Справа № 331/6313/25
Провадження № 1-кс/331/2118/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді 12.11.2025 надійшла скарга захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, датована 07.11.2025 і підписана кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом 11.11.2025.

У цій скарзі захисник просить слідчого суддю таке (дослівно): «Зобов`язати слідчогоСВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 (інших слідчих групи слідчих) у кримінальному провадженні внесене до ЄРДР за №0000960 від 27.10.2025 за ч. 4 ст. 296 КК України.

1. Витребувати у операторів служби «102» відомостей про наявність в період з 01.01.2025 року по 01.11.2025 року викликів поліції на адресу м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 92 антікінотеатр ROOMS за телефоном служби «102». У випадку наявності таких відомостей витребувати копії аудіо записів таких викликів, а також відомостей про результати відпрацювання органами поліції таких викликів.

2.Витребувати у операторів служби «103» (Комунальне некомерційне підприємство «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради 69002, м. Запоріжжя, вул. Тамбовська, 6 Тел. , E-mail: ) відомостей про наявність в період з 01.01.2025 року по 01.11.2025 року викликів Швидкої медичної допомоги на адресу м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 92 антікінотеатр ROOMS за телефоном служби «103». У випадку наявності таких відомостей витребувати копії аудіо записів таких викликів, а також відомостей про результати виїзду карет швидкої медичної допомоги по таких викликів.

3.Витребувати у ЗАПОРІЗЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВЕНБЕСТ" 002, м. Запоріжжя, вул.. Поштова, 115, т. відомостей про наявність в період з 01.01.2025 року по 01.11.2025 року викликів працівників «Венбест» на адресу м. Запоріжжя, пр.. Соборний, 92 антікінотеатр ROOMS». У випадку наявності таких відомостей витребувати копії аудіо записів таких викликів, а також відомостей про результати відпрацювання співробітниками «Венбест» таких викликів.

4.Витребувати у антікінотеатру «ROOMS» («Big room») розташованого за адресою м. Запоріжжя, пр. Соборний, 92 (92А) відео, -аудіозаписи з камер відеоспостереження в приміщенні і зовні зазначеного антікінотеатру за період з 14:30 по 22:00 27.10.2025».

Дослідивши доводи скарги та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано Главою 26 КПК України. Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та строк подання скарги.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Так, серед засад, яким за своїм змістом та формою має відповідати будь-яке кримінальне провадження, є верховенство права, доступ до правосуддя та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункти 1, 14, 17 ч.1 ст. 7 КПК України).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. За відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, коли щодо тих самих вимог тієї ж особи суд уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2025 року (справа №331/6000/25, провадження № 1-кс/331/2084/2025), провадження за скаргою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: щодо зобов`язання слідчого СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області витребувати відомості у операторів служби «102», у операторів служби «103» (Комунальне некомерційне підприємство «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Запорізької обласної ради), у ЗАПОРІЗЬКОЇ ФІЛІЇ ТОВ «ВЕНБЕСТ», а також витребувати у антикінотеатру «ROOMS» відео- та аудіозаписи з камер відеоспостереження в приміщенні і зовні зазначеного антикінотеатру, закрито.

При цьому, скарга, яка була подана захисником ОСОБА_2 у справі №331/6000/25, провадження № 1-кс/331/2084/2025, повністю ідентична за змістом тій скарзі, яка подана у даній справі.

Таким чином, обставинам, наведеним у даній скарзі, з якою заявник звертається до слідчого судді 12.11.2025, вже було надано оцінку у вищевказаній ухвалі слідчого судді від 11 листопада 2025 року у справі №331/6000/25, провадження № 1-кс/331/2084/2025, а жодних інших обставин, які б надавали слідчому судді можливість відступити від застосування принципу юридичної визначеності при розгляді повторної ідентичної за змістом скарги не наведено. Тобто, право на оскарження даної конкретної бездіяльності слідчого вже було реалізовано захисником у порядку, передбаченому чинним КПК України.

У той же час, слідчий суддя враховує, що норми КПК України безпосередньо не регулюють порядок реагування на можливі зловживання процесуальними правами учасниками кримінального провадження.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 202/4467/14-к, провадження № 51-6121км18, звертав увагу на те, що Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 7 липня 1989 року, вказував на недопустимість зневілювання ключового принципу верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в ухвалі від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к, провадження № 51-1512ск18, констатував, що Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами. Однак заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Використання цього інституту також має місце в практиці Конституційного Суду України, який вказав, що повторне звернення до тієї самої особи з клопотанням щодо перевірки того самого положення закону України на відповідність тим самим положенням Конституції України, свідчить про зловживання правом на подання конституційної скарги (ухвала Першої колегії суддів Першого сенату КСУ від 09.07.2018 № 213-1(І)/2018).

Крім того, у ч. 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також згідно із ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд не розглядає жодної індивідуальної заяви, поданої згідно зі статтею 34, якщо вона: a) є анонімною; або b) за своєю суттю є ідентичною до заяви, що вже була розглянута Судом чи була подана на розгляд до іншого міжнародного органу розслідування чи врегулювання, і якщо вона не містить нових фактів у справі. Суд оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає: a) що ця заява несумісна з положеннями Конвенції або протоколів до неї, явно необґрунтована або є зловживанням правом на подання заяви; або b) що заявник не зазнав суттєвої шкоди, якщо тільки повага до прав людини, гарантованих Конвенцією і протоколами до неї, не вимагає розгляду заяви по суті, а також за умови, що на цій підставі не може бути відхилена жодна справа, яку національний суд не розглянув належним чином. Суд відхиляє будь-яку заяву, яку він вважає неприйнятною згідно з цією статтею. Він може зробити це на будь-якій стадії провадження у справі.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що подана скарга дослівно відтворює зміст скарги, яка вже була розглянута слідчим суддею відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства з постановленням ухвали, що набрала законної сили, слідчий суддя приходить до висновку про те, що подання ідентичної за змістом скарги необхідно розцінювати як зловживання захисником ОСОБА_2 своїми процесуальними правами, у зв`язку з чим скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

При цьому, слідчий суддя враховує також і висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі № 5-142кс(15)17 та у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 237/1459/17 (провадження №13-1913-19кс18) та у справі № 243/6674/17 (провадження № 13-16cво18). Так, відповідно до вказаних постанов у разі постановлення слідчим суддею ухвали, не передбаченої кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити в перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК, які його гарантують, з огляду на положення ч. 6 ст. 9 КПК, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК.

Тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 26, 214, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу захисника ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали разом зі скаргою надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5