У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/362/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 в особі його захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року скаргу ОСОБА_5 подану в особі захисника ОСОБА_6 про скасування повідомлення старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року - повернуто особі, яка її подала, без розгляду.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 13 травня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга ОСОБА_5 подану в особі захисника ОСОБА_6 про скасування повідомлення старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року.

Ознайомившись зі змістом повідомлення про підозру, яке оформлене громадянину ОСОБА_5 від 06.02.2025, сторона захисту вважає, що спосіб вручення повідомлення про підозру обраний старшим слідчим є порушенням конституційних прав та свобод громадян України та позбавленням їх права на захист та правову допомогу адвоката. Зазначає, що в тексті повідомлення про підозру відсутні об`єктивні докази обґрунтованості повідомлення про підозру. В тексті повідомлення про підозру відсутні будь-які письмові докази, які свідчать про те, що саме у діях чи бездіяльності його підзахисного наявний склад злочину передбачений ч.2 ст. 367 КК України. В тексті повідомлення про підозру відсутні важливі істотні дані про період перебування на посаді директора Ужанського НПП та номер Наказу яким був призначений на посаду ОСОБА_5 , а також відсутні його посадові обов`язки.

Зазначив, що під час складання повідомлення про підозру - прямо порушені норми міжнародного права.

Також зазначив, що станом на 06 лютого 2025 року повідомлення про підозру складено з порушеннями вимог закону і не вручено у спосіб передбачений ст.276 КПК України.

Вважав, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам статті 277 КПК України, не містить аналіз змісту повідомлення про підозру, не містить виклад обставин та обґрунтування, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в можливій причетності особи до вчинення інкримінованого йому злочину кримінального правопорушення.

З огляду на викладене заявник просив слідчого суддю :

1. Безпосередньо в судовому засіданні дослідити два Накази Міністерства: «Про призначення на посаду директора Ужанського НПП ОСОБА_5 10.11.2014 року» та Наказ «Про звільнення з посади директора Ужанського НПП ОСОБА_5 08.11.2019 року» - що надасть можливість слідчому судді Ужгородського міськрайонного суду встановити порушення органом досудового розслідування 5 річного строку притягнення до кримінальної відповідальності за нетяжкий злочин за ч. 2 ст. 367 КК України.

2. За наслідками публічного розгляду скарги в суді та безпосереднього дослідження всіх наявних належних і допустимих доказів та застувавши Постанову Верховного Суду від 17 лютого 2025 року в справі N?283/1638/23 провадження N?51 - 6262 кмо 23 - повідомлення про підозру директору Ужанського НПП ОСОБА_5 від 06 лютого 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 р. - скасувати.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги, слідчий суддя зазначив, що заявником ОСОБА_6 у скарзі ставиться питання про скасування повідомлення старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року, яке у свою чергу вже неодноразово розглядалось різними слідчими суддями, таким чином зазначена скарга підлягає поверненню особі, яка її подала без розгляду, оскільки наведені у заяві обставини вже були предметом неодноразового судового розгляду, тобто права заявника ОСОБА_5 захищені судом в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 в особі його захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, а також скасувати повідомлення про підозру від 06.02.2025 директору Ужанського НПП ОСОБА_5 (10.11.2014-08.11.2019 період перебування на посаді) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у межах кримінального провадження №0000106 від 15.04.2024 року. Зазначає, що слідчий суддя не дивлячись на те, що минуло 2 місяці з дня вручення повідомлення про підозру, знову виносить несправедливу і незаконну ухвалу, якою навіть не призначає до судового розгляду скаргу, а просто повертає без розгляду, чим протиправно і незаконно відмовляє стороні захисту у скасуванні повідомлення про підозру, яку у встановлений законом строк сторона захисту оскаржує в суд апеляційної інстанції.

До початку судового розгляду від прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_9 та від старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі. Просили у задоволенні апеляційної скарги відмовити, одночасно зазначили, що 23.05.2025 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у відповідності до вимог ст. 293 КПК України, надіслано у Великоберезнянський районний суд Закарпатської області для розгляду по суті.

Підозрюваний ОСОБА_5 , та захисники-адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності учасників судового процесу, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 цього Кодексу, не перешкоджає її розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження та доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування передбачений в Главі 26 Кримінального процесуального кодексу України (статті 303-308).

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на її розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вирішуючи питання про обґрунтованість апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Щодо решти рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора у ч. 2 ст. 303 КПК України зазначено, що скарги на них не підлягають розгляду під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду лише під час підготовчого провадження у суді за правилами ст. ст. 314, 316 КПК України.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_5 в особі захисника-адвоката ОСОБА_6 , адресованої суду першої інстанції, останній порушував питання про скасування повідомлення старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року

В даному провадженні по суті слідчим суддею не було розглянуто скаргу ОСОБА_5 подану в особі захисника ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року, тому судова колегія перевіривши доводи апелянта приходить до наступного.

За висновком слідчого судді, вказана скарга та вказані у скарзі обставини вже були предметом судового розгляду та в задоволенні яких було відмовлено ухвалами слідчого судді. Саме з наведених мотивів слідчий суддя повернув скаргу особі, яка її подала, без розгляду, встановивши наявність в діях адвоката ОСОБА_6 ознак зловживання процесуальним правом.

Колегія суддів вважає, що у разі наявності судового рішення за результатом розгляду скарги (клопотання) особи, яка вважає, що її права були порушені, наступні скарги (клопотання) цієї особи з тих же ж самих підстав, не можуть бути предметом повторного судового розгляду; багаторазове подання до слідчого судді скарг (клопотань) особою, дотримання прав якої вже були предметом судового контролю, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги (клопотання).

У контексті обставин цієї справи, апеляційний суд додатково зазначає, що повторне звернення із скаргою, клопотанням після відмови в його задоволенні можливе, якщо скарга, клопотання подано з інших підстав, які не були предметом попереднього розгляду.

Так, під зловживанням правом, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, слід розуміти випадки, коли заявник неодноразово подає до суду сутяжницькі та явно необґрунтовані заяви, аналогічні заяві, яку він подав раніше і яку вже було визнано неприйнятною (рішення у справах «М. проти Сполученого Королівства» та «Філіс проти Греції»), що є неприпустимим при судовому розгляді, оскільки в такому разі уся процедура судового розгляду є невиправданою та неефективною, адже особа звертається до суду з метою, що відмінна від захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такі зловживання є сутяжницькими, а скарги - завідомо безпідставними (явно необґрунтованими), що мають штучний характер.

Аналогічно на неможливості повторного розгляду апеляційної скарги особи, поданою нею з тих самих підстав, наголосив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду: апеляційний суд, перевіряючи апеляційну скаргу особу, подану 29 травня 2021 року, мав постановити рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки ця скарга вже була предметом перевірки цього суду і за наслідком її розгляду було постановлено рішення, яке набрало законної сили (ухвала від 14 травня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження), а чинний КПК не передбачає можливості багаторазового апеляційного перегляду судового рішення за апеляційними скаргами однієї особи, на одних і тих самих підставах (постанова від 10 серпня 2022 року у справі № 760/8144/21).

У зв`язку з наведеним вище, апеляційний суд має вирішити чи є скарга ОСОБА_5 подана в особі захисника ОСОБА_6 у цій справі тотожним (поданою з тих самих підстав) раніше поданою апелянтом у справі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та з інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 09.04.2025 у справі №308/11136/24 (провадження 1-кс/308/2045/25) у задоволенні скарги ОСОБА_5 подану в особі захисника ОСОБА_6 про скасування повідомлення старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року було відмовлено.

Із змісту зазначеної ухвали слідчого судді від 09.04.2025 року справа №308/11136/24 (провадження 1-кс/308/2045/25) вбачається, що зміст скарги, яка була предметом розгляду слідчим суддею у справі №308/11136/24 (провадження 1-кс/308/2045/25), тотожний змісту даної скарги від 16.05.2025, оскільки у них йдеться про скасування повідомлення старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 13.05.2025 року було розглянуто скаргу заявника про скасування повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року та винесено вмотивовану ухвалу про відмову в її задоволенні; ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_10 від 01.05.2025 року також було розглянуто скаргу ОСОБА_5 подану в особі захисника ОСОБА_6 про скасування повідомлення старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року та в задоволенні даної скарги було відмовлено.

Разом з тим, слідчим суддею зазначено, що за період із 07.02.2025 року по 16.05.2025 року у провадження до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло 27 скарг, поданих ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року.

З наведеного вбачається, що скарги у цій справі та раніше розглянуті по суті є тотожними подані з тих самих підстав, що і попередні, які вже вирішені слідчим суддею по суті.

Тому, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що чергове звернення ОСОБА_6 до слідчого судді з тим самим питанням, яке вже було предметом судового контролю, свідчить про зловживання останнім своїми процесуальними правами.

Кримінальний процесуальний кодекс України не регламентує повноваження слідчого судді у ситуації повторного подання особою скарги (клопотання) з тих самих підстав, що і попередні, які вже вирішені слідчим суддею по суті. Багаторазове подання до слідчого судді скарг (клопотань) особою, дотримання прав якої вже були предметом судового контролю, може свідчити про зловживання нею правом на подання скарги.

Отже, слідчий суддя, встановивши факт неодноразового звернення ОСОБА_5 в особі захисника-адвоката ОСОБА_6 з тотожними скаргами, які вже були вирішені по суті, дійшов правильного висновку про повернення скарги особі, яка її подала без розгляду, оскільки наведені у заяві обставини вже були предметом неодноразового судового розгляду, тобто права заявника ОСОБА_5 захищені судом в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Перевіривши вказані апелянтом доводи в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею місцевого суду в повній мірі дотримані вказані вимоги закону. Слідчий суддя, проаналізувавши вимоги скаржника, а також співставивши їх на відповідність чинному законодавству прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відкриття провадження за скаргою.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які були б безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про повернення скарги постановлена відповідно до положень ч. ч. 4, 5 ст. 304 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, зміні чи скасуванню не підлягає.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 405, 407, 412, 415, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в особі його захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_5 подану в особі захисника ОСОБА_6 про скасування повідомлення старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, від 06.02.2025 у кримінальному провадженні №0000106 від 15.04.2024 року, повернуто особі, яка її подала, без розгляду, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді