Справа № 462/865/26
провадження 1-кс/462/235/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої

ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчої слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні№ 0000084 від 03 лютого 2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова Львівської області, громадянина України,

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого

встановив:

До Залізничного районного суду міста Львова надійшло клопотання cлідчої СВ відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні № 0000084 від 03 лютого 2026 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В обґрунтування клопотання слідча зазначає, що як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_6 , діючи всупереч положень Закону України «Про обіг в Україні» наркотичних засобів, психотропних речовин, їхніх аналогів і прекурсорів», Закону України «Про засади протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення правил обігу наркотичних засобів, тобто діючи з прямим умислом, обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, з метою збуту наркотичних засобів у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, але не пізніше 19 год. 28 хв. 3 лютого 2025 року, незаконно отримав (придбав) у невстановленої слідством особи наркотичний засіб - метадон, який попередньо забрав із поштомату № 35258, що за адресою: м. Львів, вул. Суботівська, 2, та який був розфасований у 28 прозорих зіп-пакетів, які були заховані у дитячий одяг та запаковані у поліетиленові пакети із маркуванням ТОВ «Нова пошта» та незаконно зберігав при собі.

Надалі, 03.02.2026 близько 19 год. 28 хв. ОСОБА_6 , незаконно зберігаючи при собі 28 поліетиленових пакетів із маркуванням ТОВ «Нова пошта» у які були розфасовані та заховані у дитячий одяг 28 прозорих зіп-пакетів із білою кристалічною речовиною, перебуваючи вул. Широка, 68, у м. Львові поруч із однієї з комірок терміналу самообслуговування, що призначений для автоматичних операцій прийому і видачі посилок (поштомату) № 45216, що належить ТзОВ «Нова пошта» був виявлений працівниками поліції та під час проведення огляду місця події добровільно видав 28 поліетиленових пакетів із маркуванням ТОВ «Нова пошта», в одному із яких знаходився прозорий безбарвний полімерний пакет із невідомою кристалічною речовиною, що в своєму складі містить метадон, який згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено загальною масою 0,6326 грама.

Таким чином, ОСОБА_6 , обгрунтовано підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, у великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2026 за № 0000084 та у кримінальному провадженні визначено попередню правову кваліфікацію за ч.2 ст. 307 КК України.

03 лютого 2026 року ОСОБА_6 затримано, відповідно до п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

04 лютого 2026 року ОСОБА_6 відповідно до п.1 ч.2 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час проведення допиту підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ст.63 Конституції України від надавання будь-яких показів відмовився.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час органом досудового розслідування ще не встановлено джерело походження наркотичних засобів у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту яких підозрюється ОСОБА_6 , а відтак останній матиме можливість завчасно попередити осіб, які поставляли йому наркотичні засоби про слідчі дії, які будуть спрямовані на їх встановлення; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, що може спонукати до вчинення правопорушення з метою власного матеріального збагачення, а також обстановка, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення в громадському місці, під час воєнного стану - свідчить що підозрюваний являється особою, яка не має жодних морально етичних цінностей та схильний на досягнення своїх злочинних цілей.

У судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали у повному обсязі з мотивів, викладених ними у клопотанні та наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого про обрання йому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, покликаючись на незадовільний стан свого здоров`я, захворювання суглобів. Просить врахувати, що на даний час його судимість погашена, проживає разом із матір`ю, яка є пенсіонеркою, у свою чергу він є особою з інвалідністю ІІІ групи, їхній спільний сімейний дохід складають лише його виплати у сумі 2 300 грн та пенсійні виплати матері у сумі 3 300 грн.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого підзахисного, просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 . Вказує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та наводить позицію, викладену Європейським судом з прав людини у справі «Харченко проти України», згідно якої національні органи влади зобов`язані розглядати альтернативні запобіжні заходи. Просить врахувати, що дані про особу його довірителя та сімейні обставини, зокрема ОСОБА_6 перебуває на замісній терапії, є особою з інвалідністю ІІІ групи із незадовільним станом здоров`я, йому діагностовано кісту мозку, потребує заміни суглоба, в той же час проживає з мамою пенсійного віку, яка часто хворіє та отримує пенсію мінімального розміру. Наводячи ризики орган досудового розслідування не враховує, що вони не відповідають дійсності, оскільки за станом здоров`я та необхідністю отримання лікування ОСОБА_6 не може яким небудь чином ухилятись від слідства чи перешкоджати йому.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Подане органом досудового розслідування клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000084 від 03.02.206 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, попередньо кваліфіковане за ч. 2 ст. 307 КК України.

03 лютого 2026 року ОСОБА_6 затримано, відповідно до п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

04 лютого 2026 року ОСОБА_6 відповідно до п.1 ч.2 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Звертаючись до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною кримінального провадження доведено, що з матеріалів клопотання вбачається наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується такими доказами: протоколом огляду місця події від 03.02.2026; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.02.2026 протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 04.02.2026.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя переконаний, що докази та обставини, на які посилаються слідча та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні тяжкого злочину, у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, будь-які відомості про офіційне працевлаштування відсутні, відтак не має постійного законного джерела доходів, що може спонукати його до вчинення інших кримінальних правопорушень, а також враховуючи обстановку, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення, під час воєнного стану, що свідчить що підозрюваний є особою, яка не має достатніх соціально-стримуючих факторів, відтак може вчиняти дії на ухилення від органів досудового розслідування та/або суду.

Натомість будь-яких даних про цілковиту відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та наведених органом досудового розслідування, і обставин, які б давали обгрунтовані підстави для висновку про наявність у підозрюваного таких соціально-стримуючих факторів, які б могли дійсно гарантувати абсолютне дотримання ним процесуальних обов`язків, для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема і домашнього арешту в судовому засіданні не встановлено.

Під час розгляду клопотання стороною захисту, незаважаючи на неодноразові покликання на незадовільний стан здоров`я підозрюваного, жодних доказів на підтвердження таких покликань та достовірних відомостей, що за станом здоров`я ОСОБА_6 є перешкоди у застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суду не представлено. Інших відомостей, які б свідчили про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стороною захисту також не надано.

З огляду на наведене, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень та враховуючи тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення, у разі визнання його винним у вчиненні такого злочину, беручи до уваги доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дійсно існують, слідчий суддя приходить до переконання, що шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, про що просить сторона захисту - домашнього арешту, неможливо запобігти наведеним ризикам.

Відтак, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, враховуючи, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики існують, а також, що в даному випадку суспільний інтерес в триманні підозрюваного під вартою, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості, тому для запобігання наведеним ризикам, клопотання слід задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто до 03.04.2026 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених законом.

Розмір застави, як зазначено в ч. 4 ст. 182 КПК України, визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не підпадає під дію ч. 4 ст. 183 КПК України, для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне визначити останньому заставу.

Із врахуванням ступеню небезпеки, обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, суд вважає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України

ОСОБА_6 слід визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним та водночас вагомим та дієвим стримуючим фактором, і небажаним для втрати, а відтак здатним забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000084 від 03 лютого 2026 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 03 квітня 2026 року, включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яку підозрюваний або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: UA0000757, банк одержувача: Державна казначейська служба України,

м. Київ, МФО 820172, .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися за межі Львівської області, без дозволу слідчого, прокурора, суду, у провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд, у проваджені якого перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну місця проживання (перебування), роботи, навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо підозрюваний ОСОБА_6 , в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора та суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 06.02.2026.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться у справі № 462/865/26.

Слідчий суддя: ОСОБА_1