Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1539/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/876/25
Категорія ч.2 ст.121 КК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м.Житомирі матеріали кримінального провадження №0000286 від 18.07.2018 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Пулинського районного суду Житомирської області від 30.07.2025 відносно

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в :

зазначеним вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено покарання - 9 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обраховано з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк покарання строк тримання під вартою, з 18 липня 2018 року по 16 вересня 2018 року та з 10 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Черняхівського районного суду Житомирської області від 20.07.2018 скасовано.

Питання про речові докази вирішено у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Згідно вироку суду, 17 липня 2018 року, близько 22-ї години, між ОСОБА_8 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та його матір`ю ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

Так, у вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 наніс чисельні удари обома руками в область тулуба потерпілій ОСОБА_9 , яку у подальшому від отриманих травм було госпіталізовано каретою швидкої медичної допомоги до Черняхівського ТМО.

Внаслідок суспільно небезпечних, протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота, яка ускладнилась масивною внутрішньою крововтратою, крововиливу в м`які тканини грудної клітки зліва, крововиливу в діаграфму зліва, переломів 8,9 та 10 ребер зліва, розриву капсули та тканини селезінки.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1788/248 від 13.09.2018, смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми живота, яка ускладнилась масивною внутрішньою крововтратою.

18 липня 2018 року о 09:20 годині констатована біологічна смерть ОСОБА_9 в Черняхівському ТМО.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції, як незаконний, а своїм рішенням закрити кримінальне провадження відносно нього на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю в його діяннях складу кримінального правопорушення. При цьому, свою вину у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення не визнає і повністю заперечує, що 17 липня 2015 року завдав тяжких тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_9 від яких вона померла. Вважає, що мати того дня, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, неодноразово падала та вдарилася об плиту пічного опалення. Він матір не бив, у них були з нею добрі відносини, він її любив і завжди чим міг допомагав. В той день та час він перебував в стані алкогольного сп`яніння і спав на дивані. Прокинувся лише вранці наступного дня, коли в будинку були працівники поліції, а матері вже не було. Звертає увагу, те що він не бив матір підтверджує його дружина ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_12 , яка є його двоюрідною сестрою, та також, свідок ОСОБА_13 , яка працює фельдшером швидкої медичної допомоги. Крім того, судом були досліджені протоколи про відібрання зразків для експертизи від 18.07.2018 року, відповідно до яких у нього були відібрані зрізи нігтьових пластин, змиви рук, зразки букального епітелію, зразки крові. Відповідно до висновків судових експертиз, а саме висновку судово-медичної експертизи №206/цп від 10.09.2018 року та висновку судово-медичної експертизи №806 від 11.09.2018 року встановлено, що у відібраних у нього зразках будь-яких слідів (об`єктів, тощо), які б належали потерпілій ОСОБА_14 не встановлено. Тобто, висновки вище вказаних судових експертиз вказують на те, що він свою матір ОСОБА_9 не бив і ніяких тілесних ушкоджень їй не завдавав. Наголошує, що свідки, які були допитані у залі судового засідання, а саме свідки ОСОБА_15 (хірург), свідок ОСОБА_13 (фельдшер), свідок ОСОБА_16 (лікар), надали неправдиві свідчення, в частині того, що його мати їм сказала про те, що він її побив, вона такого не могла казати оскільки він такого не робив, а тому їх показання не потрібно брати до уваги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, а також вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з таких підстав.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Згідно зі статтею 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України на предмет належності, допустимості, достовірності та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та дав показання про те, що в першій половині дня 17.07.2018 він та ОСОБА_17 вирушили до смт.Черняхова, де по дорозі зайшли до знайомого ОСОБА_18 , де вживали спиртне. При прибутті до ОСОБА_19 зайшли до знайомої ОСОБА_18 , у якої продовжили вживати алкогольні напої, в ході чого між ним та знайомою ОСОБА_18 виник конфлікт і вона нанесла йому тілесні ушкодження в районі голови. У подальшому на автовокзалі у ОСОБА_19 було викликано карету швидкої медичної допомоги та її працівниками йому надавалась медична допомога. Як розповідала йому у послідуючому його родичка ОСОБА_20 , фельдшер швидкої медичної допомоги, яка приїздила за викликом до його матері, впізнала його за однаковим з його матір`ю прізвищем і адресою проживання, та повідомила, що надавала йому медичну допомогу цього дня в ОСОБА_19 . Десь ближче до обідньої пори, він разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_21 та братом останнього на автомобілі ОСОБА_22 прибули в центр с.Бежев та за кошти ОСОБА_23 він придбав у місцевому магазині горілки, яку вони усі в подальшому розпивали у його будинку разом з його матір`ю, дружиною ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Пізніше до них приєдналася ОСОБА_26 . У подальшому, за кошти ОСОБА_23 , він ще ходив до сусідів, де придбав самогону. Під час застілля матір виходила з ОСОБА_18 на вулицю, де про щось там розмовляли. Його матір не хотіла щоб він спілкувався з ОСОБА_18 , бо вважала, що той завжди "втягував" його у якісь проблеми. Після цієї розмови ОСОБА_18 пішов. Того вечора він розмовляв з матір`ю, вона йому повідомила що продала яблука, які він зібрав та запропонувала йому частину грошей, від яких він відмовився. Від випитого алкоголю та ліків, які він прийняв у зв`язку з тим, що було розбито голову, він не пам`ятає що відбувалося далі. Прокинувся лише вранці наступного дня та здивувався що матір немає вдома, а у будинку вже були працівники поліції, які у грубій формі запропонували йому зняти його верхній одяг та вилучили його. Як зазначив обвинувачений, він матір не бив, можливо вона, будучи п`яною, коли падала, то вдарилася об плиту пічного опалення. Він з матір`ю жив мирно, у них були добрі відносини.

Зазначені показання обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив і в суді апеляційної інстанції.

Проте, не зважаючи на таку позицію обвинуваченого, суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про те, що заперечення обвинуваченого щодо спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , що призвели до її смерті є такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам та на думку колегії суддів, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично вчинений ним злочин.

Так, критично оцінивши та відкинувши версію сторони захисту, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу свого висновку про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, показання допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_27 , який суду повідомив про те, що він працює лікарем хірургом в Черняхівському ТМО. Точної дати та часу не пам`ятає, його було викликано черговим лікарем до реанімаційного відділення лікарні, де знаходилась пацієнтка ОСОБА_9 , яка була у вкрай важкому стані. У пацієнтки була сплутана свідомість, мова протяжна, вона час від часу втрачала свідомість. Приходячи на короткий час до свідомості пацієнтка говорила, що її вдарив син. Більш детально нічого з`ясувати не вдалося. Пацієнтку було терміново прооперовано і у процесі цього у внутрішньо-черевній порожнині виявлено велику кількість крові та діагностовано розрив селезінки. Кровотечу зупинено, видалено селезінку, яка була повністю пошкоджена. Наступного дня ОСОБА_9 померла від великої крововтрати та відмови внутрішніх органів. Хвора за показниками (збільшеними розмірами печінки та селезінки) зловживала алкоголем. Вживання алкоголю негативно впливає на всі органи людини, в тому числі на печінку та селезінку, які у пацієнтки були значно збільшені, тому і вразливіші при нанесенні травмуючого удару. Удар пришвидшує руйнування селезінки. Видимих тілесних ушкоджень на тілі потерпілої не було. Була закрита травма живота із пошкодженням селезінки. Однак, при великій крововтраті, слідів побиття можна було і не побачити. Все залежить від індивідуальних властивостей організму кожної людини. В разі своєчасного звернення за медичною допомогою до лікарні, життя пацієнтки можна було б врятувати. Про те її було доставлено до лікарні орієнтовно близько 10 годин після події, що передувала травмі. Про цю подію повідомили правоохоронні органи, оскільки вбачилася ознаки злочину.

Свідок ОСОБА_13 суду дала показання, що вона працювала фельдшером швидкої медичної допомоги в смт Черняхів. Пізньої вечірньої пори, дати та часу не пам`ятає, орієнтовно кінець літа, не виключено що це могло бути 17.07.2018, надійшов виклик на станцію швидкої невідкладної медичної допомоги з повідомленням про те, що жінка перебуває без свідомості. На час прибуття на виклик у с.Бежів, точної адреси вона не пам`ятає, оскільки відтоді сплинуло багато часу, у будинку на який вказали у виклику, знаходились дві молоді жінки та жінка у віці, остання лежала посеред кімнати на підлозі, спиною до низу. Вона була у важкому стані, без свідомості, пульс та тиск не визначалися, крові на ній не було. Про те футболка на потерпілій була мокрою, хоча підлога поруч з нею була сухою. Хворій було надано першу медичну допомогу. При огляді хворої встановлено, що її грудна клітка була м`якою, що могло свідчити про те, що у неї зламані ребра. У присутніх в будинку вона з`ясовувала, чому на хворій мокрі речі, але конкретної відповіді не отримала. Їй лише повідомили, що у хворої різко впав тиск та вони давали їй пігулку і що таке з нею було раніше, коли вона вживала спиртне. Про те що саме сталося з цією жінкою так ніхто нічого не сказав та часу для з`ясування не було, оскільки хвора була у вкрай важкому стані і її потрібно було госпіталізувати. У вказаному будинку, окрім цих трьох жінок був ще чоловік, який спав на дивані, повернутий обличчям до вікна, який ні на що не реагував. Оскільки адреса місця проживання потерпілої та прізвище співпадали, вона зрозуміла, що це саме той чоловік, якому вона цього ж дня в обідню пору в районі автостанції в смт.Черняхів за викликом, що надійшов до невідкладної швидкої медичної допомоги, надавала медичну допомогу. По дорозі до лікарні хвору прийшлось реанімувати, вона була без свідомості та у неї був відсутні тиск і пульс. Пацієнтку було доставлено до Черняхівського ТМО та пізніше від працівників лікарні вона дізналася, що коли жінка прийшла до свідомості, то сказала що її побив син. Наступного дня потерпіла померла.

Допитна у судовому засіданні свідок ОСОБА_26 , повідомила про те, що обвинувачений ОСОБА_8 її двоюрідний брат. Близько 8-ї години вечора того дня коли сталася дана подія вона була у будинку ОСОБА_28 , його дружина- ОСОБА_24 та ОСОБА_9 були п`яні. На той час потерпіла стояла біля столу, ОСОБА_29 сидів на дивані. Потерпіла сказала, що скоро прийде до неї по яблука. Дружина ОСОБА_29 поклала його спати та вона пішла додому. Крім вище вказаних осіб, у будинку більше нікого не було. На столі стояла пляшка зі спиртним, чарки та посуд. Вдруге вона прийшла до будинку ОСОБА_29 того ж вечора близько 10-ї години, постукала у вікно та їй відкрила ОСОБА_24 . ОСОБА_29 в цей час спав на дивані обличчям до стіни, в тому ж положенні що його раніше вклала до ліжка ОСОБА_24 , а потерпіла лежала на ліжку прикрита ковдрою. Вона запитала чи у них все добре, підійшла до потерпілої та побачила, що у неї мокра голова, а в районі носа виступала кров. Потерпіла намагалася їй щось сказати, але її стан був важким і вона будь-що сказати не змогла. Зрозумівши, що потерпілій погано, вона запитала у ОСОБА_24 , чому та не викликала медичну допомогу, на що ОСОБА_24 відповіла, що у неї не працює телефон. Тоді вона зі свого телефону викликала швидку медичну допомогу. Працівники швидкої медичної допомоги прибули близько 10 год 30 хв вечора та на місці надавали меддопомогу потерпілій. Вона ж намагалася розбудити ОСОБА_29 , але так і не змогла цього зробити. Фельдшер впізнала у ОСОБА_29 того чоловіка, якому вона денної пори, в смт.Черняхів, будучи на виклику надавала медичну допомогу, так як у нього була розбита голова. Їй також було відомо від ОСОБА_24 , що ОСОБА_30 повернувся з ОСОБА_19 додому з травмою голови. Вранці наступного дня, як розповідав їй ОСОБА_30 , коли він прокинувся, то не зрозумів де знаходиться його матір. Як зазначила свідок у сім`ї ОСОБА_29 часто були сварки. Але вона ніколи не бачила синців та слідів побиття на тілі потерпілої. Точної причини смерті потерпілої вона не знала. Займалася похованням ОСОБА_9 , бо більш було нікому, тоді бачила висновок про причину її смерті. ОСОБА_24 не була на похоронах матері ОСОБА_29 . Потерпіла ніколи їй не скаржилась на свого сина ОСОБА_31 .

Із показань свідка ОСОБА_22 слідує, що за спливом значного проміжку часу, він не пам`ятає дати, коли в обідню пору, у смт Черняхів зустрів ОСОБА_32 , ОСОБА_17 , чоловіка на ім`я ОСОБА_33 , з якими був незнайомий йому чоловік. Вони усі були напідпитку. На прохання цих чоловіків, він відвіз їх на своєму автомобілі у центр с.Бежев, де вони залишалися, а він поїхав у справах. Ввечері того дня від сільських мешканців дізнався, що ОСОБА_29 нібито побив свою матір та її відвезли до лікарні. До цього випадку він не чув щоб ОСОБА_30 бив свою матір.

Свідок ОСОБА_16 , суду повідомила про те, що літньої пори 2018 року до Черняхівського ТМО, де вона працювала лікарем та в той час перебувала на добовому чергуванні, у приймальне відділення зателефонували працівники швидкої медичної допомоги і повідомили, що везуть важко хвору жінку. До приймального відділення пацієнтку доставили близько 11-ї години вечора. У потерпілої був вкрай важкий стан, не визначався тиск та пульс. Вона як черговий лікар оглянула пацієнтку та надала їй необхідну медичну допомогу. В той час, коли надавала медичну допомогу та оглядала тіло хворої, яка реагувала на больові точки, зокрема коли оглядала живіт хворої, остання відкрила очі. При натисканні на руку потерпіла прийшла до свідомості, сказала, що болить живіт і що її туди вдарив ногою син ОСОБА_34 . Потерпіла декілька разів, приходячи до свідомості, скаржилася на біль у животі. У хворої вимова була повільною, вона говорила окремі слова з перервами, кожне слово окремо. Інших видимих тілесних ушкоджень при огляді голови, кінцівок та інших частин тіла, у хворої не було. Одягнена потерпіла була у майку та накрита ковдрою. У приймальному відділенні вона вже була без одягу, щоб зручно було її оглядати. З потерпілою нікого з родичів не було, тому не можливо було з`ясувати що з нею сталося. Фельдшеру, який прибув на виклик, також ніхто з родичів не повідомив що сталося з хворою. Під час хірургічної операції було встановлено що у потерпілої стався розрив селезінки. Вранці наступного дня, близько 8-ї години вона здавала зміну, на той час ця пацієнтка була ще жива, а близько 11 - години її викликали працівники поліції для дачі пояснень і вона дізналася, що дана пацієнтка померла.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_35 повідомила про те, що у літній період часу вона та її чоловік проживали у селі, по сусідству з сім`єю ОСОБА_29 . Вона особисто з ОСОБА_29 не спілкується, а її чоловік ОСОБА_36 час від часу провідував ОСОБА_9 . Про дану подію їй нічого не відомо, бо на той час вона була у Житомирі. Як зазначила свідок, у сім`ї ОСОБА_29 на ґрунті вживання алкоголем часто бували сварки. У них збиралися компанії для розпиття спиртного. Це бачили та чули і інші сусіди. Потерпіла жила за рахунок підробітків у односельчан. ОСОБА_30 ніде не працював, займався крадіжками. Від свого чоловіка їй було відомо, що того дня коли сталася ця подія, він був у будинку ОСОБА_29 та бачив потерпілу, яка лежала на підлозі у крові. Детально їй чоловік про це нічого не розповідав.

Свідок ОСОБА_36 в суді повідомив про те, що точної дати він за спливом тривалого часу не пам`ятає, вечірньої пори, близько 9-ї години вечора, влітку 2018 року, коли він повертався зі ставка додому, із сусіднього з його помешканням будинку, у якому проживали ОСОБА_29 почув жіночі крики. Коли зайшов до цього будинку, то побачив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі, спиною до низу, головою до ніг ОСОБА_29 , який сидів на дивані з нагнутою головою, та як вважав свідок, ОСОБА_30 спостерігав за потерпілою, чи жива вона, чи ні. При цьому ОСОБА_29 нічого не говорив. Голова потерпілої була у крові, з її ротової порожнини та з носа йшла кров. Він рушником витер обличчя потерпілої, підняв її з підлоги та переніс до ліжка. В цей час потерпіла мала намір йому щось сказати та не змогла, оскільки почала задихатися. Дружина ОСОБА_29 стояла біля входу у кімнату та сказала, що вони потерпілу не вбивали, що вона сама впала та вдарилася, але об що не сказала. Більш ніхто йому нічого не пояснював. Інших осіб у будинку, окрім ОСОБА_32 , його матері та його дружини не було. ОСОБА_30 був у стані алкогольного сп`яніння. Ні він, ні дружина ОСОБА_29 , до ліжка обвинуваченого не вкладали. Він перебував у будинку ОСОБА_29 хвилин 10 та пішов додому, медслужбу не викликав. Того дня він був у будинку ОСОБА_29 лише один раз, ввечері, спиртне з ними він не вживав. Вранці наступного дня він побачив біля будинку ОСОБА_29 поліцію та від них йому стало відомо, що потерпіла у лікарні. Йому також відомо, що того дня між ОСОБА_37 та його матір`ю відбулася сварка із-за того, що остання без дозволу ОСОБА_31 продала яблука та витратила гроші на продукти харчування, при цьому обвинувачений заявив до неї претензії, що вона залишила мало грошей. Також йому наступного дня від сторонніх стало відомо, що того вечора родичка ОСОБА_29 викликала медичну службу та потерпілу було госпіталізовано. Як зазначив свідок, ОСОБА_30 проживав у будинку матері разом з нею та дружиною на протязі останніх 6 місяців і у них часто траплялися сварки та що ОСОБА_30 бив свою вагітну дружину. ОСОБА_29 займався крадіжками майна з господарств мешканців села.

Свідок ОСОБА_11 повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_30 свою матір не бив. В той день, точної дати вона не пам`ятає, її чоловіка не було вдома у денну пору доби. Його привезли додому лише ввечері п`яного з розбитою головою та вона допомогла йому лягти в ліжко, де він спав до наступного ранку, до прибуття працівників поліції. Потерпіла того дня пішла до сусідки, повернулася на підпитку. Зі знайомими її чоловіка, серед яких їй відомо прізвище одного з них- ОСОБА_18 , вона та свекруха вживали спиртне. Потерпіла була дуже п`яна. Вона ще про щось сперечалася з ОСОБА_18 на вулиці на протязі близько 15 хвилин. Потім ці чоловіки пішли, а вона із сусідом -" ОСОБА_38 " вкладали потерпілу в ліжко, однак потерпіла знову падала на підлогу, а потім скаржилась на біль. Родичка ОСОБА_39 викликала карету швидкої медичної допомоги та потерпілу було госпіталізовано. Потерпіла і до цього часто скаржилась на болі у боку, їй потрібна була операція, але вона від неї відмовлялась. Коли вдома з`явився ОСОБА_40 , його матір уже спала в ліжку. Як зазначила свідок, на досудовому слідстві вона говорила неправду, бо на неї здійснювали психологічний тиск працівники поліції, які погрожували їй, що "посадять разом з її чоловіком".

Як вбачається з вироку суду, до показань свідка ОСОБА_11 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції поставився критично, з чим погоджується й апеляційний суд. Твердження свідка про те, що обвинувачений не наносив тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , а коли він повернувся додому вона вже спала, є очевидно надуманими та не заслуговують на довіру.

Такі показання спростовуються сукупністю зібраних у справі доказів, які узгоджуються між собою та взаємно доповнюють одне одного. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_11 перебуває у шлюбі з обвинуваченим, а відтак є зацікавленою особою в результатах розгляду кримінального провадження, що ставить під сумнів об`єктивність і неупередженість її показань.

З огляду на вказане, всупереч апеляційним доводам обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів розцінює такі показання свідка ОСОБА_11 як надані з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності та спрямовані на створення сприятливої для нього версії подій.

В той же час показання інших свідків, які на думку апеляційного суду є логічними та послідовними, відповідають один одному та узгоджуються з зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, в сукупності підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Зокрема, згідно з протоколом огляду місця події із фототаблицями до нього зафіксовано місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до даного протоколу за участю ОСОБА_8 оглянуто домоволодіння, розташоване за вище вказаною адресою та виявлено і вилучено плями речовини бурого кольору, схожі на кров; правий жіночий туфель світло коричневого кольору, чоловічі шорти світло-коричневого кольору, чоловічу кофту з довгими рукавами комбінованих кольорів.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 18.07.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, у службовому приміщенні Черняхівського ТМО оглянуто футболку рожевого кольору, що належить ОСОБА_9 . На момент огляду на задній панелі правого рукава виявлено сліди бурого кольору. Вказана футболка вилучена до Черняхівського ВП.

З протоколу огляду предметів (документів) від 12.09.2018 року слідує, що було оглянуто жіночий туфель світло-коричневого кольору з слідами речовини бурого кольору, який містить сліди потертостей та ознак носіння, виріз з напільного покриття зі слідами речовини кольору, кофта з довгими рукавами комбінованих кольорів (чорного, сірого та білого), яка містить ознаки носіння та пошкодження, шорти світло-коричневого кольору, які містять на своїй поверхні сліди бруду та речовини бурого кольору, футболка рожевого кольору, яка має ознаки носіння (забруднення) та різноманітне зображення у виді дівчинки та написів She love на правому рукаві якої було виявлено сліди речовини бурого кольору.

Згідно протоколу огляду трупа ОСОБА_9 від 18.07.2018 року з ілюстративною таблицею до нього, у приміщенні моргу Черняхівського ТМО оглянуто тіло жіночої статті у черевній частині наявні трубки з капельниці із залишками речовини біологічного походження бурого кольору, в черевній порожнині наявний слід хірургічного втручання. В ході огляду лівої та правої верхньої кінцівки відібрано змиви на марлевий тампон та зроблено зрізи нігтьових пластин, які упаковано до паперових пакетів. В ході розтину тіла ОСОБА_9 встановлено розрив селезінки, масивна внутрішня крововтрата, геморагічний шок, перелом 9,10,11 ребра з ліва, ймовірно внаслідок удару.

За даними лікарського свідоцтва про смерть №1908 від 18.07.2018 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Причина смерті: Геморагічний шок. Масивна внутрішня крововтрата. Перелом трьох ребер зліва. Розрив селезінки. Контакт з тупим предметом.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.07.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 , остання добровільно розповіла та показала на місці про обставини спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_29 потерпілій ОСОБА_9 , а саме те, що її чоловік ОСОБА_40 вранці 17.07.2018 поїхав до смт Черняхів. ОСОБА_9 була відсутня вдома та повернулася близько 18-ї години у стані алкогольного сп`яніння, де ще вживала алкоголь із сусідом на ім`я ОСОБА_41 . На ОСОБА_9 вона будь-яких тілесних ушкоджень не бачила. Близько 20-ї години додому повернувся ОСОБА_29 , з незнайомими їй чоловіками та вони вживали алкогольні напої у їх будинку. Близько 22-ї години між її чоловіком та його матір розпочалася словесна сварка на ґрунті алкоголю та грошових коштів. В ході цієї сварки ОСОБА_29 наніс удар по руці потерпілої, від якого вона впала зі стільця, на якому сиділа, на підлогу, але піднялася та знову сіла на стілець. В цей час ОСОБА_29 наніс декілька ударів рукою в живіт потерпілій від яких вона знову впала на підлогу і в неї з носа та рота пішла кров. На цей раз потерпіла залишалася лежати на підлозі поблизу плити пічного опалення в приміщенні житлової кімнати. Вона витерла кров на обличчі потерпілої та разом з чоловіком віднесли її на ліжко. Близько 22-ї години до будинку прийшла двоюрідна сестра ОСОБА_42 , яку до себе покликала потерпіла та щось їй сказала на вухо. Після чого ОСОБА_43 викликала працівників швидкої медичної допомоги. Як зазначила свідок, окрім ОСОБА_32 , потерпілій ударів ніхто не наносив. Свідок також вказала на місце, де знаходилась вона під час цієї події та де знаходився ОСОБА_30 і його матір та на місце, куди впала потерпіла після нанесення їй ударів ОСОБА_29 , також механізм спричинення цих ударів потерпілій ОСОБА_29 .

Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №26 від 18 липня 2018 року Черняхівського ТМО, згідно якого ОСОБА_8 18.07.2018 о 12 год 15 хв перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За висновком судово-медичної експертизи №1788/248 від 13.09.2018 року, смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми живота, яка ускладнилась масивною внутрішньою крововтратою, про що свідчать: - записи із медичної документації - при поступленні - загальний стан хворого вкрай важкий, без свідомості, на больові подразники не реагує; об`єктивно - при пальпації живота висказує на різкі болі в животі при пальпації, більше в лівих відділах, напружує живіт, АТ 75/40, Пульс 98; при абдоміноцентезі черевної порожнини - виділилось до 600 мл, темної крові; під час операції - в черевній порожнині велика кількість крові і великих згустків крові, крововтрата до 2л. крові -2,5л; аналіз крові від 18.07.2018 року - гемоглобін 70, еритроцити 2,02; - дані отримані при дослідженні трупа в морзі - виявлено тілесні ушкодження (крововиливи, переломи ребер, розриви селезінки); трупні плями слабко виражені, острів часті; малокрівя внутрішніх органів; в порожнинах серця та великих судин сліди рідкої крові; на внутрішній оболонці серця темно-червоні крововиливи; - дані медико-криміналістичної експертизи - повний перелом 9-го ребра зліва. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_9 виявлено крововилив в м`які тканини грудної клітки зліва, крововилив в діаграфму зліва, переломи 8,9, та 10 ребер зліва, розрив капсули та тканини селезінки. Дані ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою травмою живота, яка більш ймовірно утворилася від ударної дії тупого предмету, що діяв в проекції крововиливу в м`які тканини грудної клітки (ліва бокова поверхня грудної клітки в проекції 8-10 ребер), не виключено за обставин та в термін що вказані в медичних документах та в ухвалі (17.07.2018, близько 22 год. ОСОБА_8 наніс чисельні удари обома руками в область тулуба ОСОБА_9 ), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Встановити кількість ударів не можливо так як після удару можуть як утворитися тілесні ушкодження так і не утворитися. Так і декілька ударів можуть діяти в одну ділянку та проявитися одним ушкодженням. Враховуючи наявні тілесні ушкодження (закриту травму живота) у ОСОБА_9 та їх локалізацію (ліва бокова поверхня грудної клітки), можна вважати, що вони майже не доступні для нанесення достатньої сили щоб спричинити дані ушкодження власною рукою. ОСОБА_9 могла знаходитися в будь-якій позі та в будь-якому положенні (взаємнорозташуванні) при якому ділянки з наявними ушкодженнями доступні дії травмуючого предмету. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 могла ще виконувати активні дії, доки не розвинулась торпідна фаза Шоку. При подразненні очеревини (кров`ю, чи порушення її цілісності) людина відчуває біль. Сильний фізичний біль та особливе страждання - це юридичні терміни, а не судово-медичні, а тому не входять до компетенції судово-медичного експерта. Згідно записів із медичної документації відомо, що ОСОБА_9 померла в стаціонарі Черняхівського ТМО. Так як труп ОСОБА_9 під час дослідження знаходився в морзі, то можна припустити, що поза трупа змінювалась. В Черняхівську ТМО ОСОБА_9 поступила із тупою травмою живота, тобто можна вважати, що після заподіяння тілесних ушкоджень її тіло переміщувалось. Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 була госпіталізована в Черняхівське ТМО, де їй надавалась невідкладна медична допомога. Згідно записів із медичної документації відомо, що 18.07.2018 о 09:20 год констатована біологічна смерть ОСОБА_9 , що не суперечить даним отриманим при дослідженні трупа в морзі. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_9 , виявлено етиловий спирт в концентрації 0,62 ‰, що свідчить про алкогольне сп`яніння. При житті ОСОБА_9 хворіла на кардіміодистрофію, жирову гепатодистрофію та спленомегалію. Ці патологічні стани в даному, конкретному випадку не могли стати причиною смерті.

Експерт ОСОБА_44 у судовому засіданні підтвердив висновок №1788/248 від 13.09.2018 року та на поставлені учасниками кримінального провадження запитання суду показав про те, що ОСОБА_9 , згідно наданої медичної документації, мала ряд хронічних захворювань, в тому числі мала церотичну печінку та збільшені форми селезінки. Причина цих захворювань може бути різною. Проте смерть потерпілої настала не внаслідок її захворювань, а від закритої травми живота, яка ускладнилась масивною внутрішньою кровотечею. Отримати такі тілесні ушкодження, як закрита тупа травма живота, перелом ребер при падінні з ліжка на рівну поверхню, чи при падінні з висоти власного зросту, чи при нанесенні самому собі даного виду тілесних ушкоджень, не можливо. Це можливо лише тоді, коли падіння відбувалося з прискоренням або під час падіння зі східців або ж на твердий предмет з ребром. При цьому, ліва рука потерпілої мала бути відведена, оскільки нею захищені ребра. Як правило падіння людини у стані сп`яніння, а потерпіла була саме у такому стані, відбувається на спину або ж на живіт, про те не на бік.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №206/ц від 10.09.2018 року кров ОСОБА_8 належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. Зразок крові потерпілої ОСОБА_9 в відділення не доставлений. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук підозрюваного ОСОБА_8 (об.1,2) знайдені поодинокі епітеліальні клітини багатошарового плоского епітелію, статева належність яких не встановлена в зв`язку з деструктивними змінами в ядрах клітин. При серологічному дослідженні клітин за допомогою реакції змішаної аглютинації (РЗА) виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Кров в піднігтьовому вмісті рук підозрюваного ОСОБА_8 (об.1,2) не знайдена. Таким чином, враховуючи одержані дані та групову характеристику крові підозрюваного ОСОБА_8 , можна прийти до висновку, що антиген В міг походити за рахунок клітин самого підозрюваного ОСОБА_8 . Висловитись про походження клітин від потерпілої ОСОБА_9 в даних об`єктах неможливо, так як відсутній зразок крові. При судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук потерпілої ОСОБА_9 (об.3,4) знайдені поодинокі епітеліальні клітини багатошарового плоского епітелію, статева належність яких не встановлена в зв`язку з деструктивними змінами в ядрах клітин. При серологічному дослідженні клітин за допомогою реакції змішаної аглютинації (РЗА) жоден з антигенів не виявлений. Кров в піднігтьовому вмісті рук потерпілої ОСОБА_9 не знайдена.

Висновком судово-медичної експертизи №806 від 11.09.2018 року та Додатком №1 до висновку експерта №806 обліку результатів виявлення антигенів і аглютинінів, згідно якого кров трупа гр-ки ОСОБА_9 в лабораторію не представлена. Кров ОСОБА_8 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А із супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. В об.№1,2,7-18 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в об.№1,7,8 виявлені антигени А, В, Н, оскільки відсутній зразок крові трупа ОСОБА_9 , зробити висновок від кого дана кров походить неможливо. В об.№2, 10-18 виявлені антигени В і Н, походження яких можливе від особи, для крові якої характерні дані антигени, в тому числі і від самого ОСОБА_8 в межах системи АВО. В об.№3-6 знайдена кров, видову належність якої встановити не вдалося.

За висновком судово-психіатричного експерта № 271-2018 від 04.09.2018 року ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на даний час виявляє клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, стан компенсації, що відповідає критеріям шифру F 60.3 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_8 не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патології особистості та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, хронічним психічним захворюванням не страждав. Виявляв клінічні ознаки емоційно-нестійкого розладу особистості, стан компенсації. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки не досягали ступеню психічного захворювання, знаходились в межах патології особистості, та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують, були послідовними, цілеспрямованими, ситуаційно обумовленими, пролонгованими у часі, зв`язок з оточенням не втрачав. Знаходився у стані простого алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 міг давати звіт своїм діям та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та в поданій апеляційній скарзі не наведено.

Апеляційний суд вважає, що викладені у вироку та дослідженні в ході судового розгляду в суді першої інстанції зазначені вище докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 , складу злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та доведеності його вини у його вчиненні.

Відтак, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи ОСОБА_8 про те, що районним судом в ході судового розгляду справи не було здобуто достатніх доказів вини обвинуваченого у заподіянні тяжких тілесних ушкоджень його матері, від яких вона померла.

При цьому, на думку колегії суддів, версія обвинуваченого про те, що у період, коли його мати отримала тілесні ушкодження він спав, а саме з 20 години вечора і до самого ранку, що за його переконанням, окрім показань ОСОБА_11 , які судом оцінені критично, додатково підтверджується показаннями свідка ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , є довільним та упередженим тлумаченням змісту зазначених показань. Таке тлумачення не ґрунтується на фактичних даних і не узгоджується з установленими обставинами справи, а тому жодним чином не спростовує пред`явленого та визнаного судом доведеним обвинувачення.

Зокрема, показання свідка ОСОБА_26 , на які посилається ОСОБА_8 як на підтвердження версії обвинуваченого про його сон у вказаний період, не можуть бути визнані такими, що підтверджують його невинуватість. Як убачається з її показань, у момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілій вона безпосередньо в будинку не перебувала, а лише повідомила, що близько 20 години вечора бачила, як дружина обвинуваченого поклала його спати.

Крім того, твердження свідка про те, що коли вона повернулася до будинку близько 22 години, обвинувачений спав на дивані, не може розцінюватися як доказ того, що він увесь час від моменту засинання до приїзду швидкої медичної допомоги безперервно спав, оскільки свідок не перебувала у будинку в проміжку часу, коли потерпілій було завдано тілесних ушкоджень.

Більше того, свідок ОСОБА_26 прямо підтвердила, що у будинку на момент події, крім обвинуваченого та його дружини ОСОБА_11 , інших осіб не було, що виключає можливість заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій будь-ким іншим.

Крім цього, відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.07.2018 року за участю свідка ОСОБА_11 , остання добровільно показала на місці та розповіла про обставини спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій саме обвинуваченим ОСОБА_8 , що додатково спростовує його версію захисту.

Також показання свідка ОСОБА_13 , яка прибула на виклик швидкої допомоги вже після спричинення тілесних ушкоджень, не підтверджують, що обвинувачений увесь час спав, оскільки вона не була свідком подій у момент їх вчинення.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для критичної оцінки показань свідків ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , про що просить обвинувачений в поданій апеляційній скарзі, судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація свідків не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана.

Колегія суддів зазначає, що вказані свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.384, 385 КК, а їх пояснення є чіткими, логічними та послідовними, повністю узгоджуються між собою та не суперечать один одному, а також узгоджуються із письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, а незгода сторони захисту із правовою оцінкою судом показань, не є підставою для визнання їх неналежними чи недопустимими.

Не заслуговують на увагу і доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про його непричетність до заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій з посиланням на результати судових експертиз №206/ц від 10.09.2018 року та №806 від 11.09.2018 року, відповідно до яких у відібраних у нього зразках не виявлено біологічних слідів, що належать потерпілій, так як відсутність таких слідів не може розцінюватися як підтвердження непричетності обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому злочину, оскільки результати експертних досліджень обмежені об`єктивними факторами, а оцінка зазначеним експертним висновкам дана судом першої інстанції у сукупності з іншими доказами даного кримінального провадження.

Наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого не спростовують правильності висновків, викладених у оскаржуваному судовому рішенні, та не містять вагомих аргументів, які б указували про залишення поза увагою суду доводів сторони захисту, у зв`язку з чим немає підстав для сумнівів у законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині доведеності вини обвинуваченого.

Таким чином, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року), а тому підстав для задоволення апеляційних вимог обвинуваченого за обставин, викладених в поданій апеляційній скарзі, не вбачається.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність у провадженні, які були б підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Пулинського районного суду Житомирської області від 30.07.2025 відносно ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою на протязі того ж часу з моменту отримання копії рушення.

Судді :