19 листопада 2025 року
Провадження № 1-кп/646/666/2025
У Х В А Л А

19.11.2025 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001194 від 06.11.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта початкова загальна середня, не працюючого, не одруженого, судимого 13.08.2003 року Московським районним судом м. Харкова за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, 09.07.2010 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, 26.12.2012 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 304, ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України іспитовий строк 3 роки, 26.09.2014 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, 03.11.2017 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001194 від 06.11.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Представник потерпілого ТОВ «Укр-Трейд» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце його проведення завчасно, надав суду заяву про проведення судового засідання за його відсутністю.

В судове засідання свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 не з`явилися, повідомлялись про час та місце його проведення завчасно та належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомили. Обов`язок прокурора щодо забезпечення присутності свідків сторони обвинувачення, передбачений ст. 23 КПК України, не виконаний.

Прокурор під час судового розгляду вважав неможливим продовження судового розгляду за відсутності свідків сторони обвинувачення. Просив відкласти судове засідання, повторивши виклик учасників судового розгляду та зазначив щодо забезпечення ним присутності вказаних свідків в наступне судове засідання. Крім того, заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт на два місяці, який полягає в забороні обвинуваченому у період часу з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказав на погіршення самопочуття обвинуваченого та строк перебування ОСОБА_5 під вартою, що створюють безсумнівні підстави вважати, що ризики на теперішній час суттєво зменшились.

Захисник та обвинувачений вважали неможливим проводити розгляд справи за відсутностісвідків. Щодо клопотання сторони обвинувачення про зміну запобіжного заходу вказали про доцільність його задоволення.

Суд, вислухавши думки з`явившихся учасників судового розгляду та перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У судове засідання викликається потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду (ст. 325 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 327 КПК України, якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, заслухавши думку учасників судового провадження, суд, після допиту інших присутніх свідків, призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття.

Таким чином, суд звертає увагу на безумовне право сторін кримінального провадження на допит під час судового розгляду свідків, враховуючи, що свідки сторони обвинувачення в судове засідання не з`явилися, обов`язок прокурора щодо забезпечення присутності свідків обвинувачення, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 23 КПК України не виконаний, суд приходить до висновку про необхідність відкладення судового засідання та повторення виклику учасників судового розгляду.

Окрім цього, суд враховує, що сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом (ч. 3 ст. 23 КПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 11.08.2020 року (справа №288/113/15-к; провадження № 51-1176 км 20).

Суд вважає за доцільне покласти обов`язок щодо забезпечення явки в наступне судове засідання свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на прокурора.

Окрім цього, як встановлено під час судового розгляду, ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 26.09.2025 року відносно ОСОБА_5 був продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою до 23.11.2025 року, включно, із застосуванням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 60560 грн. 00 коп.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

В обґрунтування поданого клопотання про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , прокурор посилається на те, що на теперішній час ризики суттєво зменшились, але при цьому ще існують заявлені ризики, що визначені у ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду; незаконний вплив на представника потерпілого, свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, вчинених в умовах воєнного стану, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі до семи років, суд вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від суду.

При цьому суд враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Крім того, як зазначив прокурор, після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, обвинувачений дізнався про обсяг зібраних доказів, у тому числі представника потерпілого та свідків, показання яких можуть підтверджувати його вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілих та свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є представником потерпілого та свідками у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на представника потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від представника потерпілого та свідків, дослідження їх судом, а також їх можливого повторного допиту.

Разом із цим, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, а отже і з протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням представника потерпілого та свідків, обвинувачений обізнаний як про їх персональні данні, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони обвинуваченого на представника потерпілого та свідків, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Також суд звертає увагу, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого та закінчених замахах на вчинення тяжких злочинів.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на представника потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінальних правопорушень, а також питання відносності та допустимості доказів будуть вирішуватися на іншій стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті. Встановлення того, вчинив чи не вчинив ОСОБА_5 кримінальні правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

Таким чином, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на представника потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, свідчать про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, продовження існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, враховуючи дані про особу обвинуваченого та стан його здоров`я, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду. Суд вважає наявними підстави для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, який полягає в забороні обвинуваченому в період часу з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

З вищенаведених обставин суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 181, 200, 318, 331, 336, 369 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відкласти судове засідання з розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, на 13 год. 30 хв. 13.01.2026 року, повторивши виклик учасників судового розгляду.

Клопотання прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Держаної установи «Харківський слідчий ізолятор» на запобіжний захід у виді домашнього арешту на два місяці, а саме - до 16.01.2026 року, включно, який полягає в забороні обвинуваченому у період часу з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби без дозволу суду залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту такі обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження;

-повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

-не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду у період часу з 24 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня за виключенням випадків необхідності перебування в найближчому до місця проживання укритті під час оголошеної владою України повітряної тривоги.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 визначити до 16.01.2026 року, включно.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити з-під варти та доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти обов`язок щодо забезпечення явки в судове засідання на 13 год. 30 хв. 13.01.2026 року свідків сторони обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - на прокурора.

Копії ухвали направити ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області - для контролю запобіжного заходу у виді домашнього арешту та виконання, прокурору - для виконання в частині забезпечення явки в судове засідання свідків сторони обвинувачення.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду та направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Ухвала суду в частині зміни запобіжного заходу у виді домашнього арешту може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду. Ухвала суду в іншій частині оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Головуючий-суддя