Справа №766/6524/16-к
н/п 1-кп/766/2572/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2013 року за №0000062 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, з вищою освітою, не одруженої, утриманців не маючої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області з 06.07.2016 перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ( злочину), передбаченого ч.3 ст. 368 КК України (в редакції від 07.04.2011).

05.03.2021 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (раніше визначений для розгляду кримінального провадження суддя ОСОБА_5 звільнений у відставку), кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України, передане у провадження судді ОСОБА_6

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 , будучи державним службовцем 9 рангу 5 категорії, на підставі наказу Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 03.07.2012 № 234-К, займаючи посаду заступника начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області (далі-Інспекції) - начальника відділу контролю у сфері внутрішньої торгівлі, послуг, реклами та розгляду звернень громадян та одночасно, на підставі наказу Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів від 11.10.2012 № 327-К, виконуючи обов?язки начальника Інспекції, відповідно до ст. ст. 23, 26 Закону України «Про захист прав споживачів», п.п. 2-4 Положення про порядок накладення та стягнення штрафів за порушення законодавства про захист прав споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 № 1177, п.п. 4.1, 6.1.1, 6.1.2, 6.4 Положення про інспекції з питань захисту прав споживачів в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 09.11.2011 № 206, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.11.2011 за № 1337/200075 та п.п. 2.5, 2.9, 3.1, 3.2 посадової інструкції заступника начальника Інспекції з питань захисту прав споживачів у Херсонській області - начальника відділу контролю у сфері внутрішньої торгівлі, послуг, реклами та розгляду звернень громадян, затвердженої 03.07.2012 начальником Інспекції, будучи зобов?язаною та уповноваженою на території Херсонської області:

- здійснювати державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів;

- перевіряти у суб?єктів господарювання сфери торгівлі і послуг якість продукції, додержання обов?язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг;

- безперешкодно відвідувати та обстежувати відповідно до законодавства будь-які виробничі, складські, торговельні та інші приміщення цих суб?єктів;

- організовувати проведення спеціалістами інспекції перевірок суб?єктів господарської діяльності незалежно від форми власності згідно з чинним законодавством у межах повноважень інспекції, розглядати результати цих перевірок та вживати відповідні заходи до порушників законодавства;

- брати участь у перевірках додержання законодавства про захист прав споживачів суб?єктами господарської діяльності, складати акти перевірок та протоколи про адміністративні правопорушення;

-уживати до суб?єктів господарювання, які порушують права споживачів, передбачених законодавством заходів впливу;

-накладати на суб?єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, стягнення, передбачені статтею 23 Закону України «Про захист прав своживачів», в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

- накладати відповідно до законодавства адміністративні стягнення та застосовувати адміністративно-господарські санкції;

тобто постійно здійснюючи функції представника влади і відповідно до п. 1 Примітки до ст. 364 КК України будучи службовою особою, яка відповідно до п. 2 Примітки до ст. 368 КК України займає відповідальне становище, оскільки є заступником керівника органу державної виконавчої влади та виконує обов?язки керівника такого органу (відповідно до п. 1 Положення про Державну інспекцію України з питань захисту прав споживачів, затвердженого Указом Президента України № 465/2011 від 13.04.2011, Державна інспекція України з питань захисту прав споживачів є центральним органом виконавчої влади, а відповідно до п. 7 зазначеного Положення Інспекція з питань захисту прав споживачів у Херсонській області є територіальним органом Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів), достовірно знаючи, що фізичною особою - підприємцем (далі - ФОП) ОСОБА_7 допущено порушення вимог ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» в частині відсутності необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - меблеві вироби, роздрібна торгівля якими здійснювалась вказаним суб?єктом господарювання у приміщенні торгівельного центру за адресою: м. Херсон, вул. Тираспільська, 31, що виявлено працівниками Інспекції 03.09.2012 під час перевірки стану дотримання законодавства про захист прав споживачів, результати якої відображено в акті № 00000395 та додатку 7 до нього, зі змістом якого вона ознайомилась, і що відповідно до п. 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» за допущені порушення законодавства про захист прав споживачів, відображені в зазначеному акті та додатку 7 до нього, на ФОП ОСОБА_7 необхідно накласти стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти відсотків одержаної для реалізації вартості партії товару в сумі не менше 25734 гривень 60 копійок, 25.01.2013, близько 9-00 години та 28.01.2013 близько 12-00 години, знаходячись у службовому кабінеті в приміщенні Інспекції, за адресою: м. Херсон, вул. Белінського, 15, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, діючи в інтересах ОСОБА_7 , запропонувала останній передати їй незаконну грошову винагороду за суттєве зменшення розміру стягнення у вигляді штрафу, що підлягало накладенню на ФОП ОСОБА_7 за допущені порушення вимог ст. 15 Закону У країни «Про захист прав споживачів», виявлені 03.09.2012 під час перевірки даного суб?єкта господарської діяльності працівниками Інспекції та коли ОСОБА_7 прийняла її пропозицію, 29.01.2012, близько 17-00 години, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, знаходячись у службовому кабінеті в приміщенні Інспекції за вищевказаною адресою, одержала передану їй ОСОБА_7 незаконну грошову винагороду в сумі 10000 гривень та виконуючи досягнуту домовленість передала останній раніше складену і підписану нею постанову про накладення стягнень, передбачених ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» № 12/395 від 15.01.2013, якою на ФОП ОСОБА_7 за допущені нею порушення вимог законодавства про захист прав споживачів накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2467,60 гривень, тобто в розмірі значно меншому ніж встановлений п. 7 ст. 23 Закону України «Про захист прав споживачів» (тридцять відсотків одержаної для реалізації вартості партії товар), а передану за це ОСОБА_7 незаконну грошову винагороду в сумі 10000 гривень, що у 17,4 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, звернула на свою користь і розпорядилась нею на власний розсуд.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 368 КК України, (в редакції від 07.04.2011), а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, у будь-якому вигляді хабара, у значному розмірі, за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої їй влади.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності .

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що перешкод для застосування ст. 49 КК України не вбачається.

Розглянувши матеріали кримінального провадження, вислухавши думки учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченій ОСОБА_4 правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суть обвинувачення та можливість заперечувати проти закриття провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Касаційного кримінального суду Верховного суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

Стаття 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину минуло десять років.

Згідно із ч.4 ст.12 КК України (в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення) інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

З моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше десяти років.

За цей час строки давності не переривалися та не зупинялися.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 3 ст. 285 КК України передбачає, що обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

З огляду на викладене, за наявності клопотання обвинуваченої на закриття кримінального провадження та відсутністю даних про переривання строку давності, суд вважає за необхідне задовольнити її клопотання та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження.

При цьому, суд не встановлює факт вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, оскільки процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно її згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Зазначена правова позиція викладена в рішенні Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.02.2019, провадження №51-785ск19.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, питання про стягнення витрат на залучення експерта та долю речових доказів суд не вирішує, оскільки стороною обвинувачення до матеріалів відповідні відомості не долучено.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286,288, 372, 376 КПК України, ст. 12, 49, ч.3 ст. 368 ККУ, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченої - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.01.2013 року за №0000062 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1