УХВАЛА

Іменем України

10.11.2025 Справа №607/22701/25 Провадження №1-кс/607/6460/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИЛА:

30.10.2025 ОСОБА_3 звернулася до слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Скарга мотивована тим, що 28.08.2025 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 винесена постанова про закриття кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Однак скаржниця вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, необґрунтованою та такою, що прийнята з порушенням процесуальних норм КПК України.

Так, скаржниця зазначила, що допитана у межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 не була свідком події, що мала місце 05.08.2025 за адресою: вул. Шевченка, с. Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області. При цьому показання скаржниці про те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були присутні на місці події, досліджені дізнавачем не в повному обсязі. Так само ні ОСОБА_3 , ні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перебували у стані алкогольного сп`яніння, як це вказано у постанові дізнавача.

Також у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач зазначив, що ОСОБА_8 діяв у стані необхідної оборони, що не відповідає дійсності, оскільки останній наносив удари ОСОБА_3 умисно. При цьому ОСОБА_3 жодних ударів ОСОБА_8 не завдавала.

Крім цього, працівники поліції, які прибували на виклик на місце події, дізнавачем не допитані, що свідчить про те, що досудове розслідування проведене неповно.

За таких підстав ОСОБА_3 просить скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала з підстав, викладених у скарзі, та просила скаргу задовольнити. Додатково зазначила, що надані ОСОБА_8 пояснення є неправдивими та не відповідають дійсності, оскільки на момент події вона не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Натомість ОСОБА_8 , який наніс їй тілесні ушкодження, перебував у стані в стані алкогольного сп`яніння, що підтвердив їй у телефонному режимі і працівник поліції, який у подальшому прибув за викликом. Вказала, що ОСОБА_8 є її колишнім чоловіком. Так, 05.08.2025 ОСОБА_8 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибула до будинку, де протягом тривалого періоду часу вона проживала разом із дітьми та колишнім чоловіком, з метою забрати свої речі та речі дітей. Зазначила, що подія мала місце за межами воріт будинку, тобто на територію домоволодіння ні вона, ні її подруги не заходили. Натомість ОСОБА_8 був на подвір`ї та його здоров`ю нічого не загрожувало. Однак ОСОБА_8 відчинив ворота, вийшов та наніс їй удари великим ліхтариком. Пояснила,що після побиття її ОСОБА_8 вона покинула місце події, після чого їй зателефонував працівник поліції, який прибув на виклик ОСОБА_8 та який повідомив про те, що, зі слів ОСОБА_8 , у домофоні, що розташований на воротах, наявна камера відеоспостереження. На думку скаржниці, на цій камері могли бути зафіксовані обставини вчиненого кримінального правопорушення, однак дізнавач не перевірила такі обставини та не вжила заходи для отримання таких доказів. Крім цього, зазначила, що ОСОБА_5 є родичкою ОСОБА_8 та не була присутньою під час події, оскільки після їхнього приходу одразу ж зайшла у будинок. Відтак надані ОСОБА_5 показання є неправдивими.

У судове засідання дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , належним чином повідомлена про дату, час та місце цього засідання, не з`явилась.

Указане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржниці, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025, слідча суддя дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Так, сектором дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відомості про дане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР на підставі

заяви ОСОБА_3 .

Постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.08.2025 дане кримінальне провадження закрите відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з даної постанови, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025, дізнавач зазначив, що під час проведення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, ОСОБА_8 надав пояснення про те, що діяв у стані необхідної оборони, умислу на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не мав.

Відтак з урахуванням викладеного відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України дізнавач прийняв рішення про закриття кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідча суддя доходить висновку, що постанова дізнавача від 28.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025 є немотивованою та передчасною, виходячи з такого.

Частина 2 ст. 9 КПК України встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого та несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Оцінюючи на предмет законності оскаржувану постанову, слідча суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора.

У ст. 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий, дізнавач в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що рішенню про закриття кримінального провадження за будь-якою із підстав, що визначені у ч. 1 ст. 284 КПК України, має передувати повне, всебічне та неупереджене дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Разом з тим для прийняття відповідного процесуального рішення, зокрема про закриття кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 94 КПК України покладають на слідчого, дізнавача обов`язок на підставі всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінити кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

При цьому постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії»).

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»).

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025 слідча суддя встановила, що дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 при закритті цього кримінального провадження вказаних вимог закону не дотрималася.

Так, як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025, під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні дізнавачем здійснені такі слідчі (розшукові) та процесуальні дії: винесена постанова про призначення судово-медичної експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; отриманий висновок експерта № 41 за результатами судово-медичної експертизи; вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 0000117 від 06.08.2025; проведений допит потерпілої ОСОБА_3 від 06.08.2025; відібрані пояснення у ОСОБА_8 ; проведений допит свідка ОСОБА_5 ; проведений допит свідка ОСОБА_6 ; проведені слідчі експерименти за участю свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; проведений допит свідка ОСОБА_7 ; направлені запити щодо характеристики ОСОБА_8 за місцем проживання та стану здоров`я останнього.

Разом з тим дізнавач не провів належних та достатніх слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у даному кримінальному провадженні.

Так, висновки дізнавача про відмову потерпілого від підтримання обвинувачення є необґрунтованими, оскільки покликання дізнавача на норми КПК України, які регулюють відмову потерпілого від підтримання обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, стосуються судового розгляду кримінального провадження, а також не свідчать про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, про що вказав дізнавач в оскаржуваній постанові.

При цьому, не зважаючи на те, що потерпіла беззаперечно вказала на ОСОБА_8 як на особу, яка нанесла їй тілесні ушкодження, дізнавач не допитав ОСОБА_8 у передбаченому законом порядку в якості свідка. Отримання письмових пояснень від особи не є допитом свідка у розумінні положень ст. 224 КПК України, оскільки особа, яка надає пояснення, не попереджається про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань. Відтак покладення в основу оскаржуваної постанови обставин, що сталі відомі дізнавачу під час отримання пояснень від ОСОБА_8 , суперечить положенням ст. 100 КПК України та принципу доказуванню, що визначений у ст. 92 КПК України.

Так само з метою з`ясування фактичних обставин дізнавачем не допитані працівники поліції, які прибували на місце події, що мала місце 05.08.2025 за адресою: вул. Шевченка, с. Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, та не перевірений той факт, чи дійсно ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що працівники полії повідомили ОСОБА_3 у телефонному режимі. Також не перевірені обставини щодо наявності відеозапису з камери відеоспостереження, що встановлена у домофоні, та не вжиті заходи з метою отримання указаного доказу.

Крім цього, всупереч вимогам ст. 237 КПК України не проведений огляд місця події з метою встановлення, чи дійсно мало місце пошкодження воріт будинку за адресою: АДРЕСА_1 , чи мала ОСОБА_3 можливість проникнути на територію домоволодіння при зачинених воротах та чи були у ОСОБА_8 підстави побоюватись за своє здоров`я за умови, що останній перебував на території подвір`я, а ОСОБА_3 перебувала за воротами.

Поряд з цим відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Разом з тим дізнавач передчасно без проведення усіх необхідних та можливих слідчих дій, без повного з`ясування обставин, що мали місце 05.08.2025, дійшов висновку про те, що у діях ОСОБА_8 мала місце необхідна оборона, що і стало підставою для закриття кримінального провадження. Однак, як зазначила слідча суддя вище, дізнавач не перевірив та не зазначив в оскаржуваній постанові з посиланням на докази про обставини, які б дійсно та беззаперечно свідчили про те, що ОСОБА_8 мав об`єктивні обставини побоюватись за своє здоров`я чи здоров`я інших осіб, унаслідок чого його дії можна розцінювати як необхідну оборону. Також дізнавачем не досліджувалось питання перевищення меж необхідної оборони, зважаючи на характер та кількість нанесених потерпілій тілесних ушкоджень.

Крім цього, при винесенні постанови про закриття кримінального провадження дізнавачем не були дотримані вимоги ст. 110 КПК України щодо належної мотивації підстав закриття провадження, оскільки дізнавач обмежився лише посиланням на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яким передбачено таку підставу закриття кримінального провадження як встановлення відсутності складу кримінального правопорушення, проте в мотивувальній частині постанови належним чином не обґрунтував підстави прийняття даного рішення з посиланням на відповідні докази, отримані під час досудового розслідування.

У зв`язку з цим слідча суддя вважає, що існують обставини, що вказують на поверхневість здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження, та як наслідок рішення дізнавача про закриття кримінального провадження слід оцінювати як невмотивоване.

Зазначене стало підставою передчасного і помилкового висновку дізнавача про можливість закриття кримінального провадження з підстав, вказаних в оскаржуваній постанові.

Такі обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Таким чином скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова повинна бути скасована як така, що винесена передчасно, без повного та всебічного встановлення всіх обставин, що становить безумовне порушення такої засади кримінального провадження як законність.

При цьому слідча суддя вважає, що на теперішній час не вичерпано процесуальної можливості встановлення об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні шляхом проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000117 від 06.08.2025. Під час проведення досудового розслідування належить вжити всіх заходів для встановлення об`єктивної істини, в повному обсязі провести необхідні слідчі (розшукові) дії, зазначені в мотивувальній частині цієї ухвали, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи.

Керуючись ст. 2, 9, 84, 91, 92, 303, 306, 307, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 28.08.2025 про закриття кримінального провадження № 0000117 від 06.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Копію ухвали надіслати сектору дізнання відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 06.08.2025.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1