ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/366/25 Справа № 703/781/25 Категорія: ст. 78 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника відділу пробації ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про відмову в задоволенні подання Черкаського РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання

в с т а н о в и л а :

Начальник Черкаського районного відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.08.2022 року і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Подання обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 засуджений 11.08.2022 року вироком Соснівського районного суду м. Черкаси за ч. 4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України.

Вказує, що за час перебування на обліку Черкаського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з 11.02.2022 року засуджений ОСОБА_7 порушує правила відбування покарання з випробуванням та вимоги кримінально-виконавчого законодавства України. За викликами до органу пробаціїї не з`являвся у зв`язку з чим двічі оголошувався в розшук. За час перебування на обліку засуджений ОСОБА_7 4 рази притягувався до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2025 відмовлено в задоволенні подання Черкаського РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання, оскільки іспитовий строк засудженого обчислюється з 11.08.2022 року до 11.08.2023 року, а орган пробації звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням поза межами іспитового строку, а саме 10.02.2025 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій, просив ухвалу скасувати, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Черкаського районного відділу № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити для відбування призначеного судом покарання щодо засудженого ОСОБА_7 . Направити засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання у місця позбавлення волі у відповідності до вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.08.2022. початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з дня його фактичного затримання.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що перебуваючи на обліку органу пробації ОСОБА_7 , до органу пробації не з`являвся, оголошувався у розшук, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності постановами від 06.10.2022 за ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 178 КУпАП, від 05.11.2022 за ч. 1,2 ст. 178 КУпАП, від 22.01.2023 за ч. 1 ст. 127 КУпАП.

Поведінка засудженого свідчить про його легковажне ставлення до необхідності виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора ОСОБА_6 та представника органу пробації ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу прокурора, просили її задовольнити; думку засудженого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та особову справу засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до вимог ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 був засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 серпня 2022 року ОСОБА_7 за ч. 4 ст.407 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього судом обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

13.09.2022 року вказаний вирок набрав законної сили та звернутий до виконання.

Копія вироку отримана Черкаським районним відділом №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області 11.10.2022 року та прийнята до виконання.

11.08.2023 року ОСОБА_7 надав суду підписку, якою взяв на себе обов`язки з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Факти притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності 06.10.2022 року, 05.11.2022 року, 22.11.2023 року, як підстави для задоволення подання органу пробації судом першої інстанції оцінено критично, оскільки з моменту останнього притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності 22.11.2023 року і до моменту звернення до суду з поданням пройшло більше року, відтак ОСОБА_7 є таким, що на час розгляду подання, не притягався до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу, не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом із питань пробації.

Матеріали справи не містять відомостей про ознайомлення ОСОБА_7 з умовами та правилами відбування покарання в Черкаському РВ №3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області. Згідно пояснень ОСОБА_7 від 10.02.2025 року останній добровільно прибув до органу пробації та повідомив, що він не був обізнаний з обов`язком постійно періодично відвідувати орган пробації.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність у діях засудженого ОСОБА_7 умислу, шляхом неявки на реєстрацію до органу з питань пробації, на порушення правил та умов відбування покарання з випробуванням.

У відповідності до абзацу 2 п. 2 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2021 року за №120/33091, безпосередньо після встановлення фактів вчинення правопорушень, орган пробації мав перед зверненням до суду з даним поданням застосувати до засудженого ОСОБА_7 , письмове попередження. В матеріалах відсутнє письмове попередження, відтак не вбачається, що органом пробації вживалися заходи з профілактичної роботи із засудженою особою.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання стати на шлях виправлення, і лише після застосування письмового попередження.

Згідно пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно частини 2 статті 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому згідно змісту статті 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Зі змісту наведених норми законодавства, вбачається, що суд має право вирішувати питання щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття покарання в межах дії встановленого іспитового строку.

Враховуючи, що ОСОБА_7 засуджено вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 серпня 2022 року за ч. 4 ст.407 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, а іспитовий строк засудженого обчислюється з 11.08.2022 року до 11.08.2023 року, тому орган пробації звернувся до суду з клопотанням про скасування звільнення від відбування покарання із випробуванням поза межами іспитового строку, а саме 10.02.2025 року.

За таких обставин, зважаючи, що іспитовий строк у засудженого ОСОБА_7 закінчився, органом з питань пробації не доведено свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим покладеними на нього судом обов`язками, а також обставин, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд не вбачає підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення останнього для відбування покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали подання органу пробації та особової справи засудженого ОСОБА_7 та прийшов до вірного висновку, що станом на день звернення з поданням іспитовий строк у засудженого ОСОБА_7 закінчився, органом з питань пробації не доведено свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим покладених на нього судом обов`язків, а також обставин, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, тому висновок начальника відділу пробації про небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення є передчасним.

За результатом апеляційного розгляду, колегією суддів не встановлено обставин які б свідчили про неправильність висновків суду першої інстанції та необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 , таких обставин не наведено і в апеляційній скарзі прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор посилається на обставини, які були предметом розгляду судом першої інстанції, та яким судом надано належну правову оцінку, з чим погоджується колегія суддів. Доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції апеляційна скарга прокурора не містить.

З врахуванням наведеного, ухвала Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18.02.2025 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та постановлення нової ухвали, як того просить прокурор в апеляційній скарзі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.166 КВК України, ст.ст. 404, 418, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 лютого 2025 року про відмову в задоволенні подання Черкаського РВ № 3 філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного судом покарання без змін.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді