СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7300/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2025 року за № 0000342 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який здобув вищу освіту, офіційно не працює, розлучений, має на утриманні мати, яка є особою похилого віку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , та подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2025 року за № 0000342 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000342 від 10.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 являється представником ОСОБА_8 та займається вивченням та підготовкою процесуальних документів по її особистих справах, які стосуються майнового спору з її колишнім чоловіком, які розглядаються у Баришівському районному суді Київської області. У зв`язку із зайнятістю ОСОБА_8 найняла у якості свого представника ОСОБА_7 , який діє від імені останньої.

На початку жовтня 2025 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи у невстановленому місці ОСОБА_4 зустрівся із ОСОБА_7 , де в ході розмови останній розповів що є представником ОСОБА_8 та допомагає останній у вирішенні спорів із її колишнім чоловіком та готує відповідні позовні заяви та клопотання до судових та правоохоронних органів.

У подальшому у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 про наявність зв`язків у різних державних установах та органах місцевого самоврядування, у зв`язку із чим за неправомірну вигоду, сума якої буде озвучена пізніше, він допоможе вирішити всі питання на користь ОСОБА_8 .

Після чого, 08.10.2025 ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що у нього є знайомий із числа Народних депутатів України, і він за неправомірну вигоду у сумі 2 000 доларів може здійснити вплив на нього з метою підписання останнім Депутатського звернення до Київської обласної прокуратури із долученням додатку у вигляді заяви про вчинене кримінальне правопорушення. Також останній додав, що лише в разі супроводження заяви ОСОБА_8 до Київської обласної прокуратури депутатським зверненням можливе отримання необхідного результату та проведення розгляду заяви - здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні належним чином та у встановлені строки.

Крім того, ОСОБА_4 наголосив, що інакше, тобто - в разі відмови в наданні неправомірної вигоди, жодних результатів за поданими скаргою і заявою не буде. ОСОБА_7 розуміючи, що у разі відмови від протиправних вимог ОСОБА_4 для ОСОБА_8 можуть настати негативні наслідки у вигляді того що інакше її звернення до правоохоронних органів не будуть розглянути належним чином, тому останній погодився.

Після чого ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання 11.11.2025 приблизно о 11:10 год. в ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_7 про надання авансового платежу у розмірі 1000 доларів США неправомірної вигоди шляхом перерахування коштів на банківські платіжні картки банку АТ «Універсал Банк» НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Так, в той же день приблизно о 11:30 год. ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні банку ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» відділенні № 92 за адресою: Київська обл., с. Крюковщина, вул. Єдності, 2, здійснив перерахування коштів двома платежами на банківські платіжні картки банку АТ «Універсал Банк»: НОМЕР_1 (клієнта ОСОБА_9 ) у сумі 20000 гривень та НОМЕР_2 (клієнта ОСОБА_4 ) у сумі 21 800 гривень, платіж здійснено на загальну суму 41 800 гривень, що еквівалентно 1000 доларів США.

Таким чином, ОСОБА_4 отримав неправомірну вигоду у розмірі 1 000 доларів США від ОСОБА_7 за обіцянку здійснити вплив на діючого Народного депутата України, з метою підписання останнім Депутатського звернення до Київської обласної прокуратури із долученням додатку у вигляді заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11.11.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11.11.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними доказами, а саме: рапортом про внесення відомостей до ЄРДР; матеріалами виконаного доручення працівників ДСР НП України; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду, від 14.10.2025; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, від 11.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, що інкримінується ОСОБА_4 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_4 . Так, ОСОБА_4 підозрюється у одержанні неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тобто ОСОБА_4 вчинив злочин і вказане свідчить, що останній в змозі в подальшому вчиняти певний вплив на осіб, які мають відношення до вказаного злочину, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Наявність вказаного ризику обґрунтовується тим, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено осіб, які допомагали ОСОБА_4 у вирішенні питань пов`язаних зміною місця проходження служби у підрозділах у Київському регіоні. Перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкоджати своїми діями встановленню співучасників злочину.

Вчинення інших кримінальних правопорушень. Характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення з метою особистого збагачення. Оскільки відносно ОСОБА_4 за аналогічним фактом скеровано обвинувальний акт до Печерського районного суду м. Києва.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 , думку якого підтримав підозрюваний ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що мала місце провокація злочину, ризики прокурором не доведені та не обгрунтовані та не доведені належними доказами, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані з клопотанням матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють. При цьому, до наданих доказів обґрунтованості підозри не висувається таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Під час судового розгляду встановлено, що Слідчим слідчого управління ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000342 від 10.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11.11.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11.11.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Підозра ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні обґрунтовується зібраними доказами, а саме: рапортом про внесення відомостей до ЄРДР; матеріалами виконаного доручення працівників ДСР НП України; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом огляду, від 14.10.2025; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України, від 11.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність підозрюваної до вчинення злочину, підозра у якій йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для кримінального провадженні; незаконного впливу на свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків неналежної процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, тяжкість кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_4 , ступінь участі у вчиненому, а також обставини, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, що характеризують підозрюваного, який раніше не судимий, має місце реєстрації та постійне місце проживання, розлучений, має на утриманні мати, яка є особою похилого віку.

За встановлених у судовому засіданні обставин, слідчий суддя вважає, що підозрюваний знаючи, що за кримінальне правопорушення, вчинення якого йому інкримінується, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного від суду, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися від органів досудового розслідування.

Щодо існування інших, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на наявність яких у клопотанні посилається слідчий, слідчий суддя вважає, що в цій частині клопотання є недоведеним, та є припущенням з боку органу досудового розслідування, що не доведено і прокурором в судовому засіданні.

При цьому, слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Разом з тим, прокурором у судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який би міг бути застосованим до підозрюваного ОСОБА_4 , не зможе в повній мірі запобігти ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, з огляду на встановлені обставини та особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до стійкого переконання про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходить із необхідності уникнення ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим та прокурором у обґрунтуванні клопотання.

Так, враховуючи встановлені в судовому засіданні ризики та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному провадженні існують підстави для застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що на думку слідчого судді, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та який, з урахуванням усіх обставин справи, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання виникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки підозрюваного для проведення слідчих та процесуальних дій у провадженні тощо, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволення клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 206, 208, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги в м. Києві, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 січня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися за межі м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали доручити органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14 листопада 2025 року о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1