Провадження № 1-кп/643/975/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2025 року м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001974 від 03.07.2025, № 0001310 від 16.08.2025, № 0001374 від 03.09.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 22.04.2025 Київським районним судом м. Харкова за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення умисного корисливого злочину, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та діючи умисно, повторно, знову вчинив злочини проти власності за наступних обставин:

Так, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.06.2025 року, приблизно о 22:00 годині, більш точний час не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого неодноразово продовжений, перебував на дитячому майданчику, розташованому позаду супермаркету «АТБ-маркет», за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 31, де вживав спиртні напої спільно з раніше не знайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким познайомився напередодні.

Під час спільного вживання спиртних напоїв, ОСОБА_6 помітив, що ОСОБА_7 користується мобільним телефоном ТМ «Motorola XT 2235 motog», чорного кольору, який був у останнього.

В подальшому, ОСОБА_7 на грунті надмірного вживання спиртних напоїв, не маючи змоги самостійно пересуватися, за допомогою ОСОБА_6 , пішов у напрямку будинку за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив відсутність належного йому мобільного телефону.

Надалі, ОСОБА_6 провівши ОСОБА_7 до місця його мешкання, повернувся до майданчику, розташованому позаду супермаркету «АТБ-маркет», за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 31, де на місці нещодавного спільного вживання спиртних напоїв з ОСОБА_7 , на землі побачив мобільний телефон ТМ «Motorola XT 2235 motog», чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , належний останньому. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинений в умовах воєнного стану, повторно.

В свою чергу, ОСОБА_6 , розуміючи, що вказаний мобільний телефон належить ОСОБА_7 , діючи умисно, за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи при цьому корисливу мету незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна та бажаючи діяти саме так, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом

вільного доступу, підняв з землі та обернув на власну користь мобільний телефон ТМ «Motorola XT 2235 motog», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 3355 гривень 60 копійок, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після цього, ОСОБА_6 , не бажаючи бути викритим, з місці вчинення злочину пішов, утримуючи при собі викрадене майно, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим заподіявши матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 3355 гривень 60 копійок.

Крім того, 20.07.2025, приблизно о 15.30, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував поблизу водойми, неподалік вул. Тюрінська у м. Харкові, разом із неповнолітніми ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та малознайомим хлопцем на ім`я ОСОБА_10 , де у нього раптово виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, реалізуючи який, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, діючи із корисливих мотивів, повторно, скориставшись довірою раніше незнайомого неповнолітнього ОСОБА_8 , попросив у останнього скористатися велосипедом чорно-зеленого кольору «Cross Hunter», діаметр коліс 27,5, вартість якого згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №12583 від 22.08.2025, складає 7992,00 грн., який належить матері неповнолітнього ОСОБА_8 ОСОБА_11 , при цьому обіцяючи в цей же день повернути. ОСОБА_8 , повіривши ОСОБА_6 , передав йому вищевказаний велосипед. В свою чергу, ОСОБА_6 , отримавши велосипед, привласнив його та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим незаконно заволодів вказаним велосипедом, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 7992,00 грн.

В подальшому, приблизно в кінці липня 2025 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, заздалегідь не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, діючи із корисливих мотивів, повторно, попросив у раніше знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_8 позичити грошові кошти у сумі 500 грн., повідомивши останньому неправдиві відомості про те, що нібито гроші потрібні для відшкодування шкоди, завданої в наслідок ДТП та повернення раніше привласненого велосипеду чорно-зеленого кольору «Cross Hunter», діаметр коліс 27,5. ОСОБА_8 , будучи введеним в оману ОСОБА_6 , сприймаючи інформацію останнього як достовірну, погодився на пропозицію ОСОБА_6 та звернувся до матері ОСОБА_11 з проханням позичити грошові кошти для ОСОБА_6 . На вказане прохання ОСОБА_11 погодилась та передала ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 500 грн. для ОСОБА_6 .

Отримавши від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 грн., ОСОБА_6 звернув їх на свою користь, розпорядившись ними на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду у сумі 500 грн.

В результаті протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_11 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 8492 грн.

Крім того, 18.08.2025, близько 18:45, більш точний час не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи біля ТРЦ «Нікольський», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, 2А, зустрів раніше знайомого йому неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ході розмови побачив у останнього мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi Note 13 Pro Midnight black 8 GB RAM 256 GB ROM», де у нього раптово виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, реалізовуючи який, ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно та незаконно, повторно, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на вчинення шахрайських дій, з метою незаконного збагачення, під приводом здійснення телефонного дзвінка взяв у неповнолітнього ОСОБА_12 належний йому мобільний телефон.

В свою чергу, неповнолітній ОСОБА_12 , довіряючи ОСОБА_6 та вірячи в його добропорядність і чесність, передав йому свій мобільний телефон ТМ «Xiaomi Redmi Note 13 Pro Midnight black 8 GB RAM 256 GB ROM».

Продовжуючи свою злочинну діяльність, отримавши доступ до телефону потерпілого та можливість розпоряджатися ним, викликавши у потерпілого впевненість у доброчесності своїх намірів щодо повернення телефону, тим самим ОСОБА_6 , ввівши в оману ОСОБА_12 , переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ніхто із сторонніх осіб та потерпілий не спостерігає, покинув місце вчинення злочину разом із вказаним мобільним телефоном, вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 13561 від 12.09.2025, складає 7430,25 грн. та розпорядився ним на власний розсуд, обернувши на свою користь.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 7430,25 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, та позовну заяву ОСОБА_11 визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінальних правопорушень, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом. Крім того, зазначив, що 11 червня 2025 року ввечері біля супермаркету «АТБ» разом з малознайомим ОСОБА_7 вживали спиртні напої. ОСОБА_13 був сильно п`яний і не міг самостійно йти додому. Він пішов його проводжати. У ОСОБА_14 випав на землю біля лавки мобільний телефон, він йому не сказав. Коли ОСОБА_15 пішов додому, він повернувся та забрав телефон. Телефоном користувався сам, потім його вилучила поліція. 20 липня 2025 року, вдень на вулиці Тюрінській в м. Харкові зустрівся з ОСОБА_8 , у якого був велосипед. Він попрохав велосипед покататися та поїхав. Йому потрібні були кошти, тому відвіз велосипед в ломбард. Потім повернувся до ОСОБА_16 , сказав, що потрапив в аварію і для повернення велосипеду потрібні 500 грн. ОСОБА_17 йому повірив та дав 500 грн., які він обернув на свою користь. 18 серпня 2025 року, ближче до вечора, біля ТРЦ «Нікольський» зустрів малознайомого ОСОБА_12 , у якого був мобільний телефон Xiaomi Redmi. Він попрохав телефон подзвонити, а потім, отримавши телефон, пішов через торговий центр до станції метро. Мобільний телефон здав в ломбард, гроші витратив на свої потреби. Спричинену потерпілому шкоду не відшкодував. Просив призначити найменше покарання.

Потерпілі ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_12 ОСОБА_18 направили суду заяви, в яких судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_6 просили проводити без їх участі. Проти розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 349 КПК України не заперечують.

Потерпіла ОСОБА_11 направила суду заяву, в якій просила судовий розгляд за обвинуваченням ОСОБА_6 проводити без її участі, цивільний позов підтримала в повному обсязі.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікуються як кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану; ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, наслідки, які настали від їх скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєних правопорушень, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, відповідно до ст.12 КК України віднесене до тяжких злочинів.

Кримінальні правопорушення, що вчинив обвинувачений, передбачені ч.2 ст. 190 КК України, відповідно до ст.12 КК України віднесені до нетяжких злочинів.

Обвинувачений раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, офіційно не працевлаштований, має постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно з ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 неможливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначає йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статей, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, за якими він засуджується.

Згідно з ч.1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши

покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив два або більше кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив злочини до повного відбуття покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2025 року, в період іспитового строку, суд призначає йому покарання за сукупністю вироків за ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за попереднім вироком.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_6 в ході досудового розслідування у вигляді тримання під вартою, суд залишає без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 слід обчислювати з 08.09.2025, тобто з моменту фактичного затримання, згідно з ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 08.09.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Потерпілою ОСОБА_11 заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 , в якому вона просить стягнути з обвинуваченого на її користь матеріальну шкоду, завдану вчиненням кримінального правопорушення, в сумі 8492 грн. та на відшкодування моральної шкоди 3000 грн.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_11 задовольнити у повному обсязі та стягнути з ОСОБА_6 на її користь на відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням 8492 грн.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_11 на відшкодування моральної шкоди 3000 грн., оскільки внаслідок вчиненого злочину змінився спосіб життя потерпілої, вона позбавлена можливості користуватися велосипедом, вимушена відвідувати державні установи, що порушило звичайний образ її життя, особисті плани. Суд вважає розумним та справедливим стягнення зазначеної суми на відшкодування моральної шкоди.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи в доход держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374, 615 ч. 15 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України частково приєднати покарання, не відбуте за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2025 року у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_6 5 (п`ять) років 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 08.09.2025 року.

Речові докази інформаційний цифровий носій DVD-R диск, наданий ПрАТ «Київстар», на якому зберігається папка під назвою «15848», DVD-R диск, наданий ПрАТ «Київстар», на якому зберігається папка під назвою «GD _25_15175_0», п`ять цифрових копій відеозаписів формату «avi» від 18.08.2025, які поміщені на флеш-накопичувач, цифрову копію відеозапису формату «avi» від 20.08.2025, що поміщені на DVD-диск, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 8492 (вісім тисяч чотириста дев`яносто дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , на відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 3000 (три тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в доход держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 12583 від 22.08.2025 у сумі 2544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 48 коп.; судової товарознавчої експертизи № 13561 від 12.09.2025 в сумі 2544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 48 коп., судової товарознавчої експертизи № 10374 від 17.07.2025 в сумі 2544 (дві тисячі п`ятсот сорок чотири) гривні 48 коп., всього 7633 (сім тисяч шістсот тридцять три) гривні 44 коп.

Вирок може бути оскаржений через Салтівський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, з дня отримання копії вироку, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Прокурорам, ОСОБА_6 копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1