Провадження № 1-кс/201/4532/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м.Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 за ч.2 ст. 382 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга ОСОБА_3 на дії слідчого у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 за ч.2 ст. 382 КК України, у якій скаржник просить: визнати дії слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_4 , пов`язані з відмовою визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 року та здійснення зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, викладені у листі за № від 15.10.2025 р., а не в постанові, неправомірними; зобов`язати слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 09.10.2025 року щодо залучення його до участі у кримінальному провадженні № 0000244 від 11.12.2024 року в якості потерпілого та здійснення зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з оформленням відповідно до положень кримінального процесуального закону.

В обґрунтування скарги скаржник вказав, що 09.10.2025 року звернувся до СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області з клопотанням, в якому просив:1. Здійснити перекваліфікацію по даному кримінальному провадження з ч.2 ст. 382 КК України на ч.3 ст.382 КК України; 2.Визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні; 3. Допитати його в якості потерпілого. Як зазначено скаржником, слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 на його електронну адресу надіслана письмова відмова від 15.10.2025 року № , яка обґрунтована тим, що йому нібито не завдано матеріальних та нематеріальних збитків та не долучено до матеріалів кримінального провадження доказів нанесення йому збитків, підстави для перекваліфікації не встановлені. Крім того, скаржник зазначає, що відмова в залученні його в якості потерпілого та перекваліфікації злочину оформлена не постановою, а простою письмовою відповіддю, а оскаржувана відмова є не обґрунтованою, містить тільки загальні формулювання без посилань на конкретні норми закону, що не може обмежувати права особи, якій було завдано збитків та моральної шкоди.

Скаржник у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, якою просив розглянути скаргу без його участі, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого правового висновку з відповідних підстав.

У ході розгляду скарги встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000244 від 11.12.2024 за ч.2 ст. 382 КК України.

09.10.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 із клопотанням про залучення у якості потерпілого та про перекваліфікацію, що було зареєстроване у вхідній кореспонденції ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області 09.10.2025.

У листі-відповіді слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 15.10.2025 за № зазначено, що слідчим відділенням відділу поліції №2 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області, було отримано клопотання, яку було направлено для подальшого розгляду й має зареєстрований вхідний номер відповідно до Системи електронного документообігу (СЕД) - С-18612 від 09.10.2025 року, направлене за належністю на виконання слідчому по вказаному кримінальному провадженню - 11.10.2025, в рамках кримінального провадження відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000244 від 11.12.2024 року. Роз`яснено, що згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Шкода - це будь-яке знецінення блага, що охороняється правом, тому її поділяють на майнову та немайнову (моральну), а збитки - це грошова оцінка шкоди, яка має місце у разі неможливості відшкодування шкоди в натурі. Відповідно до статті 55 Кримінального процесуального кодексу України виділяються наступні види шкоди: 1) моральна, 2) фізична, 3) майнова.Так як, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 382 КПК України не передбачає настання наслідків, як матеріальних (матеріальні збитки, фізична шкода), так і нематеріальних (моральна шкода), що внаслідок діяння, зумовленого умисним невиконанням вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджанням їх виконанню, - встановлює відсутністю умов, які зобов`язують залучення особи у процесуальному статусі «потерпілий» до провадження та відсутністю законодавчого обов`язку на предмет визнання особи-заявника, що повідомила про кримінальне правопорушення, - потерпілим, в рамках кримінального провадження, передбаченого статтею 382 Кримінального кодексу України. ОСОБА_3 було повідомлено про кримінальне правопорушення за ознаками складу передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, в рамках даного кримінального провадження не було завдано матеріальних або нематеріальних збитків, що зумовлюється призначенням за рішенням суду застосування коефіцієнтів щодо перерахунку виплачуваного пенсійного забезпечення, таким чином стало відомо лише за факт можливого умисного невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Відповідно до викладених обставин у заяві про кримінальне правопорушення заявник є свідком можливих обставин невиконання рішення суду, які встановлюються в ході досудового розслідування. Разом з цим, вимоги щодо проведення з допиту - задоволені. Потреба у зміні правової кваліфікації визначається слідчим або прокурором (процесуальним керівником) за наявності достатніх та обґрунтованих підстав, роз`яснено, що такі підстави станом на сьогоднішній день - не встановлені.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення його до провадження як потерпілого.

Із змісту скарги вбачається, що скаржник вважає лист слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 15.10.2025 за № про відмову у залученні ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 за ч.2 ст. 382 КК України незаконним.

Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Відповідно до ч. 3. ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Таким чином, лист - відповідь не можна вважати як належне рішення слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області про відмову у залученні в якості потерпілого у кримінальному провадженні.

За такого, вищевказані дії слідчого вказують на порушення ним вимог статей 9, 24 та 55 КПК України, оскільки, дійшовши висновку про відсутність підстав для залучення ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні, слідчий не виніс відповідну обґрунтовану постанову про відмову у визнанні особи потерпілою, чим прямо порушив вимоги кримінального процесуального законодавства України та позбавив права особи оскаржити до слідчого судді відповідне рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою.

Крім того, виходячи з аналізу положень ч. 2 ст. 55 КПК України, отримавши заяву ОСОБА_3 про залучення до провадження як потерпілого, слідчий був зобов`язаний вручити останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, які виникають в особи з моменту подання нею заяви про залучення до провадження як потерпілого, а не з часу прийняття ним рішення про визнання потерпілим, і лише у разі, коли слідчий вважає, що така особа не може бути потерпілою, він зобов`язаний був винести відповідну постанову про це.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Вказаний перелік рішень слідчого судді, які можуть бути прийняті ним за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, встановлені під час розгляду скарги обставини вказують на те, що слідчий у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства, дійшовши переконання про відсутність підстав для залучення ОСОБА_3 як потерпілого у даному кримінальному провадженні на підставі поданого ним клопотання від 09.10.2025, не виніс відповідної постанови про відмову у визнанні потерпілим, а обмежився лише направленням йому відповіді у формі листа, яка окремому оскарженню як відповідне рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим не підлягає, що вказує на наявність бездіяльності слідчого щодо не розгляду заяви особи про залучення до провадження як потерпілого.

У той же час слідчий суддя не наділений повноваженнями скасовувати відповіді чи листи слідчого, які не оформленні у вигляді постанови.

Одночасно й вимога про визнання визнати дії слідчого СВ ВП №2 Дніпровського РУП № 1 ГУНП Дніпропетровській області ОСОБА_4 , пов`язані з відмовою визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 року та здійснення зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, викладені у листі за № від 15.10.2025 р., а не в постанові, неправомірними, задоволенню не підлягає, оскільки не входить до компетенції слідчого судді.

Вказане свідчить про необхідність часткового задоволення скарги та зобов`язання слідчого розглянути у передбаченому КПК України порядку клопотання ОСОБА_3 від 09.10.2025.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 за ч.2 ст. 382 КК України задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000244 від 11.12.2024 за ч.2 ст. 382 КК України, розглянути в порядку статті 55 КПК України клопотання ОСОБА_3 від 09.10.2025 та повідомити заявника про результати його розгляду.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1