Справа № 191/4635/25
Провадження № 1-в/191/487/25
У Х В А Л А

іменем України

17 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації СВК № 94 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області в режимі відеоконференції з приміщення Синельниківської ВК № 94 с. Шахтне клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засідання представник ДУ «СВК (№94)» заперечував щодо задоволення клопотання та пояснив, що ОСОБА_5 працює лише заради отримання заохочень, що відомо із проведених бесід із засудженим ОСОБА_5 та іншими засудженими. Станом на 17.10.2025 року невідбутий строк засудженого становить 6 місяців 20 днів.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своє виправлення, а тому до нього неможливо застосовувати ст.81 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно довідки за особовою справою №65-П-25 на засудженого ОСОБА_5 , останній раніше засуджений 3 рази. У цій справі засуджений 1 раз. Початок строку : 30.08.2021 року, кінець строку : 06.05.2026 року. Підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.81 КК України по відбуттю 2/3 строку, тобто з 06.09.2024 року. Матеріали розглянуті комісією установи 15.04.2025 року - відмовлено, як особі, що не довела своє виправлення. Невідбута частина строку покарання станом на 10.10.2025 року становить 6 місяців 27 днів.

З характеристики на засудженого вбачається, що засуджений ОСОБА_5 не робить висновків зі своїх минулих помилок, повторює помилки іноді; не може передбачити наслідки своїх дій; бажає змінити своє життя, про те це бажання має поодинокий та несистемний характер. Стверджує, що має бажання брати участь у програмах/заходах, але за поведінкою особи чи з інших джерел інформації зрозуміло, що це не відповідає дійсності або відвідуючи заходи програми, особа не бере активної участі в діяльності групи/відвідує несистемно; усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить; має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє, яким чином їх втілити. Засуджений бажає змінити своє життя, про те це бажання має поодинокий та несистемний характер , усвідомлює, що саме потребує змін, але при цьому нічого не робить. Характеризується посередньо. Згідно оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень; ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Виконавчі листи до установи не надходили.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 , останній 15.07.2025 року отримав одне заохочення за сумлінну поведінку і сумлінне ставлення до праці. 08.10.2021 року отримав одне стягнення догану. Виконавчі листи до установи не надходили.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою

прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Частинами 1,3 ст.6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно ст.9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання своїх обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Так «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених.

Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

Вивчивши відомості про особу засудженого, характеристика якого не є позитивною, оскільки зарекомендував себе посередньо за весь час відбування покарання, за період відбування покарання лише один раз отримав заохочення, в період відбування покарання отримав 1 стягнення, яке погашено у встановленому законом порядку. Як було встановлено в судовому засіданні, засуджений стверджує, що має бажання працювати, але за його поведінкою та з інших джерел інформації вбачається, що це не відповідає дійсності, що не свідчить про його сумлінну поведінку, а тому не є підставою для звільнення його від відбування покарання за ст.81 КК України.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому в задоволенні клопотання засудженого необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 21.10.2025 року.

Суддя ОСОБА_1