печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.01.2025,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад обставин клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події за адресою: Київська обл., с. Ходосівка, вул. Обухівське шосе, 2, на місцевості поруч з рестораном «Trattoria», а саме:

-мобільний телефон ОСОБА_5 марки Iphone 16 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

-документи на ім`я ОСОБА_6 на 9 арк. та фото останнього на 1 арк.;

- смарт-годинник марки Apple Watch Ultra s/n EN13319, який належить ОСОБА_5 ;

- паперовий конверт в середині якого виявлено предмети схожі на грошові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США в загальній кількості 190 шт., з однаковими серійними номерами НТ 59405505А та 10 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами НВ26544299ІV, KF53124475D, HG45377657B, KB29456652L, НН21125581А, НВ94522495А, HG56264477B, НТ04695283А, KF72629157C, КВ15927245К.

Метою накладення арешту вказано збереження речових доказів.

Явка сторін кримінального провадження

Прокурор подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 , та його представник - адвокат ОСОБА_7 , в судове засідання не прибули, будучи належно повідомленими про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

З урахуванням положень ст. 26 КПК України слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді та вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Правове обґрунтування

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею, та мотиви слідчого судді

Головним слідчим управлінням Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.01.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування досліджуються обставини можливого вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , який, маючи умисел, направлений на шахрайське заволодіння грошовими коштами, шляхом введення в оману ОСОБА_8 , у період з 08.09.2024 по 07.03.2025, протиправно, під приводом вирішення питання щодо переведення сина потерпілої у небойову частину Збройних Сил України, заволодів грошовими коштами потерпілої в особливо великому розмірі, на загальну суму 2 560 924 гривень.

Окрім того встановлено, що ОСОБА_5 , діючи у межах єдиного злочинного задуму, направленого на шахрайське заволодіння грошовими коштами, шляхом введення в оману ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , будучи впевненим у перебуванні останніх у стані обману, під приводом допомоги у працевлаштуванні до Служби безпеки України, у період з 24.03.2025 по 30.04.2025, вчинив закінчений замах на заволодіння грошовими коштами на загальну суму 914 349 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення та є особливо великим розміром.

У ході проведеного огляду місця події, що за адресою: Київська обл., с. Ходосівка, вул. Обухівське шосе, 2, на місцевості поруч з рестораном «Trattoria», виявлено та вилучено речі та документи:

- мобільний телефон ОСОБА_5 марки Iphone 16 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

- документи на ім`я ОСОБА_6 на 9 арк. та фото останнього на 1 арк.;

- смарт-годинник марки Apple Watch Ultra s/n EN13319, який належить ОСОБА_5 ;

- паперовий конверт в середині якого виявлено предмети схожі на грошові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США в загальній кількості 190 шт., з однаковими серійними номерами НТ 59405505А та 10 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами НВ26544299ІV, KF53124475D, HG45377657B, KB29456652L, НН21125581А, НВ94522495А, HG56264477B, НТ04695283А, KF72629157C, КВ15927245К.

Постановою слідчого від 30.04.2025 вищевказані речі та документи визнані речовим доказом.

Клопотання про арешт майна направлено до суду 01.05.2025 рекомендованим листом через АТ «Укрпошта» за № 932.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

При виявленні та вилученні рухомих речей, що не підлягають державній реєстрації, суд має виходити з: (1) дії презумпції права власності за особою, яка володіє (реально панує, здійснює фактичний контроль над річчю - corpus possessionis); (2) спростування вказаної презумпції можливе за наявності беззаперечних доказів чи їх сукупності (зокрема, рішення суду щодо визнання права власності за іншою особою, письмові докази, дата складання яких мала місце до моменту вилучення та не викликає сумнівів, матеріали фото-, відеофіксації, речові докази тощо); (3) показання свідків та пояснення зацікавлених осіб, за умови обов`язкової письмової форми правочину, не мають братися до уваги при вирішенні питання про спростування презумпції; (4) пояснення сторін оцінюються у співставленні із фактичними обставинами та наданими доказами.

Відповідно до протоколу оляду від 20.05.2025 встановлено, що мобільний телефон містить переписку, яка має значення на даній стадї досудового розслідування, на відміну від смарт- годинника.

Так, на даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження, з урахуванням стадії досудового розслідування, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт майна з метою збереження речових доказів, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що, з огляду на фабулу, вилучені речі та документи відповідають ознакам речових доказів, тому підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, а тому клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти в рамках кримінального провадження № 0000053 від 09.01.2025, арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події, проведеного 30.04.2025, за адресою: за адресою: Київська обл., с. Ходосівка, вул. Обухівське шосе, 2, на місцевості поруч з рестораном «Trattoria», а саме:

-мобільний телефон ОСОБА_5 марки Iphone 16 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

-документи на ім`я ОСОБА_6 на 9 арк. та фото останнього на 1 арк.;

- паперовий конверт в середині якого виявлено предмети схожі на грошові кошти купюрами номіналом по 100 доларів США в загальній кількості 190 шт., з однаковими серійними номерами НТ 59405505А та 10 купюр номіналом 100 доларів США з серійними номерами НВ26544299ІV, KF53124475D, HG45377657B, KB29456652L, НН21125581А, НВ94522495А, HG56264477B, НТ04695283А, KF72629157C, КВ15927245К.

В інші частині клопотання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_10