Справа № 308/8934/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2025 року м. Ужгород
Прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із даним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 19 червня 2025 року о 16 годині 21 хвилин водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем «Mazda» моделі 3 р.н.з НОМЕР_1 , рухаючись по вул. В.Русина, не врахувавши дорожньої обстановки, виконуючи маневр виїзду на головну дорогу на вул. В.Цібере, не надала перевагу в русі автомобілю марки Renault моделі Kangoo р.н.з НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканця АДРЕСА_2 , який рухався головною дорогою, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля марки «Renault» моделі «Kangoo» гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , меш. АДРЕСА_3 , було госпіталізовано до Мукачівської КНП «Лікарня Св. Мартина» із діагнозом: «політравма».
19.06.2025 в період часу з 17:40 годин по 18:49 годин слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Мукачево, перехрестя вул. В. Росина та В.Цібере, в ході проведення якого було вилучено: легковий автомобіль марки «Mazda» моделі 3 р.н.з НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_1 , який поміщено на спец, майданчик ГУ НП в Закарпатській області, який розташований за адресою м. Мукачево, вул. Обїзна, б/н; легковий автомобіль марки Renault моделі Kangoo реєстраційний р.н.з НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_2 , який поміщено на спец, майданчик ГУ НП в Закарпатській області, який розташований за адресою м Мукачево, вул. Обїзна, б/н.
Прокурор у клопотанні зазначає, що вище вказані транспортні засоби, являються тимчасово вилученим майном та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення та мають суттєве значення у кримінальному провадженні та визнанні речовим доказом.
У зв`язку з наведеним та з метою збереження вилучених автомобілів як речових доказів у даному кримінальному провадженні, прокурор у клопотанні просить накласти на них арешт.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, однак подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.
Власники майна у судове засідання також не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, що підтверджується рапортом слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 , який входить до групи слідчих у даному кримінальному провадженні.
Неприбуття в судове засідання прокурора та власника майна, відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.
Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
За змістом ч.1 ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.06.2025 року слідує, що в ході такого було виявлено та вилучено: легковий автомобіль марки «Mazda» моделі 3 р.н.з НОМЕР_1 та легковий автомобіль марки Renault моделі Kangoo реєстраційний р.н.з НОМЕР_2 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки «Mazda» моделі 3 р.н.з НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 власником автомобіля марки Renault моделі Kangoo реєстраційний р.н.з НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_2 .
Відповідно до постанови слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_10 від 20.06.2025 року вилучені транспортні засоби визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, з урахуванням наведеного слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному проваджені та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки таке могло зберегти на собі сліди злочину, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Також прокурором, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речового доказу, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Прокурором у клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а відтак, за наведених вище обставин, слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту вказаного майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання - задовольнити .
Накласти арешт на вилучені під час огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 19.06.2025року а саме :
- на транспортний засіб марки «Mazda», моделі «3», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_4 , мешканка АДРЕСА_1 , який поміщено на спец. майданчик ГУ НП в Закарпатській області , який розташований за адресою : м.Мукачево вул.Огбїзна б/н
- на легковий автомобіль марки Renault моделі Kengoo, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , влсником якого , згдно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 є ОСОБА_8 , мешк.с.Поляна вул.Петрова 28.А. , який поміщено на спец. майданчик ГУНП в Закарпатській області , за адресою: м.Мукачево, вул. Обїзна , б/н, шляхом заборони користування та розпорядження зазначеними транспортними засобом та свідоцтвом про реєстрацію на зазначені транспортні засоби .
Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити слідчому, а іншим учасникам направити не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03.12.2025 року о 10 год. 10 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1