ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/34/26
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2025 року в кримінальному провадженні №0000013 від 03 січня 2024 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Чарівне, Великоолександрівського району, Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, раніше судимого:

вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 05.10.2021 року (справа №647/2762/20, н/п 1-кп/647/91/2021) за ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, відповідно до ч.4 ст.70, ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання, повністю відбуте покарання за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 27.01.2020 року чотири роки вісім місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 05.11.2021 року, покарання не відбуте,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 KK України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2025 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Цим же вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Бериславського районного суду Херсонської області від 05.10.2021 року (справа №647/2762/20, н/п 1-кп/647/91/2021) остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років 1 місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 31.03.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишено в силі до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 109 407,41 грн. за проведення судових експертиз та залучення експертів.

Вироком скасовано арешт на майно та вирішено питання щодо долі речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 02.01.2024 близько 18.00 год., усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 на подвір`ї якого знаходився автомобіль марки ВАЗ 2121 із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_9 та законним користувачем якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, використовуючи інтенсифікатор (прискорювач) горіння у вигляді горючої рідини облив ззовні автомобіль на значній площі зверху кузова та правої задньої частини автомобіля та із застосуванням стороннього джерела теплової енергії, вчинив його підпал, чим завдав ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 96560 гривень.

Вказані дії суд першої інстанції кваліфікував за ч.2 ст.194 КК України - умисне пошкодження чужого майна вчинене шляхом підпалу.

Крім вказаного обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, ОСОБА_8 також обвинувачується у тому, що він 02.01.2024, близько 18-00, перебуваючи у дворі домоволодіння АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_10 , на ґрунті особистих неприязних відносин, із-зовні закрив стороннім предметом вхідні двері підвального приміщення вказаного домоволодіння, заздалегідь знаючи про те, що всередині перебувають потерпілі. Після вказаних дій ОСОБА_8 , облив двері приміщення невідомою горючою речовиною (нафтопродуктом) та із застосуванням стороннього джерела теплової енергії, вчинив підпал, при цьому усвідомлюючи те, що всередині підвального приміщення перебувають ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , тобто розуміючи реальну небезпеку для життя і здоров`я вказаних осіб, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілі змогли виламати зачинені двері та самотужки загасити пожежу.

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_8 потерпілим заподіяно наступні тілесні ушкодження, а саме:

- ОСОБА_10 , відповідно до висновку експерта №3 від 16.01.2024 термічні опіки 1-го та 2-го ступеню обличчя, правої вушної раковини, тильних поверхонь кистей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- ОСОБА_11 , відповідно до висновку експерта №2 від 16.01.2024 термічні опіки 1-го та 2-го ступеню та тильній поверхні правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Вказані дії ОСОБА_8 суд кваліфікував за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство двох або більше осіб, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 не оспорюючи встановлені під час кримінального провадження обставини та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилаючись на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 в частині вирішення питання про процесуальні витрати змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення

судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів СЕ-19/122-24/125-ФХД від 26.01.2024 в сумі 3029,12 грн.;

судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів СЕ-19/122-24/122-ФХД від 29.01.2024 в сумі 3029,12 грн.;

судово-медичної експертизи №3 від 16.01.2024 в сумі 451,68 грн.;

судово-медичної експертизи №2 від 16.01.2024 в сумі 451,68 грн.;

судової пожежно-технічної експертизи №24-1841 від 20.05.2024 в сумі 33 320,32 грн.

Просить також вказати, що процесуальні витрати на проведення судових експертиз

судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів СЕ-19/122-24/124-ФХД від 25.01.2024 в сумі 3029,12 грн.;

судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів СЕ-19/122-24/123-ФХД від 25.01.2024 в сумі 3029,12 грн.;

судової транспортно товарознавчої експертизи СЕ-19/122-24/516-АВ від 01.02.2024 в сумі 1514,56 грн.;

судової молекулярно-генетичної експертизи СЕ-19/122-24/2830-БД від 28.06.2024 в сумі 10026,12 грн.;

судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №КСЕ-19/115-24/404 від 06.02.2024 в сумі 1893,20 грн.;

судової молекулярно-генетичної експертизи №КСЕ-19/115-24/404 від 21.02.2024 в сумі 21201,31 грн.;

судової молекулярно-генетичної експертизи №КСЕ-19/115-24/403 від 24.04.2024 в сумі 26538,86 грн.;

судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №КСЕ-19/115-24/403 від 26.04.2024 в сумі 1893,20 грн. віднести на рахунок держави.

У решті вирок суду просить залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги адвокат зазначила, що суд першої інстанції невірно вирішив питання щодо розподілу процесуальних витрат, які підлягають стягненню.

У резолютивній частині вироку суду першої інстанції судом визначено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертиз, що перелічені в обвинувальному акті, на загальну суму 109 407,41 грн.

Разом з тим, у вироку суд серед доказів на підтвердження встановлених фактичних обставин, вказав лише

висновок судово-медичної експертизи №2 від 16.01.2024;

висновок судово-медичної експертизи №3 від 16.01.2024;

висновок судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів №СЕ-19/122-24/125-ФХД від 26.01.2024;

висновок судової експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів № СЕ-19/122-24/122-ФХД від 29.01.2024;

висновок судової пожежно-технічної експертизи №24-1841 від 20.05.2024.

На думку захисника суд першої інстанції безпідставно зазначив у резолютивній частині вироку та поклав обов`язок на ОСОБА_8 відшкодування витрат за проведення інших експертних досліджень.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Захисник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, просила вирок суду змінити в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_8 належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв клопотань, про забезпечення його участі в судовому засіданні на адресу суду не надходило. З огляду на те, що в апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, враховуючи позицію захисника ОСОБА_7 , яка не заперечувала проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_8 .

Прокурор просив відмовити в задоволення апеляційної скарги захисника.

Потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 належним чином повідомлені про місце, дату та час апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 KПK України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі не оспорюються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені судом першої інстанції, доведеність вини обвинуваченого, правильність кваліфікації його дій та призначене покарання, апеляційний суд не переглядає оскаржений вирок в цій частині.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги захисника щодо безпідставного стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на частину судових експертиз, що були проведені у кримінальному провадженні апеляційний суд виходить із наступного.

Процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження.

Положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК України.

За приписами ст. 118 КПК України одним із видів процесуальних витрат є витрати, пов`язані із залученням експертів.

Відповідно до положень частин 1, 2 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Аналізуючи зазначену норму закону можна прийти до висновку, що законодавець чітко ставить вимогу перед судом у разі постановлення обвинувального вироку про необхідність стягнення з винної особи усіх документально підтверджених витрат на проведення експертиз у рамках кримінального провадження.

Таким чином, умовами стягнення з обвинуваченого на користь держави витрат на проведення у кримінальному провадженні судових експертиз є:

-ухвалення обвинувального вироку;

-наявність документального підтвердження витрат на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Додаткових умов для стягнення з обвинуваченого судових витрат чинне кримінально-процесуальне законодавство не передбачає.

Доведеність винуватості та вірність висновків суду щодо скоєння ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 KK України, сторонами у даному кримінальному провадженні не оспорюється, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для надання оцінки обґрунтованості ухвалення стосовно ОСОБА_8 обвинувального вироку.

Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000013 від 03 січня 2024 року, що здійснювалося стосовно ОСОБА_8 , проведено ряд експертних досліджень. При цьому стороною обвинувачення в ході судового розгляду надано документальні відомості стосовно витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні:

-довідку про витрати на проведення судово-медичної експертизи №3 від 16 січня 2024 року (тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_10 ), витрати на яку склали 451 грн. 68 коп. (т.1 а.п.211);

-довідку про витрати на проведення судово-медичної експертизи №2 від 16 січня 2024 року (тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_11 ), витрати на яку склали 451 грн. 68 коп. (т.1 а.п.221);

-довідку про витрати на проведення експертизи (висновок експерта №СЕ-19/122-24/125-ФХД від 26 січня 2024 року), витрати на яку склали 3029 грн. 12 коп. (т.1 а.п.231);

-довідку про витрати на проведення експертизи (висновок експерта №СЕ-19/122-24/122-ФХД від 29 січня 2024 року), витрати на яку склали 3029 грн. 12 коп. (т.1 а.п.241);

-довідку про витрати на проведення біологічної експертизи (висновок №КСЕ-19/115-24/403 від 24 квітня 2024 року), витрати на яку склали 26538 грн. 86 коп. (т.2 а.п.2);

-довідку про витрати на проведення біологічної експертизи (висновок №КСЕ-19/115-24/404 від 21 лютого 2024 року), витрати на яку склали 21201 грн. 31 коп. (т.2 а.п.16);

-акт попереднього розрахунку вартості виконання висновку експерта №24-1841 та акт №24-1841 здачі-прийняття висновку експерта №24-1841, витрати на проведення якої склали 33320 грн. 32 коп. (т.2 а.п.31);

-довідку про витрати на проведення експертизи (висновок №СЕ-19/122-24/516-АВ від 01 лютого 2024 року), витрати на проведення якої склали 1514 грн. 56 коп. (т.2 а.п.38);

-довідку про витрати на проведення біологічної експертизи (висновок експерта №СЕ-19/122-24/2830-БД від 28 червня 2024 року), витрати на проведення якої склали 10026 грн. 12 коп. (т.2 а.п.43);

-довідку про витрати на проведення експертизи (висновок експерта №СЕ-19/122-24/124-ФХД від 25 січня 2024 року), витрати на проведення якої склали 3029 грн. 12 коп. (т.2 а.п.44);

-довідку про витрати на проведення експертизи (висновок експерта №КСЕ-19/155-24/404 від 06 лютого 2024 року), витрати на проведення якої склали 1893 грн. 20 коп. (т.2 а.п.45);

-довідку про витрати на проведення експертизи (висновок експерта №КСЕ-19/155-24/403 від 26 квітня 2024 року), витрати на проведення якої склали 1893 грн. 20 коп. (т.2 а.п.46);

-довідку про витрати на проведення експертизи (висновок експерта №СЕ-19/122-24/123-ФХД від 30.01.2024) витрати на проведення якої склали 3029 грн. 12 коп. (т.2 а.п.47).

Сукупна вартість проведення зазначених експертних досліджень 109407 грн. 41 коп.

З огляду на вказані обставини, зокрема факт ухвалення стосовно ОСОБА_8 обвинувального вироку в кримінальному провадженні №0000013 від 03 січня 2024 року за ч.2 ст.194, ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 KK України, та факт призначення та проведення у даному кримінальному провадженні ряду експертних досліджень, вартість яких документально підтверджена, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати на їх проведення.

Факт неврахування судом деяких експертиз у даному випадку не є таким, що впливає на порядок розподілу процесуальних витрат.

Зазначена практика застосування положень ч.2 ст.124 КПК України в повній мірі узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, висловленою у постановах від 29 квітня 2021 року у справі №677/1330/19, від 19 жовтня 2021 року у справі №150/592/19.

Таким чином доводи апеляційної скарги сторони захисту про помилковість висновків суду щодо розподілу судових витрат є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Інших підстав, які б свідчили про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону чи невірного застосування закону України про кримінальну відповідальність під час апеляційного перегляду апеляційним судом не встановлено.

За наведеного апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 слід залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 205 року стосовно ОСОБА_8 без змін.

Керуючись статтями ч.2 ст.376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 16 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3