Справа № 182/351/26
Провадження № 1-кп/0182/802/2026
У Х В А Л А

Іменем України

05.02.2026 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд, Дніпропетровської області, у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт за кримінальним провадженням, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001127 від 23.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, -

за участю

прокурора ОСОБА_13

захисників ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001127 від 23.07.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 27, ч.3 ст. 307 КК України

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_13 заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , кожному окремо, строком на 60 діб, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вказавши що враховані судом ризики, при обранні та продовженні обвинуваченим строку запобіжного заходу не минули та не зменшились. Обвинувачені, перебуваючи не під вартою, можуть переховуватись від суду, впливати на свідків, вчиняти нові, аналогічні злочини. Обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Крім того, прокурор заявив клопотання про продовженя строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 . Клопотання прокурора стосовно обвинуваченої мотивовано тим, що враховані судом ризики, при обрані обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту також не минули та не зменшились. Інший, більш м`який, запобіжний захід не зможе гарантувати виконання нею її процесуальних обов`язків та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Також прокурор заявив клопотання про продовженя строку дії обов`язків, які були покладені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/64068/25-к, на обвинуваченого ОСОБА_3 , мотивувавши це тим, що враховані судом ризики при обранні запобіжного заходу з подальшим внесенням застави, не змінились та не зменшились. Обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи без зазначених обов`язків, може вчинити нові, аналогічні злочини, може чинити тиск на свідків та інших обвинувачених, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою свого фактичного проживання в АДРЕСА_1 . Посилався на міцні соціальні зв`язки, наявність малолітньої дитини на утриманні та своєї матері.

Захисник ОСОБА_16 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , та підтримав позицію й клопотання обвинуваченого. Зазначав, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, дитину та матір. За думкою захисту, наявність таких зв`язків зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_10 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою фактичного проживання в АДРЕСА_2 . Вказав, що перелічені у клопотанні прокурора ризики є формальними, посилався на міцні соціальні зв`язки наявність батьків та тривале тримання під вартою (приблизно 10 місяців).

Захисник ОСОБА_15 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , зазначав, що обвинувачений тривалий час утримується під вартою, та що обвинувачений ОСОБА_10 має міцні соціальні зв`язки. Підтримав клопотання обвинуваченого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_9 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченої.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні також не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, про продовження строку дії обов`язків, які були покладені на нього ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/64068/25-к, проте зазначив, що на теперішній час не носить електронний засіб контролю через його відсутність. В частині інших обов`язків не заперечував.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_14 підтримав думку ОСОБА_3 та зазначив, що ОСОБА_3 проживає на території, яка зазнає щоденних обстрілів з боку окупаційних військ, в місці де майже відсутній зв`язок та інтренет. У таких реаліях можуть виникати постійні труднощі з користуванням електронним засобом контролю, у зв`язку з чим просив його не застосовувати.

Прокурор проти заявлених стороною захисту клопотань заперечував, просив відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує наступне.

Суд під час розгляду клопотань враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, вік та стан здоров`я кожного з обвинувачених, їх соціальні зв`язки, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання їх винуватими в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, стадію судового розгляду, репутацію обвинувачених.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , кожний окремо, обвинувачуються в скоєні особливо тяжких злочинів які несуть підвищену суспільну небезпеку, які пов`язані з обігом наркотичних речовин, що вчинені злочинною організацією, а тому можна зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме ризиків переховування обвинувачених від суду, а також незаконного впливу на свідків та ризику вчинення нових, аналогічних злочинів, тобто подальше вчинення ними злочинної діяльності.

У своїх клопотаннях прокурор, стосовно кожного з вищеназваних обвинувачених, посилався на ряд ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 4, 5 ст.177 КПК України, які суд вважає доведеними :

ризик переховування обвинувачених від органів досудового розслідування та суду;

ризик знищення, приховування чи спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження;

ризик незаконно впливу обвинуваченими на свідків, експертів, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні;

ризик іншим чином перешкодити кримінальному провадженню;

ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Суд вважає, що заявлений, стосовно кожного з обвинувачених, стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, оскільки обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику знищення, приховування чи спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик знищення, приховування чи спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки на данний час в кримінальному провадженні не встановлені всі причетні особи, місця та спосіб виготовлення психотропних речовин, механізм отримання грошових коштів.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, експертів, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення й ризик незаконного впливу на свідків та експертів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), кожний з обвинувачених може незаконно впливати на них з метою зміни показів чи висновків.

Крім того, свідки не були допитані у судовому засіданні, а обвинуваченим були відкриті матеріали кримінального провадження і їм відомі імена свідків.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також суд вважає, що наявний заявлений стороною обвинувачення ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_10 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні умисних особливо тяжких злочинів, вчинених організованою групою.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість осіб вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення осіб у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку суду, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі існує.

Щодо ризику іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Вказаний ризик може бути виражений у створенні обвинуваченими штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ними у подальшому захисних версій.

Оцінюючи доводи сторін кримінального провадження, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Даний висновок не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Судом не здобуто інформації, яка б категорично виключала можливість перебування вищезгаданих обвинувачених під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і на які посилається прокурор, для зміни стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою судом не встановлено.

За сукупності таких обставин, на даний час, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраних щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Що стосується клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 , суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду.

Відповідно до ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, у клопотанні прокурором заявлено про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України об`єктивно існують, оскільки обвинувачена, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке загрожує їй у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, може спонукати її переховуватися від суду. Також існує ризик вчинення тиску на свідків, спотворення речей та документів.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_9 строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Що стосується клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/64068/25-к, суд приходить до висновку про необіхдість їх продовження, з огляду на те, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що були враховані судом, при обранні та продовженні обвинуваченому строку запобіжного заходу не минули та не зменшились, вони об`єктивно існують. Крім того, сторона захисту не заперечувала проти їх продовження.

Що стосується обо`язків в частині носіння засобу електронного контролю, суд приходить до висновку про недоцільність застосування такого обов`язку, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_3 повідомив, що не носить електронний засіб контролю в силу його фізичної відсутності у нього, при цьому покладені на нього інші обов`язки виконує, у судові засідання з`являється.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що:

Клопотання прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню в повному обсязі в частині продовження строку тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_10 .

Клопотання прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню в повному обсязі в частині продовження строку цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 .

Клопотання прокурора є обґрунтованими та такими, що підлягає частковому задоволенню в частині продовження строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/64068/25-к стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 314, 315 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_7 задовольнити, в задоволенні клопотань обвинувачених та захисників відмовити.

Продовжити щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, рахуючи з 05.02.2026 року до 05.04.2026 року включно.

Раніше визначений розмір застави залишити без змін.

Продовжити щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, рахуючи з 05.02.2026 року до 05.04.2026 року включно.

Раніше визначений розмір застави залишити без змін.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 задовольнити. Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 .

Покладені раніше на неї зобов`язання залишити без змін.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу стосовно обвинуваченої ОСОБА_9 встановити з 05.02.2026 року до 05.04.2026 року.

Клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на ОСОБА_3 зобов`язань задовольнити частково.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці обов`язки, покладені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/64068/25-к, без носіння засобу електронного контролю.

Строк дії ухвали в частині покладених на ОСОБА_3 зобов`язань встановити з 05.02.2026 року до 05.04.2026 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1