Справа № 362/4145/24
Провадження № 1-кп/362/294/25
ВИРОК

Іменем України

26.11.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області під головуванням судді ОСОБА_1 розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (№ ЄРДР №0000197 від 16.03.2024) за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Васильків Київської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працює, має середню освіту, одружений, вироком Васильківського міськрайонного суду Київської від 30.05.2025 засуджений за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

Учасники провадження:

секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

представник потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_2 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

15 березня 2024 року близько 12 год 20 хв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 знаходились в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де між ними відбувся конфлікт на побутовому рівні.

В ході конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на нанесення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 .

ОСОБА_2 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою умисного спричинення тяжких тілесних ушкоджень, відшукав в приміщенні металеву палицю та, тримаючи її в правій руці, умисно наніс декілька ударів в область голови та декілька ударів по нижніх кінцівках ОСОБА_5 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у вигляді рани лівої скроневої ділянки, вдавленого багатоуламкового перелому лівої скроневої кістки, ушкодження твердої мозкової оболонки, забою головного мозку, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння та множинні рани обох гомілок, множинні садна обличчя, шиї, грудної клітки та нижніх кінцівок, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_2 заподіяв тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_5 , тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто таке, яке в момент заподіяння чи в клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняє загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним своїм перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю.

Кваліфікація діяння та застосування кримінального закону

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому засіданні спочатку свою вину визнав частково, однак в подальшому при наданні показів заперечив факт нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, цивільний позов визнав частково, показав, що 15.03.2024 перебував в приміщенні будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Разом з ОСОБА_9 , братом ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ще одним чоловіком на ім`я ОСОБА_12 вживали там спиртні напої. Коли прийшла ОСОБА_5 потерпіла, він спав на ліжку, ОСОБА_9 спав на кріслі. Проснувшись, він побачив, що потерпіла стоїть над ним з металевою трубою, вона сказала йому, щоб він вийшов з будинку і йшов з двору. Конфлікту з потерпілою в нього не було, він одразу погодився, але «слово за слово» і ОСОБА_5 кинулася на нього, почала махати перед ним трубою, що була в неї в руках, потім зачепила ОСОБА_10 . Як саме це сталося він не бачив, бо був за стіною, в руки трубу не брав, потерпілу не чіпав, умислу її вдарити в нього не було, можливо, вона билась з ОСОБА_10 . Поки він одягнув кросівки, ОСОБА_5 вийшла з будинку і щезла. Як саме це сталося точно сказати не може, де труба ділася не знає. В цей день він більше ОСОБА_5 не бачив. Після цього він, ОСОБА_11 і ОСОБА_10 пішли разом по домам, ОСОБА_12 пішов пізніше. Після перегляду відеозапису з мобільного телефону потерпілої, вказав, що дійсно вирвав палку (металеву трубу) з рук потерпілої, однак не бив її нею.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що є цивільною дружиною ОСОБА_9 , тому мала вільний доступ до його будинку. У ОСОБА_2 були дружні стосунки з ОСОБА_9 , вони разом вживали алкоголь, а в неї з ним склались неприязні стосунки. Декілька днів до подій вона не могла зв`язатися з ОСОБА_9 , тому 15.03.2024 пішла до нього додому, щоб покормити тварин: курей, собак. Побачивши відкриту хвіртку, зрозуміла, що щось сталося погане, тому включила запис на мобільному телефоні. Коли вона зайшла в будинок, почався конфлікт, оскільки вона намагалася вигнати людей, що були в будинку, а жінка з чоловіком сперечалися, лаялись. Вона пішла шукати ОСОБА_9 , оскільки відчула небезпеку від двох незнайомих п`яних людей. Знайшовши його, намагалася його розбудити. Поруч лежав ОСОБА_2 , ні ОСОБА_2 не прокинулися. Тому вона повернулась до кімнати. На виході з великої кімнати в коридор у дверях став ОСОБА_10 за ним ОСОБА_11 . ОСОБА_10 почав лаятися і штовхати її, повалив її на підлогу, бив руками, зібраними в кулаки, по голові, тягав за волосся, сів їй на груди, прижав руку з палкою до підлоги, іншою рукою вона його дряпала. ОСОБА_10 покликав на допомогу ОСОБА_2 . ОСОБА_2 вискочив, забрав металеву трубу у неї, в цей час ОСОБА_10 сидів на ній і не давав рухатися. Вона побачила як ОСОБА_2 тою металевою трубою, яку він в неї вихопив, почав її бити по ногам наніс більше 20 ударів, їй було дуже боляче. ОСОБА_10 вже її не бив, лише тримав, потім встав. ОСОБА_2 продовжив наносити їй удари: вдарив 3-4 рази трубою по спині. В цей момент в кімнату зайшов ОСОБА_9 . ОСОБА_2 переключився на нього і почав бити вже ОСОБА_9 . Коли вона намагалася знайти мобільний телефон, ОСОБА_2 ударив її по руці і по голові. На її думку всі були п`яними, але самий п`яний ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона сусідка ОСОБА_9 , обвинуваченого взагалі не знає, а з потерпілою знайома у зв`язку з вказаними подіями. 15.03.2024 вона була в себе у дворі, їй постукала у вікна незнайома жінка. Вона вийшла до неї, ця жінка попросила її викликати поліцію, оскільки її побили. Візуально вона побачила, що в жінки брудний і порваний одяг, по шиї з голови і по ногам через лосини тече кров. На запитання, що сталося, вона відповіла, що прийшла до ОСОБА_9 кормити курей, а в неї там забрали мобільний телефон і побили. Вона, ОСОБА_13 , викликала поліцію. Пізніше ОСОБА_9 подякував їй за порятунок ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що є співмешканцем потерпілої, в них близькі, хороші стосунки. З обвинуваченим він проживає на одній вулиці, ніяких стосунків до вказаних подій не мали, лише періодично спілкувалися вживали спиртні напої, допомагали один одному. ОСОБА_2 , коли тверезий нормальна людина, а коли вип`є, то стає агресивним, в тому числі і до нього. Зранку 15.03.2025, десь о 9-10 год, обвинувачений ОСОБА_2 запросив його в гості вживати спиртне, а саме: домашній самогон. Вживали компанією: він, ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , після цього всі разом пішли до нього, ОСОБА_9 , додому. Він, ОСОБА_9 , купив сигарет і горілку. Після обіду він і ОСОБА_2 сп`яніли, він ( ОСОБА_9 ) перебував десь в середньому ступені сп`яніння, і пішли відпочити в іншу кімнату, а ОСОБА_10 та ОСОБА_11 залишились. Через певний час він почув крики, відкрив очі і побачив, що ОСОБА_5 лежить на підлозі, ОСОБА_10 сидить на ній, тримаючи її. Він не бачив, які удари наносив їй ОСОБА_10 , однак бачив, як ОСОБА_2 наніс потерпілій декілька ударів залізною трубою по ногам. ОСОБА_11 сказала перестати бити ОСОБА_5 та бити його ОСОБА_9 . Тоді ОСОБА_2 наніс 3 удари йому, від чого він впав. Отямився вже коли приїхала поліція.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що обвинувачений його рідний брат, вони мають хороші відносини. З потерпілою він не знайомий. 15.03.2025 зранку ОСОБА_9 запросив його, а також ОСОБА_11 , брата і ще одного хлопця в гості, у тому числі і для вживання алкоголю. Все було спокійно: ОСОБА_9 з ОСОБА_2 в іншій кімнаті слухали музику, він з ОСОБА_11 перебували на кухні, він вживав горілку, був дуже сильно випившим. В цей момент зайшла потерпіла і почала їх виганяти, в руках в неї була залізна палка і мобільний телефон. ОСОБА_5 перша схопила його за куртку і він від цього впав на підлогу, після чого вона сіла на нього зверху, душила і била його, при цьому він її не бив. Йому нічого не було видно, оскільки він лежав обличчям до низу, тому покликав на допомогу, потім перевернувся, після чого ОСОБА_5 злізла з нього. Підійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_2 , а ОСОБА_5 вже не було в кімнаті, її телефон лежав на підлозі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що ні обвинуваченого, ні потерпілу до подій не знала. Вона з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_2 сиділи, пили. Всі перебували у стані сильного алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 та ОСОБА_2 пішли в кімнату, а вона з ОСОБА_10 залишились, вживали алкоголь. В цей момент зайшла потерпіла з металевою трубою і телефоном, виштовхала її на ганок, де вона, ОСОБА_11 , і перебувала надалі весь час, тому нічого не бачила і не чула, а потім пішла додому. Її наздогнали ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , у останнього була кров і пошкодження у вигляді подряпин на обличчі.

Судом досліджено докази, які надано стороною обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України:

- протокол огляду місця події від 15.03.2024 з фототаблицею до нього, відповідно до якого об`єктом огляду є територія домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.03.2024, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала на фото № 3 особу, яка 15.03.2024 наносила їй тілесні ушкодження металевою трубою;

- довідку до протоколу впізнання, відповідно до якої на фото 3 зображений ОСОБА_2 , на решті фото зображені сторонні особи;

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 18.03.2024, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_5 впізнала на фото № 1 особу, яка 15.03.2024 наносила їй руками тілесні ушкодження;

- довідку до протоколу впізнання, відповідно до якої на фото 1 зображений ОСОБА_10 , на решті фото зображені сторонні особи;

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.04.2024 з відеозаписом до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до якого остання розказала та показала як підійшла до воріт домоволодіння ОСОБА_9 , вказала на те, що ворота була відкриті, так само, як і двері до будинку, показала як вона вийняла телефон, взяла його в праву руку і з ним в руках, знімаючи, зайшла. Одразу побачила на стільці жінку, яка курила, показала, де саме та знаходилась, також показала, де знаходився чоловік, який з нею розмовляв. ОСОБА_14 переказала їхню розмову та показала як вона пройшла далі, де взяла металеву трубу, як тримала її в лівій руці та пройшла в кімнату, де спав ОСОБА_9 . Показала, де саме він перебував, а де лежав ОСОБА_2 , як вона намагалась їх розбудити. Далі ОСОБА_5 показала, як розвернулася, щоб виходити і де зупинилась, бо їй назустріч йшли ОСОБА_10 , а за ним жінка. Далі ОСОБА_5 переказала їх розмову і показала як ОСОБА_10 напав на неї, як вона в цей час стояла, тримала однією рукою телефон, як ОСОБА_10 однією рукою стукав по телефону, а другою вдарив її в обличчя, від чого вона похитнулась, як ОСОБА_10 повалив її, показала як вона присіла, в неї з рук випав телефон і де він лежав, як ОСОБА_10 тягнув її за волосся, при цьому бив її кулаками, показала куди бив і куди тягнув, де вона завалилась. ОСОБА_5 показала, в якому положенні вона лежала, детально розповіла та показала, в які частини тіла бив її ОСОБА_10 , як вона намагалась відбитись, як він на неї навалився. Далі ОСОБА_5 розповіла як зайшов ОСОБА_2 , як намагався вирвати в неї з руки палку, як це вдалося і як він нею, тримаючи її двома руками, почав з усієї сили бити її по ногам, бо в цей час в неї на грудях сидів ОСОБА_10 , при цьому показала з якої сторони він це робив, як переміщався по кімнаті, щоб зручніше було бити. Також потерпіла звернула увагу, що ОСОБА_2 , коли бив їй по ногам, попадав і по брату, бо той сидів зверху неї, в цей час ОСОБА_11 стояла і дивилася. Потерпіла показала, де саме стояла ОСОБА_11 , як та сказала, щоб перестали бити її і почали бити ОСОБА_9 , якого притягнула в кімнату. Також ОСОБА_5 показала як ОСОБА_2 вдарив ОСОБА_9 по голові, по рукав, як вона викрутилась в цей час, а ОСОБА_2 знову почав її бити по спині палкою, тримаючи її двома руками, детально розказала і показала, як саме вона лежала, куди була повернута голова, як вона вставала на коліна, як не могла піднятись, як в цей час ОСОБА_2 наносив удари. Потім показала як їй вдалося таки піднятись, як вона намагалась забрати у ОСОБА_2 цю палку (трубу), як в них почалась бійка, як в подальшому він вдарив її по голові в область за вухом, розповіла як їй стало погано, щось гаряче потекло по шиї, вона показала як штовхнула телевізор і як вибігла на вулицю. Далі ОСОБА_5 розказала як вона дійшла до магазину, зайшла туди, але їй продавчиня відмовила та не викликала поліцію, тоді вона зайшла до будинку біля магазину, хазяйка якого викликала швидку і поліцію;

- протокол огляду предметів від 18.03.2024, відповідно до якого оглянуто оптичний носій інформації компакт-диск, на якому розміщені відеофайли. На відеозаписі зафіксовано як особа жіночої статі ( ОСОБА_5 ) заходить до приміщення будинку, де видно жінку ( ОСОБА_11 ) та чоловіка ( ОСОБА_10 ) та зафіксовано розмову між ними, в ході якої ОСОБА_5 вказала, що даним особам необхідно покинути будинок, на що ОСОБА_11 погодилася, а ОСОБА_10 заперечив, підвищивши голос. В подальшому ОСОБА_5 пішла в іншу кімнату, де виявила особу чоловічої статі ( ОСОБА_9 ), якого намагалася розбудити, після чого повернулася в кухню. Далі на відеозаписі зафіксовано ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які кажуть щось незрозуміле, а ОСОБА_5 словами знову намагається вигнати вказаних осіб з дому, при цьому ОСОБА_10 зазначив, що він нікуди не піде, поки йому про це не скаже ОСОБА_9 та погрожує, що розіб`є ОСОБА_5 телефон, після чого вибиває з рук ОСОБА_5 телефон, який падає на підлогу, на відеозаписі чути звуки боротьби та суперечки. В подальшому на відеозаписі видно особу чоловічої статі (імовірно ОСОБА_2 ), яка тримає в руках предмет, зовні схожий на палицю, чути звуки боротьби, ударів палицею та суперечки, в ході якої ОСОБА_10 вказує, що ОСОБА_5 його била, а тепер хоче, щоб він забрав, на що остання вказала, що викликає поліцію. ОСОБА_10 кличе на допомогу ОСОБА_2 та просить забрати трубу. Далі на відеозаписі чутно як ОСОБА_2 наказує ОСОБА_5 прибрати руки, та чути звуки боротьби та звук ударів, ймовірно трубою об щось. ОСОБА_10 при цьому каже: «Іван бий гарно!». В подальшому на відеозаписі видно ОСОБА_2 , який тримає в руках предмет темного кольору, зовні схожий на палицю, чутно звуки боротьби, удари палиці та суперечки, а також слова ОСОБА_10 : «Всьо, харош-харош», але звуки ударів не припинилися. Чутно як ОСОБА_2 каже: «Встав бистро, убрав бистро», звуки ударів при цьому продовжуються. В цей час ОСОБА_11 сказала ОСОБА_2 : «Вона сказала, що здалась, ОСОБА_15 », але звуки ударів не припинилися. На відеозаписі вбачається ОСОБА_2 , який розміщений спиною та тримає в руках предмет, зовні схожий на палицю і каже: «Встав, сіла, сиди», на що ОСОБА_5 відповідає: «Почула, відпускай» і чути слова ОСОБА_10 : «Угомонись», але звуки ударів не припинилися, в подальшому ОСОБА_10 знову каже: «Всьо, харош Іван», звуки ударів продовжуються. ОСОБА_10 декілька разів словами звертався до ОСОБА_2 , щоб той припинив, однак звуки ударів продовжувались. Чути як ОСОБА_5 каже, що він їй ноги перебив, як ОСОБА_2 погрожує ОСОБА_9 , що він його пополам переб`є. На відеозаписі зафіксовано ОСОБА_2 , який тримає палицю, та ОСОБА_10 , який піднімає телефон з підлоги;

- висновок експерта № 049 від 22.04.2024, відповідно до якого згідно наданої медичної документації у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження: відкрита проникаюча черепно-мозкова травма у вигляді рани лівої скроневої ділянки, виявлено багато уламкового перелому лівої скроневої кістки, ушкодження твердої мозкової оболонки, забою головного мозку; множинні рани обох гомілок; множинні садна обличчя, шиї, грудної клітки та нижніх кінцівок, які утворились від дії тупого твердого предмета (предметів) з обмеженою поверхнею контакту, за своїми властивостями могли утворитись за обставин та у терміни, які вказані у постанові про призначення експертизи. Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма з вище переліченими ознаками за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. Множинні рани обох гомілок за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвело до короткочасного розладу здоров`я (більше 6 днів, але не менше 21 доби). Інші, вище описані тілесні ушкодження, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Відкрита проникаюча черепно-мозкова травма з описаними вище ознаками та рани гомілок могли утворитись від дії циліндричного металевого предмету (предметів). Можливість утворення описаних вище тілесних ушкоджень внаслідок удару рукою, зібраною в кулак, з послідуючим падінням з прискоренням з висоти власного зросту та співударом об дерев`яне покриття, чи самовільного падіння з висоти власного зросту та співударом(ами) об дерев`яне покриття, виключається. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитися при обставинах, викладених нею під час проведення слідчого експерименту. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок ударів рукою чи будь-яким іншим предметом з аналогічними властивостями. Можливість одномоментного утворення виявлених тілесних ушкоджень внаслідок самовільного падіння з висоти власного зросту та співударом об поверхню (грунтову, асфальтову, бетонну тощо) виключається. Можливість утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок удару та послідуючим падінням з прискоренням та співударом об поверхню (грунтову, асфальтову, бетонну тощо) є малоймовірним. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли виникнути при обставинах, вказаних нею під час проведення слідчого експерименту;

- протокол проведення слідчого експерименту від 29.05.2021 з відеозаписом до нього за участю ОСОБА_2 , який розказав та показав, де він в хаті ОСОБА_9 разом з іншими пив горілку, де він ліг спати, як він почув крики і побачив, що ОСОБА_10 та ОСОБА_5 лежать на підлозі б`ються, кувиркаються: брат намагався забрати в неї палку, яку ОСОБА_5 тримала в руці, потім повернулись. ОСОБА_2 описав, в яких позах вони лежали: ОСОБА_10 на боці, а ОСОБА_5 на спині, до нього головою, як він забрав металеву палку з рук у ОСОБА_5 і ударив її нею пару раз по тулубу (показав як саме) та пішов до ОСОБА_9 , а коли повернувся, то її вже не було. Потім розповів та показав як він вийшов з усіма з хати та пішов додому

Стороною захисту докази суду не надавались.

Позиція учасників судового провадження

Позиція сторони захисту

В судових дебатах обвинувачений вибачився перед потерпілою, однак вказав, що не знає, хто її побив, вказав, що наміру завдати їй шкоди в нього не було, оскільки конфлікт між ними був відсутній, просив не позбавляти його волі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 поставив під сумнів відеозапис, зроблений з мобільного телефону потерпілої, оскільки його підзахисний заперечив обставини, відображені на ньому, та його участь в побитті потерпілої, за його поясненнями він просто спав, а тому не міг бути на відеозаписі.

В судових дебатах просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Позиція сторони обвинувачення

В судовому засіданні прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_2 кримінального правопорушення знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано вірно і обґрунтовано, а винуватість обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами.

В судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді шести років позбавлення волі.

Позиція потерпілої сторони

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала покарання, запропоноване прокурором, просила задовольнити її цивільний позов в повному обсязі.

Оцінка доказів. Мотиви суду щодо висунутого обвинувачення.

Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд визнає їх належними та допустимими, оскільки вони зібрані у відповідності до вимог КПК України.

Зокрема, як вбачається з матеріалів провадження, наявний у справі CD-R диск з відеозаписом події, а саме: з мобільного телефону потерпілої наданий нею слідчому добровільно.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-ІУ у випадку зберігання інформації на кількох електронних носіях кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

За таких обставин наданий прокурором в якості речового доказу CD-R диск з відеозаписом події, а саме: з мобільного телефону потерпілої, був виготовлений у зв`язку із необхідністю надання інформації, яка має значення у кримінальному провадженні та є самостійним джерелом доказу похідним від інформації, що зберігаються в електронному вигляді у власника інформації.

Обвинувачений та його захисник не заперечували справжності вказаного відеозапису та достовірності зафіксованих на ньому обставин, однак поставили під сумнів, що на даному відеозаписі зафіксовано саме обвинуваченого ОСОБА_2 , який наносив потерпілій тілесні ушкодження, оскільки останній даний факт заперечує, вказує, що під час протиправних дій відносно потерпілої спав.

Таким чином, виходячи із зазначеного вище, суд визнає вказаний доказ допустимим, оскільки він отриманий у встановленому порядку (наданий добровільно потерпілою), та належним, оскільки містить інформацію, яка підтверджує (прямо і непрямо) обставини, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.

Переглянувши даний відеозапис в судовому засіданні суд приходить до висновку, що на ньому дійсно зафіксовано особу чоловічої статі, яка тримає в руках предмет, схожий на металеву трубу. За одягом, в який була одягнена дана особа, за голосом та, виходячи із звертань до неї інших осіб, зафіксованих на відеозаписі, які називали його по імені «Іван», можна зробити висновок, що це дійсно обвинувачений ОСОБА_2 .

Протоколи слідчих експериментів за участю потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_2 є також належними та допустимими доказами в даному кримінальному провадженні, оскільки вказані слідчі дії проводилася за власною волею та вільним волевиявленням учасників, їм були роз`яснені їх права. Під час слідчого експерименту за участі ОСОБА_2 був присутній захисник ОСОБА_8 , який є захисником обвинуваченого в даному кримінальному провадженні, та який не висловлював зауважень щодо дотримання прав ОСОБА_2 під час проведення вказаної слідчої дії, не вказував на наявність тиску на нього та підказок при поясненнях з боку працівників поліції.

Даючи оцінку показам потерпілої ОСОБА_5 , суд вважає їх логічними, послідовними, узгодженими між собою та з іншими обставинами справи, зокрема не відрізняються від тих пояснень, що вона давала під час слідчого експерименту, де детально описала всі обставини подій, її варіант розвитку подій та отримання нею тілесних ушкоджень, підтверджується висновок експерта про отримані нею тілесні ушкодження та спосіб їх отримання, а тому в суду немає підстав сумніватися в них.

Даючи оцінку поясненням свідків, наданим в судовому засіданні, які мають розбіжності, зокрема щодо місця перебування кожного з них, дій, які вони здійснювали та подій в цілому, суд приходить до висновку, що це спричинено тривалим часом, який пройшов з моменту вказаних подій, а також вживанням алкогольних напоїв у великій кількості, що вплинуло на чіткість відтворення в пам`яті подій. Суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_10 щодо того, що потерпіла напала на нього, сіла на нього зверху, душила і била його, при цьому він її не бив, а потім, коли покликав на допомогу брата і скинув її з себе, зникла з будинку, оскільки дані покази суперечать показам самої потерпілої, яка вказує, що він наносив їй тілесні ушкодження: бив по обличчю і душив, сидячи зверху, а тяжкі тілесні ушкодження їй наніс металевою трубою ОСОБА_2 , який прибіг на допомогу ОСОБА_10 , та показам свідка ОСОБА_9 , який підтвердив, що ОСОБА_10 сидів зверху на потерпілій, тримаючи її. Вказані покази свідка ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження і з відеозапису з мобільного телефону потерпілої.

Також суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_11 щодо того, що потерпіла виштовхала її на ганок, де вона, ОСОБА_11 , і перебувала надалі весь час, тому нічого не бачила і не чула, а потім пішла додому. Дані покази спростовуються показами свідка ОСОБА_9 , який вказав, що ОСОБА_11 перебувала в кімнаті при бійці і сказала при цьому ОСОБА_2 перестати бити ОСОБА_5 та бити його ОСОБА_9 , а також відеозаписом з мобільного телефону потерпілої, на якому зафіксовано, що ОСОБА_11 не залишила будинку після того як потерпіла зайшла туди, а прослідувала за нею та ОСОБА_10 до кімнати та була присутня під час нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, за кадром неодноразово було чути її голос.

Даючи оцінку зазначеним вище показам обвинуваченого ОСОБА_2 , даними ним в судовому засіданні, зокрема тому, що він не бив і не чіпав потерпілу, умислу на нанесення їй тяжкого тілесного ушкодження не мав і хто її побив, йому не відомо, суд розцінює як спосіб захисту, оскільки вказана позиція повністю спростовується дослідженими судом доказами, зокрема поясненнями потерпілої, свідка ОСОБА_9 та відеозаписом з її мобільного телефону.

Так, потерпіла в судовому засіданні вказала, що удари наносились їй металевою трубою по ногам і голові саме ОСОБА_2 , нанесення ударів потерпілій залізною трубою по ногам ОСОБА_2 підтвердив також свідок ОСОБА_9 . Судовий експерт підтвердив, що відкрита проникаюча черепно-мозкова травма з описаними вище ознаками та рани гомілок, які є предметом доказування в даному кримінальному провадженні, могли утворитись від дії циліндричного металевого предмету (предметів). Саме такий предмет вбачається в руках ОСОБА_2 на відеозаписі з мобільного телефону потерпілої, коли також чутно звуки ударів та з голосів навколо («Всьо, харош, Іван», «Вона сказала, що здалась, ОСОБА_15 », «Почула, відпускай»), можна зробити висновок, що обвинувачений наносив багаточисельні удари протягом тривалого часу. Отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілою обвинувачений не заперечував, лише вказував, що йому не відомо, хто міг її побити, вказав, що, можливо, вона билась з його братом. Разом з тим, можливість нанесення тяжких тілесних ушкоджень кулаком чи можливість виникнення їх в результаті падіння експертом виключається. В своїх першочергових показах обвинувачений заперечував сам факт того, що брав металеву трубу в руки, однак після перегляду відеозапису подій, де побачив себе з металевою трубою в руках, вказав, що все таки металеву трубу він вирвав з рук потерпілої, однак не наносив нею удари. Також покази ОСОБА_2 , надані ним в судовому засіданні відрізняються від його пояснень, які він давав під час слідчого експерименту, де детально розказав та показав як ударив ОСОБА_5 металевою трубою пару раз по тулубу. Такі суперечності в показах обвинуваченого, не можна пояснити іншим чином як намаганням уникнути кримінальної відповідальності за свої дії.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації, вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю доведена.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Мотиви призначення покарання. Обставини, які пом`якшують, обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Вирішуючи питання про покарання, відповідно до статті 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином; особу винного, який не працює, характеризується за місцем проживання негативно, на обліках не перебуває, має проблеми зі здоров`ям, через що був визнаний непридатним до військової служби; досудову доповідь органу пробації, відповідного до якої рівень ризику вчинення ОСОБА_2 повторного кримінального правопорушення високий, рівень ризику небезпеки для суспільства дуже високий.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, у відповідності до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

В обвинувальному акті як пом`якшуючу обставину прокурором вказано щире каяття, що може свідчити про те, що обвинувачений на стадії досудового розслідування визнавав свою вину повністю. Під час встановлення порядку розгляду справи та обсягу дослідження доказів, обвинувачений ОСОБА_2 визнавав вину вже частково, а при дачі пояснень свою вину у заподіянні потерпілій тяжких тілесних ушкоджень заперечував, хоча в судових дебатах просив в неї вибачення, вказавши при цьому, що йому не відомо, хто її побив.

Враховуючи вказану поведінку обвинуваченого ОСОБА_2 суд не визнає щире каяття, про яке вказано в обвинувальному акті, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_16 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_16 , реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши обставини скоєного кримінального правопорушення та його наслідки, поведінку обвинуваченого до і після вчиненого кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, з урахуванням особи винного, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, суд вважає, що є підстави для призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, оскільки виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2025 ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 162 КК України засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

В роз`ясненнях п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 зазначається, що зміст резолютивної частини вироку має бути викладено чітко і ясно, щоб при його виконанні не виникло сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України до постановлення попереднього вироку, тобто до 30.05.2025, строк покарання остаточно йому необхідно призначити у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 72 КК України, згідно якої основні покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Таким чином, застосування ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні остаточного покарання за двома вироками є обов`язковою, а не застосування даної норми є істотним порушенням норм кримінального процесуального закону.

Вирішення цивільного позову.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в якому вона просила стягнути з останнього на свою користь 12482,77 грн. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок злочинних дій ОСОБА_2 , 350000 грн. моральної шкоди та судових витрат, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскільки протиправними діями ОСОБА_2 . ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження, остання перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Васильківська БЛІЛ» та проходить лікування і на даний час. У зв`язку з із отриманими ушкодженнями 22.07.2024 ОСОБА_5 була встановлена друга група інвалідності. На сьогоднішній день ОСОБА_5 витрачено на лікування 12482,77 грн., які повинен відшкодувати ОСОБА_2 .

Крім того, неправомірними діями ОСОБА_2 , а саме: спричиненням тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 остання зазнала фізичного болю та страждань. Встановлення другої групи інвалідності вплинуло негативним чином на її працездатність. Стан здоров`я та страждання ОСОБА_5 негативно вплинули не лише на неї, а і на членів її сім`ї, що підсилюються теперішніми умовами, що склалися в країні. Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 оцінює спричинену їй моральну шкоду у розмірі 350000 грн., хоча вважає, що ці кошти не можуть повною мірою відшкодувати чи згладити заподіяну їй моральну шкоду, що має хоч частково стати запорукою проти подальших протиправних дій щодо неї та членів її сім`ї. Наявність завданої позивачу моральної шкоди є очевидною, беручи до уваги загальноприйняті суспільні норми поведінки, притаманні чесним, порядним, вихованим та співчутливим людям.

На підтвердження матеріальної та моральної шкоди потерпілою суду надано:

- копію виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого;

- копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1113563 від 22.07.2024;

- копії квитанцій на придбання ліків;

- лікарняні листи.

Згідно зі ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди потерпілій суд зазначає наступне.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Виходячи з вимог ст. 11 ЦПК України, згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а також з вимог ст. 60 ЦПК України, яка зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У судовому засіданні знайшла своє підтвердження наявність безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями обвинуваченого і матеріальною шкодою, заподіяною потерпілій в розмірі 12482,77 грн., які вона витратила на лікування (медичні обстеження та медикаменти), на підтвердження якої позивачка надала копії фіскальних чеків.

Таким чином, цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди потерпілій суд зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При цьому суд приймає до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Постанова ВП ВС від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц вказує, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Таким чином, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження,суд дійшов до переконання, що потерпілій була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення щодо неї вона зазнала фізичних, душевних, психічних переживань, було завдано шкоду її здоров`ю, що потягло за собою вимушені зміни в її житті. Потерпілою було витрачено багато часу та зусиль для відновлення попереднього стану, чого до цього часу в повному обсязі зробити не вдалося і в повій мірі не вдасться і в майбутньому, оскільки потерпіла отримала внаслідок неправомірних дій обвинуваченого відносно неї другу групу інвалідності.

При вирішенні питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_2 відносно потерпілої ОСОБА_5 умисного діяння, яке є тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, а також характер страждань потерпілої, наявність негативних змін у її житті, невизнання обвинуваченим своєї вини та відсутність будь-якого намагання після вчинення протиправних дій зв`язатися з потерпілою та надати грошову допомогу або ж оплатити лікування наслідків тілесних ушкоджень, вина ОСОБА_2 в заподіянні яких доведена під час судового слідства в даному кримінальному провадженні, враховує також матеріальний стан обвинуваченого та стан його здоров`я. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 175000 гривень, оскільки розмір моральної шкоди, про який просить потерпіла ОСОБА_5 є надто завищений та є більшим, ніж достатньо для розумного задоволення її потреб, і може призвести до її безпідставного збагачення за рахунок обвинуваченого.

Щодо стягнення процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ст. 118 КПК України, процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу потерпілій ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, закон не обмежує розмір компенсації витрат на професійну правничу допомогу за умови дотримання вимог ст. 137 ЦПК України. Згідно з даною статтею ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 4 статті 137 ЦПК України, запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).

З урахуванням вимог ЦПК України стороні судового процесу та її адвокату необхідно надати суду наступні докази про понесені витрати на правничу допомогу, а саме письмовий договір потерпілої (цивільного позивача) із адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, в якому має бути зазначено умови про порядок визначення вартості наданих послуг за ведення відповідної судової справи (почасова оплата, фіксована сума тощо); посилання на реквізити або сторін судової справи, у якій надається правнича допомога; детальна фіксація послуг, які надаються у рамках ведення відповідної судової справи, їх обсяг (витрачений час) та вартість (якщо окремі послуги мають різну вартість); детальне фіксування витрат, які понесені адвокатом у зв`язку із наданням послуг щодо ведення відповідної судової справи (витрати на відрядження, нотаріальні послуги, переклад документів тощо); належно оформлені документи, що підтверджують такі витрати; належним чином оформлені платіжні документи під час здійснення оплати послуг адвоката, тощо.

Згідно з практикою Європейського Суду (Справа "Шульга проти України", заява № 16652/04) «заявник має право на відшкодування судових витрат лише в разі, якщо було доведено, що такі витрати були фактично понесені і були неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим».

Позивач в своїх позовних вимогах просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь судові витрати. На підтвердження вказаних витрат позивачкою надано договір про надання правничої допомоги від 04.09.2024 та додаток № 1 до нього від 04.09.2024, в якому захисник адвокат ОСОБА_6 та клієнт ОСОБА_5 домовилися, що гонорар адвоката становить 8000 грн., який клієнт сплатив, а адвокат отримав у вказаному розмірі.

У даній справі суд, врахувавши документи, що є в його розпорядженні, та зазначені вище критерії, вважає, що вимога позивача щодо відшкодування їй витрат на правову допомогу належним чином обґрунтована, на її підтвердження додано документи про надану правничу допомогу, додаткову угоду про погодження розміру гонорару, який відповідає критерію реальності та розумності розміру з огляду на конкретні обставини справи. Отже, вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Така позиція Суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15 та від 5 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

При вирішенні питання стосовно долі речових доказів судом застосовуються положення ст. 100 КПК України.

Судові витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого в даному кримінальному провадженні не обирався, підстави для його обрання при винесенні вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України призначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2025 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн. Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій, у розмірі 12482 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят дві) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду, завдану внаслідок злочинних дій, у розмірі 175000 (сто сімдесят п`ять тисяч) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 судові витрати у розмірі 8000 (восьми тисяч) грн.

Речові докази:

- оптичний носій інформації компакт диск CD-R марки НР 52х МВ 80 min з рукописним написом «Відеозапис від 15.03.2024 вул. Козацька, 112-Б, м. Васильків, Київська область», на якому розміщений відеофайл з назвою «Document_458075852», який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження;

- медичну картку ОСОБА_5 № 1698 ВАІТ 92 на 28 арк., ком пакт диск DVD-R марки НР з рукописним написом «Рентгенівські знімки ОСОБА_5 », на якому розміщені рентгенівські знімки потерпілої ОСОБА_5 , які зберагіються при матеріалах кримінального провадження, повернути до КНП «Васильківська БЛІЛ» ВМР за адресою: просп. Київський шлях, 87, м. Васильків Обухівського району Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1