Справа № 308/75/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ужгород в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 від 20.11.2024 року за обвинуваченням

громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки міста Херсон, Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до статей 1-3, 6 Конституції України Україна є суверенна і незалежна, демократична, соціальна, правова держава; суверенітет України поширюється на всю її територію; Україна є унітарною державою; територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною; людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 17, 19, 65, 68 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом; на території України не допускається розташування іноземних військових баз; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей; незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

24.02.2022 російською федерацію здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України, чим самим розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє на даний час на підставі Указу Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні".

У зв`язку із веденням агресивної війни з боку російської федерації проти України, 01.03.2022 її армією захоплено м. Херсон.

На підтвердження контролю над містом, 03.03.2022, після захоплення міста, окупаційні війська рф захопили приміщення Херсонської ОДА. 25.04.2022, в приміщення Херсонської міської ради за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 37, увійшли озброєні військовослужбовці рф, які попередили керівництво та працівників Херсонської міської ради, що управління місцевою адміністрацією переходить під керівництво російської федерації.

В той же час окупаційною владою на тимчасово окупованій території Херсонської області створено систему незаконних органів державної влади, в тому числі правоохоронних.

Зокрема, у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією на базі державної установи "Північна виправна колонія (№ 90)" (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234) створено незаконний орган з питань виконання покарань "Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области" (далі "УСИН по Херсонской области"), зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 07.05.2022 та об`єднав у собі всі установи виконання покарань, які знаходились на тимчасово окупованій території.

Починаючи з 07.05.2022 на службу в незаконний правоохоронний орган "УСИН по Херсонской области" набрано штат працівників. Зокрема, 15 червня 2022 року, прийнято на службу громадянку України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обійняла посаду «младшого инспектора 2 категории отдела охраны УСИН по Херсонской области» із присвоєнням спеціального звання рядовий внутрішньої служби.

Поряд з цим, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів", до правоохоронних органів, серед інших, належать органи і установи виконання покарань, а також інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції. З урахуванням наведеної норми закону можна зробити висновок про те, що незаконно створене "УСИН по Херсонской области" є незаконним правоохоронним органом, створеним на тимчасово окупованій території.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись громадянкою України, діючи умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в т.ч. м. Херсон, збройними формуваннями рф, у червні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду «младшого инспектора 2 категории отдела охраны УСИН по Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Одночасно з цим ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 16 червня 2022 року приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному "УСИН по Херсонской области".

Перебуваючи на посаді «младшого инспектора 2 категории отдела охраны УСИН по Херсонской области», ОСОБА_5 здійснювала контроль за дотриманням режиму утримування ув`язнених на території установи.

Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію "УСИН по Херсонской области" та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області. У зв`язку з цим ОСОБА_5 , здійснюючи колабораційну діяльність, у жовтні 2022 року виїхала із м. Херсона за місцем нової дислокації незаконного "УСИН по Херсонской области" (м. Генічеськ, Херсонської області), де продовжила виконувати свої службові обов`язки.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до ст. 129 Конституції України та ст. 7 КПК України основними засадами судочинства в Україні є верховенство права, законність, рівність усіх учасників судового розгляду перед законом і судом, повага до людської гідності.

Враховуючи ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, знає про розпочате щодо неї кримінальне провадження і протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування, ухвалою суду від 05.08.2025 ухвалено рішення про здійснення спеціального судового провадження щодо вказаного вище обвинувального акта та, відповідно, судовий розгляд проводився за відсутності обвинуваченої. У зв`язку з цим обвинувачена ОСОБА_5 не була допитана судом в якості обвинуваченої по суті пред`явленого їй обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 10 КПК України суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Під час судових дебатів прокурор вказала, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення були всебічно досліджені органом досудового слідства, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченої кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України повністю підтверджується належними і допустимими доказами. Прокурор просила визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 7 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді 13 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в судових органах, органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в правоохоронних органах та займатися правоохоронною діяльністю строком на 13 років з конфіскацією усього належного майна на користь держави.

Обвинувачена ОСОБА_5 , будучи обізнаною, що відносно неї розпочато кримінальне провадження та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явилася, незважаючи на судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр».

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні просила виправдати обвинувачену у зв`язку з недоведеністю пред`явленого обвинувачення. Сторона захисту вважає, що не достатньо встановленою є також та обставина чи добровільно ОСОБА_5 зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території чи вона змушена була погодитися на зайняття такої у стані крайньої необхідності, чи загрожувала небезпека такій і чи змушена була так вчинити. А тому за таких обставин вважає, що слід виправдати ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.7 ст. 111-1 КК України.

Суд вважає, що дослідженими у суді доказами винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, доведена.

Відповідно до ст. 84, 85 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, стверджується наступними дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами, а саме:

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 16.01.2024 року, допит якої проведено із здійсненням відеофіксації допиту за допомогою мобільного телефону марки iPhone 11 Pro Max, до якого долучена стенограма до протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 16.01.2024 року, в ході якого ОСОБА_6 показала, що вона до жовтня 2022 року працювала на посаді молодшого інспектора відділу охорони ДУ «Північна виправна колонія № 90». З 01.06.2022 року вказана установа перейшла на бік ворога. Про це співробітникам повідомив начальник колонії ОСОБА_7 . Після цього на штабі вивісили триколор, всюди замінили герб і почали перекладати документи з української на російську мову. Показала, що ОСОБА_5 знає з червня 2022 року, познайомились на території Північної виправної колонії, вона працювала на посаді молодшого інспектора на ПВК №90. Працювала на посаді з червня 2022 року по вересень 2022 року. Заходів фізичного чи психологічного тиску з метою примусу її до зайняття вказаної посади до неї не застосовувалося, її привів її знайомий, який також був за росію і ОСОБА_5 все влаштовувало. Вона казала що їй все подобається, зарплатня і все хватає їй. Бачила її 2-3 рази на тиждень. Показала, що ОСОБА_5 перебувала у нормальному морально-психологічному стані, ходила на роботу у формі російського зразка;

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, відеозаписом проведення допиту свідка ОСОБА_6 від 16.01.2024 року, який знаходиться на DVD-R диску, долученому до протоколу допиту;

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 17.01.2024 року, допит якої проведено із здійсненням відеофіксації допиту за допомогою телефону марки iPhone 11 Pro Max, до якого долучена стенограма до протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 17.01.2025 року, в ході якого ОСОБА_8 показала, що з початку літа по кінець літа 2022 року працювала на посаді молодшого інспектора ДУ «Північна виправна колонія № 90». Весною 2022 року начальник ДУ «Північна виправна колонія № 90» зібрав співробітників установи та повідомив, що установа переходить під контроль окупаційної адміністрації від росії. З ОСОБА_5 вона знайома з початку літа 2022 року вона працювала на посаді молодший інспектор, вона ходила на вишку зі зброєю, одягнута у військову форму. У неї був задовільний фізичний стан, вона сама вирішила працювати;

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, відеозаписом проведення допиту свідка ОСОБА_8 від 17.01.2024 року, який знаходиться на DVD-R диску, долученому до протоколу допиту;

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.01.2024 року допит якої проведено із здійсненням відеофіксації допиту за допомогою телефону марки iPhone 11 Pro Max, до якого долучена стенограма до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 17.01.2024 року, в ході якого ОСОБА_9 показала, що до вересня 2022 року вона працювала на посаді сторожа в ДУ «Північна виправна колонія № 90». У червні 2022 року перейшла під керівництво окупаційної адміністрації від росії, над установою був піднятий прапор рф. ОСОБА_5 вона знає, працювала з нею з червня 2022 року по вересень 2022 року. ОСОБА_5 працювала на посаді молодшого інспектора, здійснювала охорону засуджених. Її ніхто не змушував до зайняття вказаної посади. Вона добровільно приходила на роботу, задоволена зранку приходила, здоровалась. Приходила в цивільному одязі на роботу, потім перевдягалась. У розмовах говорила, що їй подобається робота. Де вона зараз перебуває їй не відомо. Може її впізнати за рисами обличчя;

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, відеозаписом проведення допиту свідка ОСОБА_9 від 17.01.2024 року, який знаходиться на DVD-R диску, долученому до протоколу допиту;

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.08.2024 року, з долученим відеозаписом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 15.08.2024 року, за участі свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого зафіксовано впізнання ОСОБА_9 обвинуваченої ОСОБА_5 (Т.2 Докази, а.с. 165-172);

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.01.2024 року допит якого проведено із здійсненням відеофіксації допиту за допомогою телефону марки iPhone 11 Pro Max, до якого долучена стенограма до протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 16.01.2024 року, в ході якого ОСОБА_10 показав, що до вересня 2022 року працював на посаді начальника чергової варти у ДУ «Північна виправна колонія № 90». На початку червня 2022 року начальник ДУ «Північна виправна колонія № 90» ОСОБА_7 зібрав вище керівництво і доповів, що ДУ «Північна виправна колонія № 90» буде переходити на російське законодавство. Після 01.06.2022 року над установою був піднятий російський прапор і почали переводити документи під російське законодавство. Зазначив, що ОСОБА_5 він знає, ОСОБА_5 прийшла у ДУ «Північна виправна колонія № 90» на початку червня 2022 року і працювала на посаді молодший інспектор відділу охорони. На посаду вона прийшла добровільно, про що сама говорила, підтримувала збройну агресію рф проти України. Перебувала у задовільному морально-психологічному стані. Бачив її раз на дві доби на роботі. Заступала на роботу на службі зі зброєю, в неї був автомат Калашнікова 74. Показав, що востаннє бачив ОСОБА_5 у вересні 2022 року, може її впізнати за загальними рисами обличчя. Де ОСОБА_5 перебуває зараз йому не відомо;

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, відеозаписом проведення допиту свідка ОСОБА_10 від 16.01.2024 року, який знаходиться на DVD-R диску, долученому до протоколу допиту (Т.1 Докази, а.с. 175);

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.09.2024 року допит якого проведено із здійсненням відео фіксації допиту за допомогою телефону марки Redmi 9, до якого долучена стенограма до протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 02.09.2024 року, в ході якого ОСОБА_11 показав, що станом на 24.02.2022 року він працював на посаді оперуповноваженого оперативного відділу ДУ «Північна виправна колонія № 90». 01.06.2022 року вказана установа перейшла під контроль окупаційної адміністрації. Він у той час працював на тій же посаді у ДУ «Північна виправна колонія № 90». ОСОБА_5 йому також відома. Вона працювала у відділі охорони на посаді молодшого інспектора, під час окупації. Факти примусу ОСОБА_5 до зайняття вказаної посади йому не відомі, він з ним цю тему не обговорював. Востаннє ОСОБА_5 він бачив у жовтні 2022 року. Наприкінці жовтня, як йому відомо, вона переправилася на лівий берег Херсонської області, на тимчасово окуповану територію України. Показав, що зможе впізнати ОСОБА_5 за фотознімками;

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, відеозаписом проведення допиту свідка ОСОБА_11 від 02.09.2024 року, який знаходиться на DVD-R диску, долученому до протоколу допиту (Т.1 Докази, а.с. 190);

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.09.2024 року, з долученим відеозаписом пред"явлення особи для впізнання за фотознімком від 02.09.2024 року, за участі свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого зафіксовано впізнання ОСОБА_11 обвинувачену ОСОБА_5 ;

-дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України ,протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.08.2024 року, допит якої проведено із здійсненням відео фіксації допиту за допомогою телефону марки Redmi 9, до якого долучена стенограма до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 31.08.2024 року, в ході якого ОСОБА_12 показала, що станом на 24.02.2022 року вона працювала на посаді молодшого інспектора відділу охорони в ДУ «Північна виправна колонія № 90». 01.06.2022 року вказана установа перейшла під контроль окупаційної адміністрації. Вона на той час працювала на тій же посаді в ДУ «Північна виправна колонія № 90». ОСОБА_5 їй також відома. Вона працювала на посаді молодшого інспектора відділу охорони. Наскільки їй відомо то жодного примусу до ОСОБА_5 для зайняття нею вказаної вище посади не застосовувалося. Вона прийшла працювати свідомо, за власним бажанням. Також показала, що ОСОБА_5 востаннє бачила у вересні 2022 року, де вона зараз може знаходитися їй не відомо. Може впізнати її за фотознімками;

- дослідженим у судовому засіданні, в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, відеозаписом проведення допиту свідка ОСОБА_12 від 31.08.2024 року, який знаходиться на DVD-R диску, долученому до протоколу допиту;

- протоколом пред"явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.08.2024 року, з долученим відеозаписом пред"явлення особи для впізнання за фотознімком від 31.08.2024 року, за участі свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого зафіксовано впізнання ОСОБА_12 обвинуваченої ОСОБА_5 ;

- згідно рапорту старшого оперуповноваженого 2 сектору 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Херсонській області від 13.06.2023 надано копію штатного розпису «ИК «Севреная исправительная колония №90» УСИН по Херсонской области»;

- згідно штатного розпису «ИК «Северная исправительная колония №90» УСИН по Херсонской области» ОСОБА_5 має спеціальне звання «рядовой внутренней службы»;

- документом російською мовою під назвою мовою оригіналу «Список по штатному расписанию Учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90) Управлиния службы по Херсонской области по состоянию на 27.07.2022» (що перекладається українською мовою «Список штатного розпису установи ВК «Північна виправна колонія (№90)»), в якому наявна таблиця з графами «Наименование структурных подразделений и должностей» (що перекладається українською мовою «Найменування структурних підрозділів і посад»), «Кол-во должностей» (що перекладається українською мовою «Кількість посад»), «ФИО» (що перекладається українською мовою «ПІБ»), «Специальное звание, классный чин, категория должности» (що перекладається українською мовою «Спеціальне звання, класний чин, категорія посади»), з якого вбачається, що до списку входить у підрозділі «Младший инспектор 2 категории» (що перекладається українською мовою «Молодший інспектор 2 категорії») значиться серед інших працівників « ОСОБА_5 », «рядовой внутренней службы»;

- рапортом старшого оперуповноваженого 2 сектору 1 відділу ГВЗНД Управління СБУ в Херсонській області ОСОБА_13 від 13 червня 2023 року за №71/22/1/193-1654, що в ході забезпечення контр розвідувального захисту національних інтересів держави здобуто достовірні відомості щодо добровільної співпраці мешканців Херсонської області із сформованою російською федерацією окупаційною владою, які добровільно зайняли посади у незаконно створеному правоохоронному органі, для вчинення на території регіону дій на шкоду державній безпеці. Встановлено, що значна кількість громадян України з власної згоди зараховано до штату т.зв. «Управления службы исполнения наказаний по Херсонской области», створеного російською федерацією в період тимчасової окупації Херсонскьої області. Зокрема вказується ряд громадян України, які вчиняли такі дії проти України. Вказується про долучення до такого рапорту підтверджуючі матеріали протиправної діяльності на осіб, на 19 арк., відкрита інформація, копія штатного розпису на 13 арк.;

- витягом з ЄРДР від 15.06.2023 року, про внесення до ЄРДР, на підставі вищевказаного рапорта, відомостей про кримінальне правопорушення передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України за № 0000328;

- постановою заступника начальника слідчого відділу Управління СБУ в Херсонській області від 15.06.2023 року визначено групу слідчих у кримінальному провадженні № 0000328;

- постановою першого заступника керівника Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_14 від 15.06.2023 року визначено групу прокурорів № у кримінальному провадженні № 0000328;

- постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 від 13 липня 2023 року доручено здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000328 слідчому відділу УСБУ в Закарпатській області;

- постановою начальник 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 17 липня 2023 року створено слідчу групу у кримінальному провадженні № 0000328;

- постановою начальник 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області від 18 жовтня 2023 року створено слідчу групу у кримінальному провадженні № 0000328;

- постановою першого заступника керівник Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_16 від 13 липня 2023 року визначено групу прокурорів які здійснюються повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000328;

- постановою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_17 від 06 листопада 2024 року замінено групу прокурорів які здійснюються повноваження прокурорів у кримінальному провадженні № 0000328;

- рапортом старшого слідчого 1-го відділення СВ Управління СБ України в Закарпатській області від 20.11.2024 року, про встановлення в рамках досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке 15.06.2023 року внесені до ЄРДР за № 0000328, факту того, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 16 червня 2022 року приступила до виконання своїх службових обов`язків на посаді «младший інспектор 2 категории отдела охраны Управления служби исполнения наказаний по Херсонской области» у незаконному органі «УСИН по Херсонской области» та вирішення питання про внесення до ЄРДР відомостей за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України;

- витягом з ЄРДР від 20.11.2024 року, про внесення до ЄРДР, на підставі вищевказаного рапорта, відомостей про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України;

- постановою прокурора від 20.11.2024 року виділені із матеріалів досудового розслідування №0000328 від 15.06.2023 матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 ;

- рапортом начальника 1 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Херсонській області від 26.01.2024 року № 71/22/8-394, про те, що на виконання доручення СВ Управління СБ України в Закарпатській області (вих. № 58/6/4064 від 20.10.2023 року) встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка Херсонської області, зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 із заявами про вчинення щодо неї злочинів, пов`язаних з російською агресією проти України, зокрема шляхом застосування відносно неї фізичного чи психологічного примусу з метою надання допомоги державі агресору чи її окупаційної влади, до правоохоронних органів України не зверталася. Крім того, за оперативними даними встановлено, що вищевказана громадянка добровільно призначена на службу в «УСИН по Херсонской области», заходи фізичного впливу до неї не застосовувались. Також вказана особа на даний час постійно проживає на тимчасово окупованій території, а саме в м.Генічеськ Херсонської області та не має намір від`їжджати на територію, підконтрольну Україні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчиненні нею злочини;

- довідкою ДУ «Північна виправна колонія (№90)» від 29.01.2024 року № 28/8-76/Нпр/ВС, про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до оголошення простою в установі (14.05.2022 року), а також станом на 01.06.2022 року в списках персоналу ДУ «Північна виправна колонія (№90)» не значився;

- листом начальника 1 відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Херсонській області від 16.01.2024 №71/22/8-197 «Щодо виконання доручення №58/6/4064 від 19.10.2023», з якого вбачається, що 07.05.2022 у тимчасово окупованому м. Херсон окупаційною адміністрацією російської федерації, на базі державної установи «Північна виправна колонія (№ 90)» (, м. Херсон, вул. Некрасова, 234), створено незаконний орган з питань виконання покарань т.зв. - «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» (далі - «УСИН по Херсонской области»), зареєстрований як юридична особа рф, який розпочав функціонувати з 01.06.2022. Починаючи з 01.06.2022 на службу в вищезазначений незаконний правоохоронний орган «УСИН по Херсонской области» набрано штат працівників. Зокрема, проведеними оперативними заходами встановлено громадянин України, які добровільно призначені на службу у вказаний незаконний правоохоронний орган, а саме, серед інших, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , яка призначений на т.зв. посаду «младший инспектор отдела охраны Северной ИК №90 УСИН по Херсонской области». У службові обов`язки ОСОБА_5 входило здійснення контролю за дотриманням режиму утримування ув`язнених на території установи;

- протоколом огляду від 03.08.2025, з якого вбачається, що оглядом встановлено Інтернет-ресурс за посиланням: https://egrul.nalog.ru/index.html, який має назву: «ПРЕДОСТАВЛЕНИЕ СВЕДЕНИЙ ИЗ ЕГРЮЛ/ЕГРИП В ЭЛЕКТРОННОМ ВИДЕ» та містить інформацію щодо юридичних осіб, зареєстрованих у РФ. В ході огляду здійснено пошук на вказаному ресурсі із введенням критеріїв пошуку, внаслідок чого встановлено, що серед зареєстрованих юридичних осіб у РФ значиться наступна: «УПРАВЛЕНИЕ СЛУЖБЫ ИСПОЛНЕНИЯ НАКАЗАНИЙ ПО ХЕРСОНСКОЙ ОБЛАСТИ» з юридичною адресою: «РОССИЯ, ХЕРСОНСКАЯ ОБЛ., ХЕРСОНСКИЙ Г.О., ОСОБА_18 , ДРУЖБЫ УЛ., Д. 4». Також наявні інші дані щодо вказаної юридичної особи: «ОГРН: 637, Дата регистрации: 07.05.2022. Дата присвоения ОГРН: 22.12.2022, ИНН: , КПП: 950001001, ВРИО начальника: ОСОБА_19 ». Перейшовши за пунктом меню «получить выписку», отримано РОБ-файл з витягом з «ЕГРЮЛ/ЕГРИП», тобто єдиного державного реестру юридичних осіб РФ, який роздруковано та додано до даного протоколу огляду;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 01.05.2024, хід та результати якого зафіксовані за допомогою відеофіксації на оптичному диску, дослідженому у судовому засіданні, яким повідомлено, що під час прибирання підсобних приміщень були виявлені документи російською мовою, а саме: «зарплатная ведомость младшего рядового состава СИК №90», «список личного состава», які мав намір передати для використання у кримінальному провадженні;

- документом російською мовою під назвою мовою оригіналу «СИК №90 ОСОБА_21 », що перекладається українською мовою «ПВК (Північна виправна колонія) №90 Молодший і рядовий склад», в якому наявна таблиця з графами мовою оригіналу «№ п/п», «№ приказа» «Название структурного подразделеня и должностей», «ФИО», «Фонд денежного довольствия на месяц», «Материальная помощь», «Фонд денежного довольствия с материальной помощью» , у якому у пункті за №81 зазначена особа з установчими даними « ОСОБА_5 », у колонці «№ приказа» відомості «№ 26 15.06.2022», в колонці «Название структурного подразделения и должностей» «Младший инспектор 2 категории», а в колонці «Фонд денежного довольствия на месяц» та «Фонд денежного довольствия с материальной помощью» відомості «35 000,00»;

- документом російською мовою під назвою мовою оригіналу «Список личного состава», в якому наявна таблиця з графами «№ п/п», «Должность», «Специальное звание», «ФИО», «Номер телефона», у якому у пункті за №97 наявна особа з установчими даними « ОСОБА_5 », у якої в колонці «Должность» містяться відомості «Младший инспектор отдела охраны», в колонці «Специальное звание» містяться відомості «рад. вн. службы», а в колонці «Номер телефона» містяться відомості «+7»;

- рапортом начальника 1 відділу головного відділу ЗНД Управління СБ України в Херслнській області від 23.08.2024 року № 71122/8-3057, про долучення отриманих оперативним шляхом документальних матеріалів, що містять відомості про співпрацю окремих громадян з окупаційною владою рф у т.зв. «Северной исправительной колонии № 90», зокрема, ОСОБА_5 приказ № 26 от 15.06.2022;

- згідно долученої копії документа який має назву «Приказ» «Управление службы исполнения наказаний по Херсонской области» від 15.06.2022 за № 26-лс під пунктом №1.11 вказується « ОСОБА_5 на должность младшего инспектора 2 категории отдела охраны учреждения ИК «Северной исправительной колонии № 90», де крім іншого зазначено «оклад 13326 рублей, с 16.06.2022 и установить дополнительные выплаты». Крім цього зазначено що підставою для такого є: «Заявление о принятии на службу ОСОБА_5 »;

- протоколом огляду від 24.10.2024 року, предметом якого був огляд вищевказаних документів, та дослідженими копіями таких;

- протоколом огляду предмета від 01.08.2023, згідно з яким місцем проведення огляду є підсобне приміщення на території ДУ «Північна виправна колонія №90», що розташована за адресою: м. Херсон, вул. Некрасова, 234. Для огляду свідком ОСОБА_20 документи російською мовою, зокрема «Список по штатному расписанию Учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90) Управлиния службы по Херсонской области по состоянию на 22.08.2022»;

- документом російською мовою під назвою мовою оригіналу «Список по штатному расписанию Учреждения ИК «Северная исправительная колония (№90) Управлиния службы по Херсонской области по состоянию на 22.08.2022», в якому наявна таблиця з графами «Наименование структурных подразделений и должностей», «Кол-во должностей», «ФИО», «Специальное звание, классный чин, категория должности», з якого вбачається, що до списку входить у підрозділі «молодший інспектор 2 категорії» значиться серед інших працівників « ОСОБА_5 », «рядовой внутренней службы»;

- рапортом старшого оперуповноваженого відділу оперативних розробок Херсонського управління ДВБ НП України від 16.01.2024 року № 142-42-21/012024 ;

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, вони узгоджуються між собою.

У той же час, досліджені в суді докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. У суду відсутні підстави для сумніву у допустимості цих доказів, які зібрані в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч.11 ст.615 КПК України показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

З огляду на зазначене суд, керуючись ч.11 ст.615 КПК України, уважає за необхідне використати як докази допити свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які зафіксовані за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У кримінальному праві добровільним вважається діяння, яке вчинено при можливості вибрати декілька варіантів поведінки, з урахуванням сукупності обставин, які можуть виключати кримінальну протиправність за приписами статей 39, 40 КК України. Фізичний чи психічний примус і крайня необхідність є обставинами, які за певних умов виключають кримінальну протиправність діянь, передбачених ст. 111-1 КК, відповідно до статей 39 і 40 КК України.

Суду не надано доказів, що обвинувачена ОСОБА_5 перебуваючи на посаді виконувала покладені на неї окупаційною владою обов`язки, під безпосереднім впливом:

а) фізичного примусу, внаслідок якого особа не могла керувати своїми вчинками (йдеться про катування - в розумінні ст. 127 КК, тобто спричинення сильного фізичного болю, побої, мучення тощо з певною метою);

б) фізичного примусу, внаслідок якого вона могла керувати своїми діями, а також психічного примусу, за сукупності таких умов: такі дії цієї особи були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом правам її або інших осіб, або суспільним інтересам чи інтересам держави, цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами та при цьому не було спричинено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода (або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці). Шкала видів шкоди відсутня, але є один виняток - шкода життю людини завжди є більш значною, ніж шкода, не пов`язана з посяганням на життя людини; при цьому життя однієї людини не може цінуватися вище, ніж життя іншої.

З досліджених у судовому засіданні відеозаписів проведення допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 убачається, що обвинувачена ОСОБА_5 добровільно зайняла посаду без примушувань і була такою задоволена, із заявами про вчинення щодо неї злочинів, пов"язаних з російською агресією проти України, зокрема, шляхом застосування відносно неї фізичного чи психологічного примусу з метою надання допомоги державі агресору чи її окупаційної влади, до правоохоронних органів України не зверталася і за оперативними даними встановлено, що ОСОБА_5 добровільно призначена на службу в «УСИН по Херсонской области», заходи фізичного впливу до неї не застосовувались.

Дослідивши наведені вище докази, суд не знайшов підтвердження того, що ОСОБА_5 була вимушена зайняти зазначену вище посаду та діяла під фізичним чи психічним примусом з боку осіб, які представляли державу -агресора.

Так, письмовими доказами, які містяться в матеріалах справи, підтверджується саме добровільне зайняття ОСОБА_5 зазначеної посади за відсутності фізичного чи психічного примусу, оскільки не надано доказів того, що ОСОБА_5 не мала можливості відмовитися від цієї посади та не встановлено факту психічного примусу, погроз і фізичного примусу щодо останньої.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для ухвалення рішення про винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

При цьому під час судового розгляду справи суд враховує, що державним обвинуваченням було доведено та судом достовірно встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 умисно, всупереч вимогам діючого законодавства, достовірно знаючи про збройну агресією рф проти України як обставину, яка є загальновідомим фактом, а також достеменно знаючи про факт захоплення частини Херсонської області, в тому числі м. Херсон, збройними формуваннями рф, у травні 2022 року, з метою переслідування своїх особистих інтересів, підтримуючи воєнну агресію та окупаційну політику рф на території України, в порушення вимог Конституції та законів України, добровільно зайняла посаду «младшого инспектора 2 категории отдела охраны УСИН по Херсонской области», створеного представниками держави-агресора на території м. Херсон, тобто зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території. ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, 16 червня 2022 року приступила до виконання своїх службових обов`язків у незаконному «УСИН по Херсонской области» та перебуваючи на посаді «младшого инспектора 2 категории отдела охраны УСИН по Херсонской области» здійснювала контроль за дотриманням режиму утримування ув`язнених на території установи. Протягом жовтня 2022 року, перед звільненням м. Херсон Збройними силами України, російська окупаційна адміністрація змінила дислокацію «УСИН по Херсонской области» та перемістила його вглиб тимчасово окупованої території Херсонської області, у зв`язку з цим ОСОБА_5 , здійснюючи колабораційну діяльність, у жовтні 2022 року виїхала із м. Херсона за місцем нової дислокації незаконного «УСИН по Херсонской области» (м. Генічеськ, Херсонська область), де продовжила виконувати свої службові обов`язки.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що всі письмові докази у справі, які надані суду прокурором, є вагомими для того, щоб визнати обвинувачену ОСОБА_5 винуватою у пред`явленому обвинуваченні, що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення, як в положеннях ч. 3 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року.

Вважаючи достатньо забезпеченими під час судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинувачених, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Судом під час судового розгляду справи вживалися всі заходи для виклику обвинуваченої ОСОБА_5 до суду та повідомлення про дату і час розгляду справи для забезпечення права на захист.

У відповідності до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 за ч. 7 ст. 111-1 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину.

Отже, особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_5 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини вчинення такого, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, депутатом не обиралась, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують їй покарання, раніше не судима.

Обставин, відповідно до ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, відповідно до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного або надзвичайного стану, інших надзвичайних подій.

При вивченні особи обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка міста Херсон, Херсонської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , є громадянином України, яка документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 виданим 18.03.2015 року.

Відповідно до довідки від 22.08.02024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості в ІАС УІАП ГУНП в Закарпатській області та ДІ МВС відсутні .

Згідно довідки КНП «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської обласної ради від 19.01.2024 року № 111, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на диспансерному обліку у лікаря-нарколога вказаної установи не перебуває та на стаціонарне лікування з 2014 року по теперішній час не надходила.

Згідно довідки-характеристики, наданої заступником начальника ВП № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 до адміністративної відповідальності не притягувалася, на обліках у ВП № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області не перебуває, скарг та нарікань від сусідів на нього не надходило, алкогольні та наркотичні засоби не вживає, за місцем проживання характеризується посередньо.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих обставин та наявність обтяжуючої покарання обставини, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції, встановленої ч. 7 ст. 111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.

Частиною 2 ст. 55 КК України передбачено позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове покарання може бути призначене й у випадках, коли воно не передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за умови, що з урахуванням характеру кримінального правопорушення, вчиненого за посадою або у зв`язку із заняттям певною діяльністю, особи засудженого та інших обставин справи суд визнає за неможливе збереження за ним права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів, іншими особами у тому числі.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вирішуючи питання про необхідність призначення передбаченого санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, виходячи з обставин вчинення кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність позбавити обвинувачену ОСОБА_5 права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, правоохоронних органах та органах місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, оскільки вона вчинила суспільно небезпечне кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 у власності не має об`єктів нерухомості.

Призначаючи покарання суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженої особи і що відповідно до ч. 2 ст. 52 КК України конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

Висновок в частині призначеного основного і додаткового покарання узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Суд переконаний, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто з дня її фактичного затримання.

Цивільний позов не заявлений.

Під час досудового розслідування згідно з ухвалою слідчого суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2024 (справа №308/19003/24) відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2024 (справа №308/19003/24) надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 .

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_5 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної силу слід залишити без змін.

Процесуальних витрат та речових доказів немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання за ч. 7 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, правоохоронних органах та органах місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій на строк 11 (одинадцять) років та з конфіскацією всього майна, яке є її особистою власністю.

Початок строку відбування основного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраховувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня її фактичного затримання.

Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, правоохоронних органах та органах місцевого самоврядування, пов`язаних з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити захиснику та прокурору, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду згідно зі статтею 323 КПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1