Провадження № 1-кп/686/1272/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125 23 листопада 2021 року,

установив:

Прокурор Хмельницької обласної прокуратури - заступник начальника відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про закриття вищевказаного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 127 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав неявки потерпілого ОСОБА_4 та відсутності відомостей про належне його повідомлення про дату та час розгляду справи.

Суд направляв повістки для повідомлення потерпілого за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , однак вони не були вручені адресату та повернулись до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Суд уживав заходів для повідомлення ОСОБА_4 шляхом розміщення оголошення про розгляд справи на офіційному сайті Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області веб-порталу «Судова влада України» https://kmm.km.court.gov.ua/sud2218/pres-centr/in/1899240/.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_4 не з`явився.

За долученими прокурором відомостями у наданій на запит відповіді №537/30.22-27 від 10 жовтня 2025 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України та копією актового запису про смерть №2173 від 06 грудня 2024 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 49 років внаслідок ішемічної хвороби серця.

З огляду на те, що положення чинного Кримінального процесуального кодексу України не передбачають можливості процесуального правонаступництва або процесуальної трансмісії прав потерпілого, який помер, суд розглянув клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з участю прокурора.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

У своїй заяві, яка визнана Європейським судом з прав людини прийнятною та під час допиту ОСОБА_4 вказував на неправомірне застосування до нього 21.12.2010 фізичного насильства у будинку ОСОБА_5 , що у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, а також у подальшому у приміщення УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області, яке знаходилось у м. Хмельницькому.

Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000125, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому здійснюється досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України відносно ОСОБА_4 .

Отже, справа підсудна Хмельницькому міськрайонному суду Хмельницької області.

Із наданих матеріалів кримінального провадження видно, що підставою для ініціювання кримінального провадження стала заява Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини про прийняття 16.09.2021 Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) рішення у справі «Алізада та інші проти України» у частині заяви ОСОБА_4 . Цим рішенням установлено порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у матеріальному аспекті та зобов`язано сплатити заявнику 12 000 євро в якості відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до указаного рішення ЄСПЛ, висновки на національному рівні сформульовані нечітко і не містять переконливих пояснень щодо точного характеру та ступеню застосованої під час затримання сили, з огляду на характер і наявність тілесних ушкоджень в декількох місцях, а також опис затримання, не доведено, що сила була «пропорційною» або, що тілесні ушкодження були повністю отримані у результаті інших подій, а не жорстокого поводження працівників міліції після затримання, як стверджував заявник ОСОБА_4 .

У своїй заяві, визнаною ЄСПЛ прийнятною, ОСОБА_4 вказував на те, що 21.12.2010 близько 11 год. 30 хв., коли він у супроводі двох знайомих прийшов до будинку свого колишнього бізнес-партнера, щоб забрати певні кошти, на них раптово напала велика група озброєних працівників спеціального підрозділу УБОЗ УМВС «Сокіл». Після чого працівники міліції знерухомили його, одягнули на руки кайданки та нанесли неодноразові удари кулаками та ногами по обличчю та всьому тілу, наступили на нього та змушували його зізнатись у вимаганні коштів з родини колишнього бізнес-партнера. Фізичне та психологічне жорстоке поводження, зокрема неодноразове побиття та погрози, тривали протягом декількох наступних днів у відділі міліції. За твердженням заявника, ні він сам, ні жоден з його двох спільників не чинили опір затриманню.

Під час досудового розслідування допитаний 21.10.2022 у якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що 21.12.2010 його разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було затримано співробітниками спецпідрозділу міліції «Сокіл» у приміщенні будинку ОСОБА_5 , що у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, за фактом нібито вимагання ними у останнього грошових коштів у розмірі 100 тис. доларів США. При затриманні співробітники вказаного спецпідрозділу застосовували до нього фізичну силу шляхом нанесення ударів ногами та руками по різних частинах його тіла, а також чинили моральний тиск. У будинку їх тримали орієнтовно 5 чи 6 годин. Він втрачав свідомість, проходив обстеження у медичному закладі з приводу заподіяних тілесних ушкоджень. Після доставлення до приміщення УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області оперативні співробітники також наносили йому удари по різних частинах тіла.

Щодо цієї події йому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. ч. 2, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 - за ч. 3 ст. 189 КК України, а також всім обрано запобіжні заходи у виді тримання під вартою.

Співробітників спецпідрозділу «Сокіл», які 21.12.2010 проводили його затримання та заподіяли йому тілесні ушкодження він впізнати не може, оскільки вони всі були у масках, описати їх риси обличчя не може. Так само не може описати риси обличчя оперативних співробітників УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області, які пізніше також наносили йому удари по різних частинах тіла, так як пройшло багато часу з моменту тих подій.

З приводу отриманих при затриманні 21.12.2010 тілесних ушкоджень він звертався до медичних закладів та проходив судово-медичні обстеження. На неправомірні дії співробітників міліції під час затримання зі скаргами звертався як в міліцію, так і в прокуратуру Хмельницької області. За результатами розгляду його скарг у порушенні кримінальної справи відносно працівників міліції було відмовлено.

Відповідно до висновку експерта № 103 від 27.02.2023 за результатами проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , у останнього станом на 30.12.2010 мали місце: а) 2 садна шкіри лівої половини лобної ділянки голови, які могли утворитись як від дворазової дії тупих твердих предметів (без можливості визначити точні характеристики цих предметів через відсутність будь-яких специфічних ознак у тілесних ушкоджень) за механізмом «удар-тертя» так і від не менш ніж двох зіткнень лівої половини лобної ділянки голови з такими предметами за тим же механізмом; б) 16 підшкірних крововиливів: нижньої повіки правого ока (1), передньої поверхні лівого плечового суглобу (1), лівої підключичної ділянки грудної клітки (1), у проекції лівого великого грудного м`язу з переходом на верхню третину лівого плеча до його зовнішньої поверхні (6), у проекції правого великого грудного м`язу грудної клітки (1), правого плеча (3), задньої поверхні лівого плечового суглобу (1), передньої поверхні верхньої і середньої третин правої гомілки з переходом на її внутрішню і задню поверхні в середній третині, на внутрішню поверхню і нижній третині гомілки та на ділянку внутрішньої кісточки правого гомілковостопного суглобу і ступню (1), внутрішньої поверхні середньої нижньої третин лівої гомілки з переходом на ділянку внутрішньої кісточки гомілковостопного суглобу (1), які могли утворитись як від не менш ніж шістнадцятиразової дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею (без можливості визначити точні характеристики цих предметів через відсутність будь-яких специфічних ознак у тілесних ушкоджень) за механізмом «удар» або «притискання», так і від не менш ніж 16-ти зіткнень правої навколоочної ділянки обличчя, лівого плечового суглобу, грудної клітки, обох плечей обох гомілок з такими предметами за механізмом «удар»; в) 19 саден шкірі правого променево-зап`ясного суглобу (3), нижньої третини лівого передпліччя з переходом на лівий променево-зап`ястковий суглоб (16), які могли утворитись від дії пласких твердих предметів, що циркулярно охоплювали обидва променево-зап`ясткові суглоби, якими могли бути спецзасоби (кайданки) і механізму «стискання-тертя».

Всі вищевказані тілесні ушкодження (як кожне окремо, так і всі сукупності) відносяться до легких тілесних ушкоджень та можуть мати давність утворення в межах 10-15 діб (але не менше 7-9 діб) до моменту проведення первинної судово-медичної експертизи 30.12.2010.

Допитаний 13.01.2025 у якості свідка ОСОБА_6 - особа, яку 21.12.2010 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 було затримано співробітниками міліції повідомив, що 21.12.2010 у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області він приїхав у супроводі ОСОБА_4 для знайомства з ОСОБА_5 з метою купівлі у останнього земельних ділянок на території Київської області. При цьому у нього, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 будь-якої вогнепальної та холодної зброї, спецзасобів та засобів маскування не було.

Під час їх затримання 21.12.2010 на території господарства Тимчуків, співробітниками спецпідрозділу «Сокіл» відносно нього було застосовано фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні по його тілу ударів руками, ногами, невідомими предметами, удушення. На території вказаного господарства невідомі йому співробітниками міліції також застосовували фізичне насильство відносно ОСОБА_4 у вигляді нанесення ударів руками та ногами по тілу. Обставин застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_7 він особисто не бачив, однак йому відомо, що співробітники міліції також завдавали останньому ударів руками та ногами.

У подальшому, у приміщенні УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області, у зв`язку з відмовою підписання ним відповідних документів, невідомі співробітники міліції погрожували застосуванням до нього вогнепальної зброї.

Допитати у якості свідка ОСОБА_7 - особу, яку разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було затримано співробітниками міліції не вдалося у зв`язку з його мобілізацією до лав ЗСУ.

Разом із цим, 26 грудня 2011 року за наслідками перевірки, проведеної у порядку ст. 97 КПК України (у редакції 1960 року) за заявами ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відмовлено у порушенні кримінальної справи відносно колишнього заступника начальника УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_8 , а також співробітники ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за фактами зловживань владою та службовим становищем, перевищення влади та службових повноважень, застосування фізичного та психологічного насильства заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , катування при їх затриманні, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України ( редакції 1960 року) у зв`язку з відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених ст. ст. 364, 365, 127 КК України.

Натепер зазначене процесуальне рішення прокурором та судом не скасоване.

За матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_5 , будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, звернувся до УБОЗ УМВС України Хмельницькій області із заявою про вимагання у нього ОСОБА_18 іншими протягом тривалого часу значної суми коштів, із погрозами застосування фізичної розправи.

22 грудня 2010 року слідчим СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області за заявою ОСОБА_5 , відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порушено кримінальну справу № 25/0908 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Згідно із планом-завданням № 112 на проведення спеціальних заходів силами ВШР «Сокіл», затвердженого 21.12.2010 начальником УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області, для затримання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залучено 9 співробітників спеціального підрозділу, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 (група № 1), ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (група № 2), ОСОБА_16 , ОСОБА_14 (група № 3).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 21.12.2010 - домогосподарства родини Тимчуків, що по АДРЕСА_2 , у одній із кімнат будинку, на підлозі у лежачому положенні обличчям донизу, виявлено двох чоловіків. Перший з них представився ОСОБА_4 у ході огляду якого, серед іншого виявлено та вилучено: кайданки у кобурі, оперативну кобуру, револьвер «Комбриг» з патронами у кількості 7 штук у барабані, 6 патронів 9 мм, 3 пари резинових рукавичок. Інший чоловік, на голові якого була одягнута балаклава кольору хакі, а на руках трикотажні рукавички, який назвався ОСОБА_6 , повідомив, що у нього при собі був складний ніж, який виявлено на підлозі. При огляді вказаної кімнати, серед іншого на підлозі за кріслом, виявлено та вилучено пістолет «ПСМ-Р» з 6 патронами у магазині та 1 у патроннику. При огляді водія автомобіля «Деу Ланос», який представився ОСОБА_7 виявлено та вилучено ключі від автомобіля.

Також згідно з рапортом від 21.12.2010 колишнього заступника начальника ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_9 , 21.12.2010 він разом із працівниками ВШР «Сокіл» у кількості 8 осіб, спільно із працівниками відділу УБОЗ, були задіяні у затриманні у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вимагали гроші у ОСОБА_5 . Біля 12 години вказані особи на автомобілі «Деу Ланос» під`їхали де будинку ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_6 вийшли із автомобіля та зайшли у вказаний будинок. При цьому на голові ОСОБА_6 була одягнута шапка-маска камуфляжного кольору, а на руках рукавички білого кольору. Після отримання вказаними особами грошей, всі троє були затримані У них було вилучено револьвер, ПСМ, кайданки, складний ніж, гроші. Згідно із ст. ст. 13, 14 Закону України «Про міліцію», у ході затримання до вказаних осі( застосовано фізичну силу та спеціальний засіб - кайданки. Вказані особи булі доставлені у приміщення УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області для встановлення всіх обставин вчинення злочину.

21 грудня 2010 року слідчим СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області о 20 год. у приміщенні УМВС України в Хмельницькій області, з дотриманням вимог ст. ст. 106, 115 КПК України (у редакції 1960 року) затримано ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Допитаний 21.12.2010 у якості підозрюваного ОСОБА_7 скарг на дії співробітників міліції не висловлював, з приводу затримання повідомив, що 21.12.2010 він на прохання ОСОБА_4 на автомобілі «Деу Ланос» завіз останнього та ОСОБА_6 у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області до будинку ОСОБА_19 . Зі слів ОСОБА_4 , ОСОБА_20 повинен був віддати йому певну суму коштів. Коли вони під`їхали до вказаного будинку, він залишився в автомобілі, а ОСОБА_4 та ОСОБА_6 пішли до будинку. При цьому ОСОБА_4 дістав два пістолети, один з яких передав ОСОБА_6 . У той же час, ОСОБА_6 одягнув на голову шапку-маску із прорізами для очей та носа. Через деякий час після цього до нього підбігли працівники міліції та затримали його.

24 грудня 2010 року постановою судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_7 строк затримання продовжено до 10 діб, а 30.12.2010 - обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Згідно з протоколами судових засідань від 24.12.2010 та 30.12.2010 на запитання прокурора ОСОБА_7 відповів, що фізичний та психологічний тиск до нього не застосовувалися, претензій до співробітників міліції у нього немає.

21 грудня 2010 року слідчим СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області о 20 год. 10 хв. у приміщенні УМВС України в Хмельницькій області, з дотриманням вимог ст. ст. 106, 115 КПК України (у редакції 1960 року) затримано ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Допитаний 21.12.2010 у якості підозрюваного ОСОБА_6 скарг на дії співробітників міліції не висловлював, з приводу затримання повідомив, що 21.12.2010 біля 12 год. він, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на автомобілі «Деу Ланос» під керуванням останнього, приїхали у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області до будинку ОСОБА_19 , який, зі слів ОСОБА_4 , повинен був віддати йому гроші. Коли вони під`їхали до вказаного будинку, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_7 залишитись в автомобілі. Тоді ОСОБА_4 дістав два пістолети, один з яких передав йому, а він у цей час одягнув на голову маску із прорізами для очей та носа. Після цього вони вийшли з автомобіля і зайшли до будинку ОСОБА_21 . Там останній дав ОСОБА_4 гроші і поросив їх перерахувати. Під час підрахунку коштів, вони з ОСОБА_4 були затримані працівниками міліції.

24 грудня 2010 року постановою судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_7 строк затримання продовжено до 10 діб, а 30.12.2010 - обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Відповідно до протоколів судових засідань від 24.12.2010 та 30.12.2010 на запитання головуючої судді підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник скарг на дії співробітників міліції не висловлювали, просилио брати менш суворий запобіжний захід у зв`язку з їх сприянням розкриттю злочину.

24 грудня 2010 року слідчим СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області о 20 год. 20 хв. у приміщенні УМВС України в Хмельницькій області, з дотриманням вимог ст. ст. 106, 115 КПК України (у редакції 1960 року) затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

Допитаний 21.12.2010 у якості підозрюваного ОСОБА_4 скарг на дії співробітників міліції не висловлював, з приводу затримання повідомив, що 21.12.2010 біля 12 год. він разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі «Деу Ланос» приїхали у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області до будинку ОСОБА_19 , який був винен йому значну суму коштів та повинен був їх віддати. У автомобілі він наказав ОСОБА_7 залишатись в середині, дістав один пістолет з гумовими кулями та дав його ОСОБА_6 , а інший - залишив собі. Коли вони вийшли з автомобіля, то ОСОБА_6 одягнув на голову маску із прорізами для очей та носа. Постукавши у двері, їх відкрив ОСОБА_20 і вони зайшли всередину. Там останній дав йому кошти і вони з ОСОБА_6 зразу були затримані працівниками міліції.

Постановою судді Хмельницького міськрайонного суду від 21.10.2010 ОСОБА_4 строк затримання продовжено до 10 діб, а 30.12.2010 - обрано запобіжний захід у виді взяття під варту.

Згідно з протоколом судового засідання від 24.12.2010 підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник скарг на дії співробітників міліції не висловлювали. На запитання головуючої підозрюваний ОСОБА_4 відповів, що 21.12.2010 до ОСОБА_5 приїхав за боргом, при собі у них була зброя. У середині будинку він здійснив постріли з пістолета вверх (у стелю) намірів когось залякати чи застрелити не мав. Просив обрати міру запобіжного заходу у виді застави мотивуючи фактичним визнанням своєї вини та сприянням слідству.

Відповідно до протоколу судового засідання від 30.12.2010 підозрюваний ОСОБА_4 заявив про заподіяння йому працівниками міліції тілесних ушкоджень. На запитання головуючої відповів, що працівники міліції наносили йому тілесні ушкодження для того, щоб він давав пояснення у справі.

29 грудня 2010 року слідчим в ОВС СВ УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області за клопотанням захисника підозрюваного ОСОБА_7 , призначено проведення судово-медичної експертизи останнього.

Відповідно до висновку експерта № 2499 від 30.12.2010, за результатам проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , у останнього зовнішні тілесних ушкоджень станом на 30.12.2010 не виявлено.

30 грудня 2010 року слідчим в ОВС СВ УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області за клопотанням підозрюваного ОСОБА_4 , призначено проведення його судово-медичної експертизи.

Відповідно до висновку експерта №2509 від 06.01.2011 за результатами проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 у нього виявлені описані вище тілесні ушкодження, які викладені також у висновку експерта № 103 від 27.02.2023 за результатами проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 .

За висновком службового розслідування від 28.02.2011, проведеного за фактом виявлення у затриманого 21.12.2010 співробітникам УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, застосування співробітниками вказаного підрозділу міліції фізичної сили під час затримання ОСОБА_4 відповідало вимоамг ст. ст. 12, 13, 14 Закону України «Про міліцію».

20 травня 2011 року у кримінальній справі № 25/0908 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 ч. ч. 2, 3 ст. 189 КК України, ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. ст. 187, ч. 3 ст. 189 КК України, ОСОБА_7 - за ч. З ст. 189 КК Україні затверджено обвинувальний висновок і справу направлено для розгляду і суду.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 14.12.2023 ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності : вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 2 с 146 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальну справу за його обвинуваченням закрито на підставі ч. 2 ст. 11-1 КПК України у редакції 1960 року) (справа № 1016/2097/12.

Цією постановою ОСОБА_6 звільнено від кримінальні відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 ч. 1 ст. 187, ч.3 ст. 189 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальну справу за його обвинуваченням відносно нього закрито на підставі ч. ст. 11-1 КПК України (у редакції 1960 року).

Кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України, виділена в окреме провадження і зупинена до звільнення останнього з військової служби.

15.01.2025 допитаний у якості свідка ОСОБА_8 - колишній заступник начальника УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області повідомив, що у грудні 2010 року до УБОЗ УМВС України Хмельницькій області звернулось подружжя ОСОБА_22 із письмовою заявою про те, що тривалий період часу їх переслідує група осіб у складі ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які вимагають у них грошові кошти у розмірі 60 тис. доларів США. Таке вимагання з боку цих осіб поєднувалось застосуванням до них фізичного насильства та погроз вбивством. Вказана заява була відповідним чином зареєстрована та розпочато проведення оперативні розшукових заходів.

Орієнтовно у другій половині грудня 2010 року у будинку Тимчуків, які знаходилось у одному із сіл Кам`янець-Подільського району, оперативним працівниками ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області була організована засідка. Перед цим з оперативними співробітниками і співробітниками спецпідрозділу було проведено інструктаж, наголошено і дотримання вимог Закону України «Про міліцію» та заходів особистої безпеки під час затримання фігурантів справи, всіма співробітниками було отримано спеціальні засоби та вогнепальну зброю.

Через деякий час йому доповіли про затримання у будинку Тимчуків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були озброєні вогнепальною зброєю та під час затримання чинили опір. Він також особисто виїжджав на місце події і був очевидцем проведення огляду місця події і вилучення вогнепальної зброї, яка належала затриманим. З приводу застосування під час затримання співробітниками міліції до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконних методів фізичного чи психологічного впливу свідку нічого не відомо.

Допитаний 17.05.2024 у якості свідка ОСОБА_9 колишній заступник начальника ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України Хмельницькій області повідомив, що, на скільки пригадує, 21.12.2010 заступником начальника УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_8 відповідно до плану-завдання із затримання групи осіб у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які займалися вимагання коштів, проведено інструктаж з особовим складом спецпідрозділу і наголошено на дотримання вимог законодавства та особистої безпеки під ч; атримання фігурантів, оскільки за наявною інформацією вказана група осіб була озброєна вогнепальною та холодною зброєю.

Того ж дня він разом з іншими співробітниками ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області проводили затримання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у с. Ніверка, Кам`янець- Подільського району Хмельницької області. При цьому, відносно останніх співробітниками спецпідрозділу у відповідності до вимог ст. ст. 12, 13 та 14 Закону України «Про міліцію» застосовано фізичну силу у вигляді рукопашного бою та затримання, а також спеціальні засоби - металеві кайданки. У подальшому, після затримання, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фізична сила чи психологічний тиск не застосовувались.

Під час допиту 05.03.2025 у якості свідка ОСОБА_14 - колишній співробітник ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області дав показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_13 - колишній співробітник ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області під час допиту 29.10.2024 дав показання, аналогічні показанням свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_14 .

Допитаний 06.12.2023 у якості свідка ОСОБА_17 - колишній співробітник ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області повідомив, що після проведення відповідного інструктажу, 21.12.2010 у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ним разом з іншими співробітниками спецпідрозділу «Сокіл», проведено затримання ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину. Деталі вказаного затримання не пригадує, так як пройшло досить багато часу. Разом з цим свідок пригадав, що з даного приводу він раніше вже давав показання.

06.12.2023 та 07.12.2023 та 17.01.2025 допитані у якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 - колишні співробітники ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області надали показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_17 .

Допитаний 23.12.2024 у якості свідка ОСОБА_23 - колишній оперуповноважений УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області повідомив, що 21.12.2010 співробітниками ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області у с. Ніверка, Кам`янець- Подільського району Хмельницької області затримано ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вимагання грошових коштів у родини Тимчуків.

Перед затриманням вказаних осіб, йому та іншим співробітникам було доведено, про наявність у вищевказаної групи осіб вогнепальної та холодної зброї, та необхідності у зв`язку з цим, суворого дотримання вимог законодавства та особистої безпеки під час затримання фігурантів.

Того ж дня він разом з іншими співробітниками ВШР «Сокіл» УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області перебував на місці події у с. Ніверка, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. При затриманні ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 співробітниками спецпідрозділу, у відповідності до вимог ст. ст. 12, 13 та 14 Закону України «Про міліцію», застосовано фізичну силу у вигляді рукопашного бою та затримання, а також спеціальні засоби - металеві кайданки. Після затримання, відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 фізична сила чи психологічний тиск не застосовувались.

Допитати у якості свідка колишнього слідчого СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_24 , який 21.12.2010 проводив огляд місця події - АДРЕСА_2 не вдалося у зв`язку із звільненням останнього з органів поліції та виїзду 18.06.2022 за межі території України.

17.04.2025 проведений допит свідка ОСОБА_25 - понятого, який 21.12.2010 брав участь в огляді місця події - домогосподарства родини Тимчуків, що по АДРЕСА_2 повідомив, що 21.12.2010, разом із односельчанкою ОСОБА_26 брав участь у проведенні працівниками міліції огляду автомобіля, який знаходився неподалік будинку ОСОБА_22 , а у подальшому і будинку останніх. У будинку також були два чоловіки, руки яких були заковані у кайданки. У їх присутності працівники міліції жодної фізичної сили до вказаних осіб не застосовували, видимих тілесних ушкоджень у цих двох чоловіків він не бачив.

Під час допиту 17.04.2025 у якості свідка ОСОБА_27 - понята, яка 21.12.2010 брала участь в огляді місця події - домогосподарства родини Тимчуків, що по АДРЕСА_2 будь-яких показань не надала, послалась на ст..63 Конституції України.

Допитати у якості свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_28 щодо обставин звернення 20.12.2010 в УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області із заявою, обставин затримання 21.12.2010 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не вдалосяза можливе у зв`язку з невстановленням їх місця знаходження.

З метою встановлення місцезнаходження та допиту ОСОБА_5 і ОСОБА_28 оперативним підрозділам 09.12.2024, 17.04.2025, 14.05.2025 надавались відповідні доручення.

Допитаний 05.06.2024 у якості свідка ОСОБА_29 - колишній слідчий СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області повідомив, що у 2010 році проводив розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У зв`язку з тим, що пройшло майже 14 років з того часу, яких-небудь конкретних відомостей з цього приводу він не пригадує. Про застосування до ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час їх затримання співробітниками міліції незаконних методів фізичного чи психологічного впливу, нічого не пригадує.

Допитаний 05.06.2024 у якості свідка ОСОБА_30 - колишній слідчий СВ СУ УМВС України в Хмельницькій області повідомив, що наприкінці грудня 2010 року він прийняв до свого провадження кримінальну справу за обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вимаганні грошових коштів у родини ОСОБА_22 . Наскільки пригадує, за клопотанням захисників обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , він призначив проведення судово-медичних експертиз останніх. Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник таких клопотань не заявляли. Наскільки пригадує, протягом декількох днів експертами Хмельницького обласного бюро судово-медичних експертиз проведено відповідні судово-медичні експертизи, за наслідками яких у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не виявлено, а у ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження, які наскільки пригадує, відносились до категорії легких.

За інформацією Департаменту персоналу МВС України від 22.04.2025, ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 звільнені з ОВС через хворобу, а ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 - за власним бажанням. ОСОБА_9 та ОСОБА_17 проходять службу в ГУНП в Хмельницькій області, а ОСОБА_14 - у центральному органі управління поліції.

Вимогами ст. ст. 12, 13, 14 Закону України «Про міліцію» (у редакції станом на час події, з якою пов`язується вчинення відносно ОСОБА_4 кримінального правопорушення ) було передбачено, що міліція має право застосовувати заходи фізичного впливу, спеціальні засоби і вогнепальну зброю у випадках і в порядку, передбачених цим Законом. Застосуванню сили, спеціальних засобів і вогнепальної зброї повинно передувати попередження про намір їх використання, якщо дозволяють обставини. Без попередження фізична сила, спеціальні засоби і зброя можуть застосовуватися, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції. У разі неможливості уникнути застосування сили вона не повинна перевищувати міри, необхідної для виконання покладених на міліцію обов`язків і має зводитись до мінімуму можливості завдання шкоди здоров`ю правопорушників та інших громадян.

Працівники міліції мають право застосовувати заходи фізичного впливу, в тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків.

Працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки, засоби зв`язування, сльозоточиві речовини, світлозвукові пристрої відволікаючої дії, пристрої для відкриття приміщень і примусової зупинки транспорту, водомети, бронемашини та інші спеціальні і транспортні засоби, у таких випадках: для захисту громадян і самозахисту від нападу та інших дій, що створюють загрозу їх життю або здоров`ю; для затримання і доставки в міліцію або інше службове приміщення осіб, які вчинили правопорушення, а також для конвоювання і тримання осіб, затриманих і підданих арешту, взятих під варту, якщо зазначені вище особи чинять опір працівникам міліції або якщо є підстави вважати, що вони можуть вчинити втечу чи завдати шкоди оточуючим або собі; для припинення опору працівникові міліції та іншим особам, які виконують службові або громадські обов`язки по охороні громадського порядку і боротьбі із злочинністю. Вид спеціального засобу, час початку та інтенсивність його застосування визначаються з урахуванням обстановки, що склалася, характеру правопорушення і особи правопорушника.

У п.59 рішення ЄСПЛ Справа «Капустяк проти України» (Заява № 26230/11) суд зазначив, що коли міліція або інші представники держави при протистоянні кому-небудь вдаються до застосування фізичної сили, яка не була абсолютно необхідною внаслідок власних дій такої особи, це принижує людську гідність та є порушенням права, захищеного статтею 3 Конвенції (див. рішення у справах «Коп проти Туреччини» (Кор v. Turkey), заява № 12728/05, п. 27, від 20 жовтня 2009 року, та «Тімтік проти Туреччини» (Timtik v. Turkey), заява № 12503/06, п. 47, від 9 листопада 2010 року). У п.74 Суд повторює, що коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке з нею поводження з боку працівників міліції або інших представників держави, яке було таким, що порушує статтю 3 Конвенції, це положення, взяте у поєднанні із загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції «гарантувати кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені в ... Конвенції», за своєю суттю вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Таке розслідування повинно бути здатним призвести до встановлення і покарання винних осіб (див. рішення у справі «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy) [ВП], заява № 26772/95, п. 131, ECHR 2000-IV). П.75:будь-яке розслідування серйозних тверджень про жорстоке поводження повинно бути як оперативним, так і ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, та не покладатися на поспішні або необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати їх як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, зокрема, показання очевидців та висновки судових експертиз. Будь-який недолік розслідування, що стає на заваді з`ясуванню причин тілесних ушкоджень або встановленню винних осіб, ставитиме під загрозу дотримання цього стандарту (див., наприклад, згадане рішення у справі «Ель-Масрі проти колишньої Югославської Республіки Македонії» (El-Masri v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), п. 183).

У рішенні «Самардак проти України» від 04.11.2010 ЄСПЛ зазначив, що «як свідчать матеріали справи, подальше збирання доказів ускладнювалося спливом часу. Зокрема, свідки вже не могли пригадати подробиць подій. За цих обставин Суд не бачить підстав сподіватися на те, що ще одна перевірка забезпечить виправлення попередніх недоліків та зробить розслідування ефективним» (п. 46). Аналогічна ситуація виникла під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Суд зауважує, що під час досудового розслідування проведений комплекс слідчих (розшукових) дій для досягнення визначеної у ст.2 КПК України мети цього кримінального провадження. Однак, під час здійснення досудового розслідування, з урахуванням того, що з моменту події минуло понад 14 років, слідство не установило особу/осіб, яка/які відповідно до виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень могла (могли) із ним жорстоко поводитись у зв`язку із затриманням останнього як підозрюваного у вчиненні злочину.

Разом із цим, відповідно до ухвали Верховного суду від 03.06.2021 у справі №205/10446/20, за змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. При цьому, за наявності всіх визначених законом вимог, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 22.03.2021 у справі № 326/1101/20.

Крім того, Верховний суд в ухвалі від 25.01.2021 у справі № 397/282/20 виснував, що неповнота досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, не може впливати на обов`язок суду закрити кримінальне провадження на підставі положень ст. 284 КПК України за наявності передбачених для цього законом підстав.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Санкція ч. 1 ст. 127 КК України (у редакції Закону № 1707-VІ від 05.11.2009), передбачала покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КК України є нетяжким злочином та не відноситься до особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі та для якого згідно з п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено строк давності 5 років.

Вказані норми закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З моменту вчинення кримінального правопорушення, тобто з 21.12.2010 минуло більше 14 років.

Підстав для зупинення перебігу строків давності у даному кримінальному провадженні не встановлено.

З урахуванням того, що не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, і з часу його вчинення минуло більше 5 років, що свідчить про закінчення відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 314 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000125 від 23 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, закрити на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_31