Справа № 504/3462/25
Номер провадження 1-кп/504/714/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2025 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000171 від 21.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вулканешти Вулканештського району Республіки Молдови, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2025, приблизно о 21 годині 20 хвилин, більш точний час судом не встановлено, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 перебували на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між ними на побутовому ґрунті виникла сварка, під час якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7

3 метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , з метою протиправного заподіяння смерті ОСОБА_7 , взяв на подвір?ї фрагмент дерев?яного брусу, яким завдав потерпілій численних тілесних ушкоджень, а саме: близько чотирьох ударів в лобну частину голови, а також в подальшому наніс декілька ударів в тім?яну частину голови останньої, спричинивши їй тим самим тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-лицьової травми: забиті рани: лобової ділянки, перенісся на тлі саден та синців на обличчі від лобової ділянки до верхньої губи, ушкодження слизової оболонки верхньої губи, ушкодження волосистої частини голови в ділянці тім?яного бугра з підшкірною гематомою, крововиливи м?яких покровів голови з внутрішньої поверхні в лобовій ділянці з розсіченням тканини, в лівій тім?яно-потиличній ділянці з темно-червоним крововиливом; лінійного перелому кісток склепіння черепа: зліва луски скроневої кістки, тім?яній кістці лівої та правої половини; крововиливів між твердою та м?якою мозковими оболонками (субдуральний) верхньо-латеральної поверхні лівої лобово-скроневої ділянки, крововиливів під м?якою мозковою оболонкою (субарахноїдальні) на верхньо-латеральній поверхні лівої та правої лобово-скроневої ділянки, нижній поверхні правої скроневої частки, внутрішньо-шлуночкового крововиливу.

Зазначені ушкодження у ОСОБА_7 , заподіяні за життя, одномоментно.

Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв?язку з черепно-лицьовою травмою, та настала від набряку головного мозку.

Ушкодження у ОСОБА_7 за механізмом їх виникнення оцінюються у комплексі, стосовно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом N?6 МОЗ України від 17.01.1995 р., мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя п.2.1, п.2.1.1.а, п.2.1.2, п.2.1.3 б), г),о) та знаходиться у прямому причинному зв?язку із настанням смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, надав показання, згідно яких він проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 в одному житлі. Крім того, з ними проживали, ще його співмешканка та двоє його племінників. 20.06.2025 року, після роботи обвинувачений відвідав магазин де вжив близько 2,5 літрів пива, після чого попрямував до дому за адресою: АДРЕСА_2 . По прибуттю до дому, в нього виникла сварка із матір`ю, в ході якої матір вживала прокльони. Після цього, він підійшов до криниці де взяв дерев`яний брус, яким наніс матері кілька ударів в область обличчя. Точну кількість ударів, що наносив матері, він не пам`ятає. Після цього, він покинув місце події, перебував навпроти будинку та виклика швидку медичну допомогу. По прибуттю медиків, він стояв осторонь, за межами свого подвір`я та почув, що його матір вже не жива. Після цього, він злякався та втік на край села, телефонним дзвінком повідомив поліцію де він знаходиться. В подальшому був затриманий працівниками поліції на місці про яке повідомив самостійно. Не розуміє, як так сталося. Розуміє, що вчинив не правильно, у вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у скоєнні кримінального проступку, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників провадження, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів, щодо обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, характеризують обвинуваченого та щодо процесуальних питань. Сторонам було роз`яснено, що в даному випадку вони позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

Таким чином, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким злочином.

Щире каяття, характеризується ставленням винної особи до вчиненого нею злочину та означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести справедливе покарання. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 643/13256/17. ОСОБА_5 визнав свою, провину, надав правдиві показання, висловив жаль з приводу вчиненого, продемонстрував готовність понести відповідне покарання. Потерпілий племінник обвинуваченого не висловив претензій до обвинуваченого, вимог майнового характеру не заявляв. Суд враховує, що після події кримінального правопорушення ОСОБА_5 повідомив про скоєне працівникам поліції, надав викривальні покази, що підтверджується відповідним рапортом «102».

Таким чином, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у провадженні є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, що не заперечується самим ОСОБА_5 , а також доводиться відповідним висновком огляду на стан сп`яніння № 000105 від 21.06.2025 року.

Разом з тим, судом встановлено, що обвинувачений вчинив злочин відносно близької особи своє матері, якій на час смерті виповнилось 65 років, а отже вона була особою похилого віку. Дані обставини, не визначені в обвинувальному акті, як обставини, що обтяжують покарання, таких обставин не зазначено, ані у викладі фактичних обставин скоєного, ані у формулюванні обвинувачення, а тому суд визнає відсутність вказаних обставин, як обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, що відповідає приписам ч. 1 ст. 337 КПК України, оскільки обтяжувати становище обвинуваченого, даними, які не вказані в обвинувальному акті суд повноважень не має. Вказана позиція відповідає позиції, що висловив Верховний суд у постанові від 20 грудня 2018 року у справі № 679/783/17.

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є громадянином України, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря нарколога і лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, за місцем попередньої роботи характеризується позитивно.

Згідно ст. 3 Конституції України є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким, чином, з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого, особи винного, обставини, що пом`якшує покарання, обставини, що його обтяжує, враховуючи думку прокурора, який просив призначити ОСОБА_5 покарання у виді 8 років позбавлення волі, потерпілого та сторони захисту, які просили суд призначити мінімальне покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України вище мінімальної межі. При цьому, суд приходить до висновку, що за встановлених обставин, призначення ОСОБА_5 мінімального покарання хоча і може досягти мети виправлення обвинуваченого, проте не здатне досягти мети запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що визначено у ч. 2 ст. 50 КК України.

Саме таке покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Початок строку відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з дня набрання даним вироком законної сили, у строк відбування покарання слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили слід залишити без змін - тримання під вартою, без визначення застави, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки вчинений злочин поєднаний із насильством, що призвело до заподіяння смерті особи.

Арешти у кримінальному провадженні слід скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів, слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

З цих підстав, керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 21.06.2025 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід залишити без змін - тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Арешт накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області від 23.06.2025 року (справа 504/2450/25) скасувати.

Речові докази: дерев?яний брусок із речовиною темно бурого кольору та із волосям сірого кольору, який поміщено до картонної коробки, яка опечатана биркою, змиви РБК з підлоги біля трупа ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , футболку сірого кольору зі візерунком літери «Т» та надписом під нею «TERMOPAL» слідами РБК, яку запаковано до паперового конверту НПУ та опечатано, джинсові шорти сіро чорного кольору зі слідами РБК, які запаковано до паперового конверту НПУ та опечатано, чоловічі шкарпеки чорного кольору зі слідами РБК, які запаковано до паперового конверту НПУ та опечатано, резинові тапочки чорного кольору зі слідами РБК знищити. Мобільний телефон марки REDMI 13с з імеі1 НОМЕР_1 , імеі2 НОМЕР_2 з сім картою абонентський номер якої - НОМЕР_3 , який запаковано до сейф-пакету НПУ N?CRI1206426 повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Доброславський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1