гСправа № 187/1811/25 Провадження №1-кп/0187/150/25
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2025 р.

Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши в селищі Петриківка у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні 0000348 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження м. Волноваха Донецької області; зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ; громадянин України; офіційно не працевлаштований; має вищу освіту; не одружений; перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий 21.04.2002; РНОКПП НОМЕР_2 ; раніше не судимий;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України,

Встановив:

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2025 року (справа № 187/ 323/25), яка набрала законної сили 04.04.2025 року, ОСОБА_5 (далі обвинувачений) визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення до останнього у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює грошовій сумі в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком 5 (п`ять) років.

Незважаючи на зазначену постанову Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04.04.2025 року, маючи реальну можливість виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання вказаної постанови суду, що набрала законної сили та продовжував керувати транспортними засобами за наступних обставин.

Так, обвинувачений не виконуючи рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області, 06 липня 2025 року, о 22 годині 25 хвилин по вул. Народна № 22, с-ща Петриківка Дніпровського району, Дніпропетровської області керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Chevrolet» модель «Epica», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами строком на 5 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Крім того, керуючи автомобілем марки «Chevrolet» модель «Epica», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано згідно п. 2.5 ПДР України пройти позачерговий огляд на стан алкогольного сп`яніння на тест газоаналізатор «ДРАГЕР ARBL 0905», на що останній погодився. Результат огляду виявився позитивний 1,19 проміле. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення, які в подальшому направлено на розгляд до Петриківського районного суду Дніпропетровської області.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2025 року (справа № 187/1143/25), яка набрала законної сили 01.08.2025 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення до останнього у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком 5 (п`ять) років. Крім того, постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2025 року (справа № 187/1144/25), яка набрала законної сили 01.08.2025 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяча) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Однак, продовжуючи умисно не виконувати постанови Петриківського районного суду Дніпропетровської області, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, обвинувачений 16 липня 2025 року о 23 годині 55 хвилин знаходячись по вулиці Світанкова селища Петриківка Дніпровського району, Дніпропетровської області керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Chevrolet» модель «Epica», реєстраційний номер НОМЕР_4 , будучи позбавленим права керувати транспортними засобами строком на 5 років. Правопорушення вчинив повторно протягом року. Крім того, керуючи автомобілем марки «Chevrolet» модель «Epica», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з ознаками алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано згідно п. 2.5 ПДР України пройти позачерговий огляд на стан алкогольного сп`яніння на тест газоаналізатор «ДРАГЕР ARBL 0905», на що останній погодився. Результат огляду виявився позитивний 1,45 проміле. Відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130, Кодексу України про адміністративні правопорушення, які в подальшому направлено на розгляд до Петриківського районного суду Дніпропетровської області.

Постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 серпня 2025 року (справа № 187/1187/25), яка набрала законної сили 15.08.2025 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення до останнього у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень із позбавленням права керувати транспортними засобами строком 5 (п`ять) років. Крім того, постановою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 21 липня 2025 року (справа № 187/1190/25), яка набрала законної сили 15.08.2025 року, обвинуваченого визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяча) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В подальшому 26.09.2025 року о 23 годині 15 хвилин, продовжуючи умисно не виконувати постанови Петриківського районного суду, яким його позбавлено права керування транспортними засобами, обвинувачений знаходячись по вулиці Народна селища Петриківка Дніпровського району Дніпропетровської області знову керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Chevrolet» модель «Epica», реєстраційний номер НОМЕР_4 , з ознаками алкогольного сп`яніння, останньому запропоновано згідно п. 2.5 ПДР України пройти позачерговий огляд на стан алкогольного сп`яніння на тест газоаналізатор «ДРАГЕР ARBL 0905», на що останній погодився. Результат огляду виявився позитивний 1,27 проміле, у зв`язку із чим відносно останнього було складено адміністративні протоколи за ч. 2 ст. 130 КУпАП. Вищевказаний адміністративний матеріал направлено до Петриківського районного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Отже, обвинувачений достовірно знаючи про наявність рішень Петриківського районного суду Дніпропетровської області, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, систематично вчиняв умисні дії, спрямовані на їх невиконання, в період часу з березня року по вересень 2025 року.

Умисні дії обвинуваченого, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

24.11.2025 між прокурором Слобожанської окружної прокуратури та обвинуваченим за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншої сторони укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої сторони узгодили, що обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість в інкримінованому йому діянні і зобов`язується:

- беззастережно визнати у судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 382 КК України;

- сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому за ч. 1ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Сторони дійшли згоди щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладання обов`язків на підставі ст. 76 КК України.

В судовому засіданні підсудний свою вину визнав повністю, фактичні обставини вчинених ним кримінальних правопорушень не оспорював та пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах, скоїв інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Також підтвердив, що дійсно між ним за участі захисника та прокурором укладена угода про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, зрозумілі, укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, насильства, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Захисник адвокат ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2174 від 19.07.2010), підтвердив, що підсудним було укладено угоду, перед підписанням угоди ним було роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди. Перешкод у затвердженні угоди на даний момент не вбачається. Просив затвердити угоду.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відсутні підстави передбачені ч.7 ст. 474 КПК України.

Так, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких і тяжких злочинів.

Згідно зі ст. 12 КК України діяння, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Таким чином, вимоги абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України в угоді дотримано.

У суду не має підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, оскільки в судовому засіданні підсудний підтвердив факт укладення угоди; є очевидна можливість виконання підсудним взятих на себе за угодою зобов`язань; існують фактичні підстави для визнання винуватості.

За загальним правилом, домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність. На думку суду, вказаних вимог закону сторони угоди дотримались.

Підсудний свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорював. Раніше не судимий, має вищу освіту, офіційно не працює, утримує малолітню дитину, має ІІІ групу інвалідності та отримує пенсію по інвалідності. На обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває. Є внутрішньо переміщеною особою, за місцем проживання характеризується посередньо. Перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає визнання обвинуваченим своєї вини, його щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання в межах пред`явленого обвинувачення вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Зі змісту угоди вбачається, що при узгодженні сторонами покарання було враховано і дотримано положення статті 65 КК України, а саме: сторони узгодили основне покарання у межах встановлених санкцією статті Особливої частини КК України; при визначенні виду та меж покарання виходили із положень розділів X-ХІ Загальної частини КК України; врахували характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; взяли до уваги особу винного, характер та ступінь участі у вчиненні кримінальних правопорушень; врахували поведінку після вчинення кримінального правопорушення; визначили обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, із урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що є достатні підстави вважати, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає загальним засадам призначення покарання, та відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України.

Так само суд погоджується зі сторонами у висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого, стосовно нього може бути ухвалене рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З урахуванням вищенаведених обставин суд констатує, що укладена у цьому кримінальному проваджені угода про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та закону України про кримінальну відповідальність.

Також судом не встановлено підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, а відтак досліджена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому узгодженого угодою покарання.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Щодо відшкодування процесуальних витрат такі відсутні.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження такі не застосовувалися.

Керуючись статтями 337, 368-370, 374, 376, 474-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 24 листопада 2025 року між прокурором та обвинуваченим, захисником.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 382 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Згідно статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки. Тривалість іспитового строку для ОСОБА_5 встановити 1 (один) рік.

Згідно статті 76 частини 1 пунктів 1, 2, частини 3 пунктів 2 та 4 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою: «Зміна прокримінального мислення».

Речові докази:

1.Оптичний диск DVD-R інвентарний номер CMFP6865L38:35405 з написом «відео від 26.09.2025 ОСОБА_5 » залишається в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода не може бути укладена.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1