УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 Справа №607/25290/25 Провадження №1-кс/607/7155/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000815 від 29.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 поштовим зв`язком звернулась до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за № 0000815 від 29.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на:

-пошкоджений автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI р.н. НОМЕР_1 , котрий згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-сідловий тягач Renault Magnum р.н. НОМЕР_3 , котрий згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на праві власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-напівпричіп Langendorf SKA 24 р.н. НОМЕР_5 , котрий згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , на праві власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000815 від 29.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

29.11.2025 близько 07:20 год. на заокругленій ділянці автодороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Теребевлече» в межах с. Нагірянка, Чортківського району, Тернопільської області відбулося зіткнення автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в напрямку до м. Заліщики, із автопоїздом у складі сідлового тягача Renault Magnum р.н. НОМЕР_3 та напівпричепа Langendorf SKA 24 р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП водій ОСОБА_6 загинув на місці події.

Як зазначає прокурор, 29.11.2025, в порядку ст. 237 КПК України, під час проведення огляду вилучено пошкоджені транспортні засоби, а саме: пошкоджений автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI р.н. НОМЕР_1 та автопоїзд у складі сідлового тягача Renault Magnum р.н. НОМЕР_3 та напівпричепа Langendorf SKA 24 р.н. НОМЕР_5 , які поміщено на охоронювану територію ТОВ «Агро-синтез «Поділля», що розташоване за адресою: с. Нагірянка, вул. Шевченка, 69А, Чортківського району, Тернопільської області.

З урахуванням того, що виявлені та вилучені в ході огляду транспортні засоби зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, мають важливе значення для встановлення усіх обставин у кримінальному провадженні та відповідно ст. 98 КПК України мають значення речових доказів під час розслідування даного кримінального провадження, прокурор просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 не з`явилась, проте у клопотання просила здійснювати розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власники транспортних засобів ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилися, що у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, оскільки про час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

29.11.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000815, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зокрема за фактом того, що 29.11.2025 близько 07:20 год. на заокругленій ділянці автодороги М-19 «Доманове-Ковель-Чернівці-Теребевлече» в межах с. Нагірянка, Чортківського району, Тернопільської області відбулося зіткнення автомобіля Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в напрямку до м. Заліщики, із автопоїздом у складі сідлового тягача Renault Magnum р.н. НОМЕР_3 та напівпричепа Langendorf SKA 24 р.н. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті ДТП водій ОСОБА_6 загинув на місці події.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 29.11.2025 у період часу з 10 год. 30 хв. по 16 год. 25 хв. 29.11.2025, проведено огляд місця дорожньо транспортної пригоди автодороги М-19 зі сполученням «Доманове-Ковель-Чернівці-Теребевлече» в с. Нагірянка, неподалік від буд № 24 Чортківського району, Тернопільської області, в ході якого вилучено пошкоджений автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI р.н. НОМЕР_1 та автопоїзд у складі сідлового тягача Renault Magnum р.н. НОМЕР_3 та напівпричепа Langendorf SKA 24 р.н. НОМЕР_5 , які поміщено на охоронювану територію ТОВ «Агро-синтез «Поділля», що розташоване за адресою: с. Нагірянка, вул. Шевченка, 69А, Чортківського району, Тернопільської області.

Згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI р.н. НОМЕР_1 , на праві власності належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Сідловий тягач Renault Magnum р.н. НОМЕР_3 , згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на праві власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , напівпричіп Langendorf SKA 24 р.н. НОМЕР_5 , на праві власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою старшого слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 01.12.2025, автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI р.н. НОМЕР_1 , сідловий тягач Renault Magnum р.н. НОМЕР_3 та напівпричіп Langendorf SKA 24 р.н. НОМЕР_5 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000815 від 29.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до положень статті 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частин 2, 3 статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до п.п. 1-3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою 1) збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказані у клопотанні транспортні засоби, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000815 від 29.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони користування, розпоряджання та відчуження, на вилучені в ході проведеного огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 29.11.2025:

-пошкоджений автомобіль Mersedes-Benz Sprinter 519 CDI р.н. НОМЕР_1 , який згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на праві власності належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

-сідловий тягач Renault Magnum р.н. НОМЕР_3 , який згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , на праві власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-напівпричіп Langendorf SKA 24 р.н. НОМЕР_5 , який згідно з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , на праві власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити/направити прокурору ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1