Справа № 442/7387/25
Провадження № 1-кп/442/433/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальне провадження, внесенному до Єдиного реєстру досудових розслідування № 0000832 від 23.06.2025року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Димитров Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з технічно професійною освітою, не працюючого, який депутатом та адвокатом не являється, неодружений, раніше не судимий-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , в порушення вимог Постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, у вересні 2024 року, у невстановлений день, при невстановлених слідством обставинах, діючи умисно, придбав пневматичний газобалонний пістолет МР-645К з маркуванням «Т9985318», достовірно знаючи та розуміючи, що у конструкцію такого невстановленою слідством особою у невстановлений час саморобним способом внесено ряд незворотних змін, внаслідок чого пневматичний газобалонний пристрій набув нових ознак можливості стрільби нештатними пістолетними патронами кал. 9 мм Р.А., в тому числі з монолітним твердим снарядом, та він є вогнепальною зброєю, який незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 до 24.06.2025.

В подальшому, у невстановлений час, але не пізніше 20.06.2025 у ОСОБА_4 виник умисел на збут вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу через мережу «Інтернет».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи намір на збут вогнепальної зброї через мережу «Інтернет» через сайт https://reibert.info/, за попередньою домовленістю в період з 21.06.2025 по 24.06.2025 із ОСОБА_5 (особою зі змінним анкетними даними), шляхом письмових повідомлень на вказаному сайті обумовив вартість, спосіб оплати та передачі вогнепальної зброї, та в подальшому діючи умисно, з корисливих мотивів, після отримання від ОСОБА_5 на банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належать ОСОБА_4 , оплати в загальній сумі 19 000 гривень, з метою власного збагачення, 24.06.2025 переніс пістолет від місця свого проживання до компанії з логістики «Нова пошта» відділення №135, що розташоване за адресою: м.Одеса, вул. Палія Семена, 93, та о 19 год 31 хв цього ж дня здійснив відправку посилки із номером товаро-транспортної накладної №0898, отримувачем якої зазначив ОСОБА_5 , всередині якої знаходився пістолет з маркуванням «Т9985318», в результаті чого без передбаченого законом дозволу збув пістолет, який є короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю.

Зазначена посилка із номером товаро-транспортної накладної ТОВ «Нова Пошта» №0898 була отримана 26.06.2025 ОСОБА_5 за адресою вул. Грушевського,42 в м. Дрогобичі Львівської області у відділенні №3 «Нової пошти», та в подальшому вказаний пістолет був вилучений працівниками Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання, носіння та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та правової кваліфікації кримінального правопорушення, положень ст.63 Конституції України, свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується визнав повністю, та показав про обставини скоєння кримінального правопорушення відповідно до обвинувачення вказуючи, що у скоєному розкаюється, тому просить врахувати ці обставини та не карати його суворо.

На підставі положень ч.3 ст.349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого, що повністю визнав свою вину, інші докази, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, судом не досліджувались.

Учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів, допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Кваліфікація дій обвинуваченого з ч.1ст.263КК України є вірною, оскільки він незаконно придбав, зберігав, носив та збув вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, дослідивши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як придбання, носіння та збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Так, ОСОБА_4 раніше не судимий, у лікаря нарколога на обліку не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу винного, позиції прокурора, наслідків кримінального провадження, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який особою молодого віку, раніше не судимий, окрім скоєного характеризується позитивно, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, суд вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 , без ізоляції від суспільства, а також враховуючи і інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку у відповідності до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього передбачених ст.76 цього ж Кодексу обов`язків.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановленихст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.94, 349, 369-371, 373 376, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 статтю 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 4457 (чотири тисячі чотириста п"ятдесят сім) витрат за проведення експертизи.

Речові докази у кримінальному провадженні: компакт диски DVD-R - з відеозаписом камер спостереження, залишити в матеріах кримінального провадження № 0000832.

Речові докази: пластмасовий кейс чорного кольору із написом на ньому "Ekol Voltran" у якому наявний преддмет схожий на пістолет із маркуванням " Т9985318" та предмет схожий на магазин до пістолета та грошові кошти в сумі 20 гривень серія ВУ 3179343, конфіскувати в дохід держави.

Речові докази накладна № 0898, чек переказу грошових коштів , квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки № , залишити в матеріах кримінального провадження № 0000832.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1