У Х В А Л А

26.12.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області заяву ОСОБА_6 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

установив :

до провадження судді ОСОБА_1 надійшла заява ОСОБА_6 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Свою заяву мотивує тим, що дане кримінальне провадження передуває на розгляді у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області (суддя ОСОБА_7 ).

08.12.2025 року було призначено судове засідання у даній кримінальній справі, яке не відбулося, оскільки було знято з розгляду.

09.12.2025 року моїм представником ОСОБА_8 було подано цивільний позов у даній кримінальній справі.

18.12.2025 року при ознайомленні з матеріалами судової справи № 357/15259/25 ним було виявлено, що цивільний позов обвинуваченій ОСОБА_4 , було вручено наступного дня, після подання його, його представником до канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, тобто 10.12.2025 року.

В зв`язку з цим, у нього виникли певні сумніви з приводу того, що може мати місце позапроцесуальне спілкування судді ОСОБА_7 з обвинуваченою у даній кримінальній справі ОСОБА_4 , оскільки цивільний позов вручено не в дні визначені для проведення судових засідань, не направлено його засобами поштовим за`язком, а вручено наручно на наступний день після подання даного цивільного позову до канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області його представником.

У зв`язку з цим, та з метою усунення сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_7 , керуючись ч. 2 ст. 80 КПК України, просить відвести суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

19.12.2025 протоколом розподілу судової справи між суддями у неавтоматичному режимі, заяву про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 передано на розгляд судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання не прибув. Надав до суду заяву про розгляд його заяви про відвід судді за його відсутності. Просив відвести суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 в судове засідання не прибула, про день та час повідомлена належним чином. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 не підтримала доводи, ОСОБА_6 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на які посилався заявник та просила суд відмовити в задоволенні заяви останнього у зв`язку з відсутністю підстав передбачених статей 75, 76 КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала доводи свого захисника та просила відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_6 ..

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти заявленого відводу з огляду на його необґрунтованість та безпідставність.

Суддя ОСОБА_7 , як особа, якій заявлено відвід, в судове засідання не з`явилася, про розгляд заяви про відвід була повідомлена.

Суддею з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали заяви суддя дійшов таких висновків.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого і загального переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст.75, 76 КПК України.

Так, відповідно до ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК України порядку визначення слідчого судді для розгляду справи.

Обставини, на які посилається ОСОБА_6 у своїй заяві про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 та які, на думку заявника, виключають участь судді у вказаній справі - є іншими обставинами, які викликають сумнів у його неупередженості, що передбачено п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Оцінюючи доводи заявника, викладені на обґрунтування відводу судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя виходить з наступного.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23, зазначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейською Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; (далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6).

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

У справі "Білуха проти України" (пункт 49 рішення від 09 листопада 2006 року) ЄСПЛ зазначив, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. За об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зазначену позицію закріплено у рішенні Великої Палати Верховного суду у справі № 908/137/18 від 04.02.2020 згідно якої вказано, що для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Отже, існує презумпція неупередженості судді, а протилежне необхідно доводити належними та допустимими доказами.

Так, Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK).

Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі Comte, Va№ Leuve№ i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі П`єрсак проти Бельгії (Piersac vs Belgium) ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У такому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі Хаушильд проти Данії зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі Фей проти Австрії ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstei№ v. Switzerla№ d) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spai№ ), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі ж самі висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

В той же час реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 7 КПК України, є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 перебуває кримінальне провадження з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України (справа № 357/152590/25).

Заявник ОСОБА_6 , вважає, що викладені у заяві обставини для відводу судді, можуть бути підставою для відводу судді ОСОБА_7 , оскільки виникають сумніви у неупередженості судді, а також створюють враження необ`єктивності під час розгляду даної справи.

Поряд з цим, відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, зокрема в аспекті положень статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини щодо основних процесуальних гарантій, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зі змісту заяви вбачається, що вона подана з метою забезпечення об`єктивного, неупередженого розгляду справи та уникнення будь-яких спроб посягань учасників судового процесу у справі на гарантії дотримання судом принципів законності, неупередженості та об`єктивності, для забезпечення усунення сумнівів у сторін щодо неупередженості у розгляді адміністративної справи.

На переконання суду повне, всебічне та ґрунтовне з`ясування обставин справи, можливе лише за умови взаємної довіри та поваги при комунікації між судом та учасниками справи.

Відтак, розглянувши заяву про відвід та з метою уникнення сумнівів у неупередженості та безсторонності судді, а також з метою забезпечення дотримання принципів кримінального судочинства, суд приходить до висновку про її обґрунтованість та наявність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суддя,

постановив:

Заяву ОСОБА_6 про відвід судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 - задовольнити.

Відвести суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_7 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати матеріали кримінального провадження за № 000253, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для повторного автоматичного розподілу справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 30.12.2025 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Суддя Білоцерківського

міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1