У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/2362/25

Провадження №1-кп/348/317/25

08 жовтня 2025 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000119, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.08.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації в Збройних Силах України на посаді гранатометника 1 відділення 1 взводу роти охорони та оборони військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 24.09.2021 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 197 від 24.09.2021 старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду номера обслуги 3 обслуги 1 протитанкового артилерійського взводу протитанкової артилерійської батареї протитанкового артилерійського дивізіону НОМЕР_3 військової частини, зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення.

У подальшому, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.02.2025 №44 старший солдат ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

З огляду на вищенаведене, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать про наявність у діянні ОСОБА_5 ознак, перелічених в ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме: вчинення фізичного насильства відносно особи з якою спільно проживали але не перебували у шлюбі між собою, а саме ОСОБА_4 .

Проте, старший солдат ОСОБА_5 у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, 18.08.2025 близько о 20 год 25 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в ході конфлікту з ОСОБА_4 , який виник на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході якого у ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на завдання ударів та побоїв по ОСОБА_4 з метою заподіяння її фізичного болю, не спричинивши при цьому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_4 фізичного болю, без спричинення останній тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, схопив двома руками ОСОБА_4 за волосся та наніс один удар кулаком руки в тім`яно-потиличну ділянку голови, при цьому завдавши потерпілій фізичного болю та не спричинивши їй тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 подала письмову заяву про звільнення обвинуваченогоОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що з обвинуваченим примирились, останній відшкодував їй усі збитки. Вказала, що вона була ініціатором примирення. жодних претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, засуджує свій вчинок, повністю відшкодував потерпілій шкоду та примирився з нею, потерпіла претензій до нього не має. Наслідки закриття провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою йому роз`яснені та зрозумілі. Подав письмове клопотання, в якому він просить закрити кримінальне провадження щодо нього, оскільки з потерпілою примирився, відшкодував завдані збитки, тому не заперечує щодо звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до вимог ч. 3 ст. 285 та ч. 8 ст. 284 КПК України було роз`яснено підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Захисник зазначив, що клопотання обвинуваченого узгоджується з клопотанням потерпілої, клопотання підтримав та просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор вказав, що є всі передбачені законом підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою, оскільки сторони примирилися, обвинувачений вчинив кримінальний проступок вперше, відшкодував завдану шкоду. Вказав, що відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотань.

Розглянувши письмові клопотання обвинуваченого та потерпілої, заслухавши думку прокурора про доцільність закриття кримінального провадження, потерпілої, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає закриттю, враховуючи таке.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Аналізуючи положення ст. 46 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як:

1. особа вчинила кримінальне правопорушення вперше;

2. кримінальне правопорушення належить до кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину;

3. кримінальне правопорушення не належить до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

4. особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, примирилася з потерпілим;

5. особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Для закриття справи на підставі згаданої статті необхідна вся сукупність наведених у законі умов, відсутність хоча б одного із цих складових елементів виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 126 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому в провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягав на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

З вимоги т.в.о. начальника СД Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та довідки від 08.09.2025 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 в порядку ст. 89 КК України вважається раніше не судимим.

ОСОБА_5 є військовослужбовцем,на утриманні має одну неповнолітню дитину, за місцем проживання та по місцю служби характеризується посередньо,

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, який не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. При цьому, він відповідно до ст. 89 КК України вважається раніше не судимим та примирився з потерпілою і відшкодував завдану його діями шкоду.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, 284, 285, 286, 314 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України на підставі ст. 46 КК України та кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23.08.2025 за №0000119 щодо ОСОБА_5 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази: діагностичний звіт, супровідний лист, супровідний листок №478, догоспітальний клінічний протокол на ім`я ОСОБА_4 на 5 арк. повернути до КНП «Надвірнянська ЦРЛ».

Копію карти виїзду швидкої медичної допомоги на 1 арк на ім`я ОСОБА_4 , DVD-R диск із відеозаписом з відеореєстратора, який був знятий 18.08.2025, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя ОСОБА_1