Єдиний унікальний номер: 704/1370/25
Номер провадження 1-кп/704/160/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тальне кримінальне провадження №0001040 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, освіта професійно-технічна, стрільця штурмового відділення штурмового взводу штурмової спеціалізованої роти(ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого 19.11.2024 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.5 ст.407 КК України до 5 років позбавлення волі, 11.04.2025 року ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харків від 03.04.2025 року на підставі ст.81-1 КК України умовно-достроково звільнений у зв`язку з військовою службою за контрактом, невідбутий строк 4 роки 7 місяців 16 днів,

за ч.1 ст.369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2025, близько 00 годин 20 хвилин, по вул. Соборній м. Тальне Звенигородського району Черкаської області поліцейськими сектору реагування патрульної поліції Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було помічено автомобіль «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який рухався під час дії комендантської години. Відтак, працівниками поліції було прийнято рішення про зупинку вищевказаного транспортного засобу, який в подальшому на їх вимогу зупинився неподалік будинку № 150 по вул. Соборна в м. Тальне Звенигородського району Черкаської області.

Після цього, 29.08.2025 близько 00 годин 21 хвилин, на місці зупинки автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на узбіччі дороги неподалік будинку № 150 по вул. Соборна в м. Тальне Звенигородського району Черкаської області під час спілкування з водієм зазначеного транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виявлено у ОСОБА_4 ознаки алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова, хитка хода, тому останньому було запропоновано пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного сп?яніння за допомогою технічного пристрою «Drager», на що він відмовився, чим порушила вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, зокрема п. 2.5, відповідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення,

передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надалі, 29.08.2025, у період з 00 годин 39 хвилин по 00 годин 43 хвилини, неподалік будинку № 150 по вул. Соборна в м. Тальне Звенигородського району Черкаської області у ОСОБА_4 , який усвідомлював, що перед ним знаходяться працівники поліції в форменому одязі, які при цьому представились та пред?явили свої службові посвідчення, а також те, що він перебуває у стані алкогольного сп?яніння, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує і надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а саме нескладання матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння. Відтак ОСОБА_4 запропонував працівникам поліції, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 20000 гривень шляхом переказу на банківський рахунок за непритягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху та керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння.

У відповідь на пропозицію ОСОБА_4 неправомірної вигоди, ОСОБА_5 попередив його про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Проте, ОСОБА_4 , усвідомлюючи свій злочинний намір, продовжував звертатися до поліцейського ОСОБА_5 з пропозицією неправомірної вигоди за невчинення дій стосовно нього, при цьому запропонував суму неправомірної вигоди в розмірі 20000 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, знаходячись біля вказаного автомобіля 00 годин 43 хвилини ОСОБА_4 ще висловив словесну пропозицію надати ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 30000 гривень шляхом переказу на банківський рахунок, на що останній відмовився.

При цьому, поліцейським ОСОБА_5 неодноразово було повідомлено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду та надання такої вигоди.

Дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду в інтересах того, хто пропонує, за невчинення службовою особою будь-якої дії з використанням службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, пояснивши суду, що дійсно вчинив злочин за вказаних у обвинувальному акті обставин, а саме в кінці серпня 2025 року в нічну пору доби керував транспортним засобом «ВАЗ 21101» в стані алкогольного сп`яніння і при зупинці його працівниками поліції пропонував останнім грошові кошти на суму 20000 грн. та 30000 грн. за не складання документів про притягнення його до адміністративної відповідальності. Щиро розкаюється у вчиненому.

За таких обставин по справі, а також беручи до уваги положення ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне в подальшому досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечують учасники судового провадження. Правила ч. 3 ст. 349 КПК України їм роз`ясненні і зрозумілі.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України,відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із такого.

Обставинною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він є військовослужбовцем, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , по місцю проходження військової служби характеризується позитивно, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, однак вчинив вказаний злочин будучи умовно-достроково звільненим у зв`язку з військовою службою за контрактом,що свідчить про його небажання змінювати свою поведінку.

За таких обставин суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, оскільки даний вид є найм`якішим за санкцією ч.1 ст. 369 КК України та не матиме належного виховного ефекту на поведінку ОСОБА_4 , проте з врахуванням пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, безпосередньої його участі у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак у мінімальних розмірах, визначених санкцією статті.

Судові витрати у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речового доказу у справі слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 19.11.2024 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання обвинуваченого після набрання вироком суду законної сили.

Речовий доказ по справі: флеш носій TEAMGROUP 16 з відеозаписами з відеореєсраторів працівників поліції залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, що не були присутні в судовому засіданні копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1