Справа № 991/9505/25
Провадження 1-кс/991/9590/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах компанії DEFENSE SOLUTION s.r.o., про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні №0000010 від 06.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, у якому адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах компанії DEFENSE SOLUTION s.r.o., просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14 лютого 2024 року у справі №991/974/24 на банківські рахунки компанії DEFENSE SOLUTION s.r.o., а саме: НОМЕР_1 у Komercni banka a.s. на суму 3 472 254 доларів США; рахунок НОМЕР_2 у Fio Banka a.s. на суму 2 162 000 доларів США.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не прибув, подав до суду заяву в якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Від прокурора ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення, в яких прокурор зазначив, що на даний час відпала необхідність в арешті майна компанії DEFENSE SOLUTION s.r.o., оскільки у кримінальному провадженні №0000010 від 06.01.2023 детективом 11.09.2025 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Також прокурор просив проводи розгляд клопотання без його участі.

За наведених обставин, враховуючи належне повідомлення учасників про судове засідання, слідчий суддя приходить до висновку про можливість здійснювати розгляд клопотанням про скасування арешту майна за відсутності осіб, які не прибули, з урахуванням поданих ними заяв/клопотань.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, заяву детектива, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як слідує з наявних матеріалів, детективами Національного антикорупційного бюро України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000010 від 06.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 364 КК України.

У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.02.2024 у справі №991/974/24 накладено арешт на грошові кошти, які заходяться на:

-банківському рахунку DEFENSE SOLUTION s.r.o. НОМЕР_1 , на суму 3 472 254 доларів США;

-банківському рахунку DEFENSE SOLUTION s.r.o. НОМЕР_2, на суму 2 162 000 доларів США;

-банківському рахунку ARCHER HUNTING s.r.o. НОМЕР_3, на суму 11 351 889 доларів США;

-банківському рахунку ARCHER-LPP s.r.o. НОМЕР_4, відкритому в UniCredit Bank Czech Republic and Slovakia, a.s., на суму 5 810 000 доларів США.

Арешт накладено з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна. Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Положеннями ч.ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: 1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; 4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає призначення такого виду покарання як позбавлення волі, тому в даному випадку є можливість застосування судом спеціальної конфіскації.

Таким чином, відповідно до положень ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

У разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна (ч. 2 ст. 96-2 КК України).

Гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті (ч. 4 ст. 96-2 КК України).

Слідчий суддя зауважує, що 11.09.2025 детективом Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000010 від 06.01.2023 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, що підтверджується доданою копією такої постанови.

Тобто підстави для накладення арешту перестали існувати, а тому доводи адвоката ОСОБА_3 стосовно того, що у подальшому арешті зазначеного майна відпала потреба є обґрунтованими, що не заперечувалось і прокурором.

Згідно положень ч. 9 ст.100 КПК України встановлено, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Варто додати, що відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах компанії DEFENSE SOLUTION s.r.o., підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 26, 100, 131, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_6 від 14.02.2024 у справі № 991/974/24 (провадження № 1-кс/991/985/24) у кримінальному провадженні №0000010 від 06.01.2023 на грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках компанії DEFENSE SOLUTION s.r.o., а саме: рахунок НОМЕР_1 у Komercni banka a.s. на суму 3 472 254 доларів США; рахунок НОМЕР_2 у Fio Banka a.s. на суму 2 162 000 доларів США.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1