Справа №278/5830/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000247 від 17.10.2025 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троянів Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.08.2008 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 05.12.2013 Бердичівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- 15.03.2018 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

- ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.11.2020 умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 20 днів;

- 22.09.2021 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 01.12.2021 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців;

- 20.11.2024 ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 01.12.2021 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2025 близько 20 години ОСОБА_2 перебував біля території неогородженого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник кримінально-протиправний умисел на незаконне проникнення до житлового будинку за вищевказаною адресою, який на праві приватної власності належить ОСОБА_3 та яким користується батько останнього - ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи законних правових підстав на дане житлове приміщення, керуючись мотивами, спрямованими на порушення недоторканості житла, що виражається у незаконному проникненні до нього, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, усупереч вимогам статті 30 Контитуції України, яка гарантує недоторканість житла, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, у цей же день, час та місці, за допомогою дерев`яної палиці розбив скло у вікні та проник до однієї з кімнат житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушив недоторканість володіння особи, та в якому він залишився до приїзду працівників поліції.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються обвинуваченим та його захисником, а також потерпілим, що слідує з їх заяв, долучених до обвинувального акту. Крім того, зазначені обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акта доказами, зміст та перелік яких не наводиться в силу ч. 2 ст. 382 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не проти такого порядку розгляду обвинувального акта, останній беззаперечно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння. Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акта та виклику учасників кримінального провадження.

Крім того, прокурор наголосила на тому, що обвинувачений не працює, неодружений, за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий, відтак у випадку визнання його вини, просила призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Потерпілий не заперечував щоло клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначеного діяння доведеною, і кваліфікує його за ч. 1 ст. 162 КК як незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, є кримінальним проступком.

Суд враховує особу обвинуваченого, а також той факт, що ОСОБА_2 судимий раніше, останній раз 01.12.2021 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців, однак 20.11.2024 ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області був звільнений від відбування покарання, призначеного вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 01.12.2021, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння; попередньо відбував покарання у ДУ «Коростенській УВП (№71)» на підставі вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 01.12.2021 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців з 30.07.2021 по 20.11.2024 року; за місцем проживання характеризується негативно, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття та активне сприяння розкриттю правопорушення. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Враховуючи наведене, обставини вчиненого діяння, особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих та наявність двох пом`якшуючих покарання обставини, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_2 , не зважаючи на попередні судимості, належних висновків для себе не зробив і вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому заслуговує на відбування покарання у виді обмеження волі за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 382 КПК, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_2 не обирати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави 4457 гривень 00 копійок судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.

Вирок ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Головуючий суддя ОСОБА_1