ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/242/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2025 року,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2025 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz GL 450» д.н.з. НОМЕР_1 , з VIN-кодом: НОМЕР_2 , 2010 року випуску, який на праві власності належить ОСОБА_8 ..

Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що зазначений транспортний засіб має значення речових доказів у кримінальному провадженні №000158, з метою збереження речових доказів, проведення ряду експертиз, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні та з метою запобіганню приховування, пошкодження, зникнення такого майна чи знищення слідчої інформації на ньому, дійшов висновків про накладення арешту на це майно.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу слідчого судді накладений на транспортний засіб, який на праві власності належить ОСОБА_8 ..

Вважає, що слідчий суддя неповно з`ясував обставини справи, ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального права.

Наголошує на тому, що матеріалами справи не доведено право власності чи володіння ОСОБА_9 вказаним автомобілем і не проведено процесуальних дій з метою здійснення перевірки набуття права власності на транспортний засіб Mercedes Benz GL450 д.н.з. НОМЕР_1 гр. ОСОБА_8 ..

Зазначає, що не проведено почеркознавчої чи технічної експертизи документів, складених в ТСЦ при здійсненні перереєстрації, за результатами проведення яких можна стверджувати про наявність чи відсутність підробки документів та наявність чи відсутність складу будь-якого кримінального правопорушення.

Посилається на те, що не допитано свідків ТСЦ, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 ..

Вважає, що в даному випадку склалися цивільно-правові відносини.

Зазначає, що транспортний засіб не містить на собі слідів кримінального правопорушення або відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Не погоджується з кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б вказували на наявність підстав для накладення арешту, чим було порушено право власності щодо володіння, користування та розпорядження належним майном.

ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, що відповідно до ст. 405 КПК України не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, міркування прокурора, який вважає, ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.09.2025 до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від ОСОБА_9 про те, що наприкінці березня 2025 року, невідома особа шляхом обману заволоділа майном ОСОБА_9 на суму близько 622000 грн., чим завдала матеріальної шкоди останньому на вказану суму.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001582 від 13.09.2025 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням, серед іншого, встановлено, що 18.04.2025 у Територіальному сервісному центрі №5641 в м.Рівне було здійснено перереєстрацію транспортного засобу Mercedes Benz GL 450 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , Vin-код: : НОМЕР_2 , 2010 року випуску, на нового власника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 . При цьому, попередній власник вказаного транспортного засобу ОСОБА_11 , будь-яких дій щодо його відчуження (перереєстрації) на нового власника не вчиняла.

Вказаний транспортний засіб, постановою слідчого від 16.09.2025 року визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні та з метою встановлення його місцезнаходження слідчим винесено постанову від 16.09.2025 про оголошення цього транспортного засобу в розшук.

В ході досудового розслідування виникла необхідність в даному кримінальному провадженні у проведенні судової автотехнічної експертизи, з метою з`ясування чи не змінено номери агрегатів та кузовних частин зазначеного транспортного засобу, у проведенні судово-технічної експертизи документів, з метою з`ясування чи не піддавались змінам реєстраційні документи на транспортний засіб та судової авто товарознавчої експертизи з метою встановлення вартості транспортного засобу.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вказане майно, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.170 КПК України обґрунтував сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З огляду на положення ч.1,3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно, на яке прокурор просив накласти арешт, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, яке зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та яке може бути приховане, знищене чи відчужене, що може негативно вплинути на дослідження усіх обставин кримінального провадження, враховуючи необхідність проведення ряду експертиз та збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно.

Крім того, матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність того чи іншого майна до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді є обґрунтованою і підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 170-174, 404, 405, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2025 року про арешт майна - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді