХ тілесних ушкоджень, за відсутністю небезпеки для життя, та які спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров?я, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня важкості тілесних ушкоджень» п.2.2.2.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро кається, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, та дав покази, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті. Повністю погоджується з обвинуваченням, запевняє, що більше скоювати злочинів не буде, просить суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд справи за його відсутності, а також про те, що будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 він немає, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

А тому, заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до висновку про проведення судового розгляду без потерпілого.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою усіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істиною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, його дії органами досудового розслідування кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому судом не встановлено.

При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є особою з інвалідністю 3 групи з дитинства із захворювання по зору, його соціальне становище, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, наразі проходить процес соціальної реабілітації, яку проводить ГО «Незалежність Маріуполь», характеризується за місцем проживання позитивно, офіційно не одружений, тимчасово не працюючий, відповідно до ст.89 КК України не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих обставин, відсутність у обвинуваченого будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкції ч. 1 ст. 122 КК України із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Арешти - відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, 122 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 368 - 370, 371-374, 392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п. 1, 2 КК України покласти на засудженого наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання рахувати ОСОБА_4 з моменту проголошення вироку суду.

Після набрання вироком законної сили речові докази, вказані у постанові слідчого від 20.05.2025, а саме:

- медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , яку передано до кімнати зберігання речових доказів при ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути КНП «Немирівська міська лікарня».

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1