Справа 288/2129/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року . селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

заступника начальника ВП начальника СВ - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, внесене до ЄРДР в кримінальному провадженні за № 0000109 від 02.08.2025 року, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саверці, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працює трактористом-машиністом в ТОВ «Монсанто насіння», неодружений, освіта середня, утриманців не має, раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Попільнянського районного суду Житомирської області надійшло клопотання заступника начальника відділення поліції начальника СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання заступник начальника ВП начальник СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 зазначає, що у провадженні СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000109 від 02.08.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 02.08.2025 року близько 04 години 45 хвилин ОСОБА_5 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_7 , рухався ним по вулиці 5 Сотня у селі Почуйки, Житомирського району, Житомирської області, у напрямку села Саверці, Житомирського району, Житомирської області, зі швидкістю 60 км/год, порушуючи п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, перевищуючи встановлену максимально допустиму швидкість у населеному пункті в 50 км/год, в порушення п. 11.10 Правил на дорозі, проїзна частина якої поділена на смуги руху лінією дорожньої розмітки, займаючи одночасно дві смуги та в порушення п. 12.3 Правил, помітивши попереду велосипедиста ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху, ближче до лівого узбіччя, не вжив заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди і в порушення п. 13.3 Правил, під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху (згідно висновку експерта від 19.09.2025 року № СЕ-19/106-25/16951-IT). Невідповідність дій водія ОСОБА_5 технічним вимогам п. 11.10; 12.3; 12.4; 12.9 (б); 13.3 Правил дорожнього руху не перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди (згідно висновку експерта від 19.09.2025 року № СЕ-19/106-25/16951-ІТ).

Велосипедист ОСОБА_8 , рухаючись біля правого краю проїзної частини по вулиці 5 Сотня у селі Почуйки, Житомирського району, Житомирської області, у напрямку центру зазначеного населеного пункту, порушуючи п.п. 6.7, 10.1 Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, створив аварійну обстановку, внаслідок чого виникла дорожньо-транспортна пригода, оскільки водій автомобіля «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_5 не мав технічної можливості запобігти наїзду (згідно висновку експерта від 19.09.2025 № СЕ-19/106-25/16951-IT).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження: садна, синці на тілі, крововиливи в м`які тканини голови, переломи кісток основи черепа, субдуральна гематома, субарахноїдальні крововиливи, перелом 9-го ребра, перелом правої ключиці, крововиливи в ділянках коренів легень, в жирову капсулу нирок. Дані тілесні ушкодження за механізмом свого утворення складають тупу поєднану травму тіла, тобто утворились в межах 2 діб до моменту настання смерті від контактів із твердими тупими предметами, що мають обмежену, переважаючу, плоску поверхні, враховуючи наявність деяких ознак загального струсу тіла (крововиливи в корені легень, в жирову капсулу нирок), не виключено за обставин, вказаних в медичній карті стаціонарного хворого (травма внаслідок ДТП), мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в причинному зв`язку зі смертю. Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок тупої поєднаної травми тіла, яка ускладнилась набряком-набуханням головного мозку та гострою серцевою недостатністю.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчинене в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Надалі, після наїзду 02.08.2025 року, близько 04 години 45 хвилин, навпроти будинку № 47 по вулиці П`ята Сотня у селі Почуйки, Житомирського району, Житомирської області, на велосипедиста ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи можливість для надання йому допомоги, не виконав свого громадянського обов`язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, в порушення вимог п.п. г, ґ п. 2.10 Правил дорожнього руху України, не переконався у тому, чи потребує потерпілий допомоги, не вжив усіх можливих заходів для надання йому першої медичної допомоги, не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду орган поліції, а натомість, з метою уникнення відповідальності за скоєне, на причетному до події автомобілі «Hyundai Getz», державний номерний знак НОМЕР_1 зник з місця пригоди, чим завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, коли водій ОСОБА_5 сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан, та був зобов`язаний, і мав змогу надати йому допомогу, що призвело до смерті потерпілого.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати допомогу та сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

В ході досудового розслідування 03.08.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України та 17.12.2025 року на виконання ухвали Житомирського апеляційного суду від 26.11.2025 року у справі № 288/1860/25, повідомлення про підозру було змінено та ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: - протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди по вулиці П`ята Сотня навпроти будинку № 47 у селі Почуйки, Житомирського району, Житомирської області, під час якого зафіксовано сліди кримінального правопорушення та вилучено речові докази; - протоколом огляду місця події території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено автомобіль «Hyundai Getz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , в ході якого він розповів про відомі йому обставини вчинення злочину; - протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; - протоколом затримання ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину від 02.08.2025 року; - протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; - результатом токсикологічного дослідження крові на алкоголь № 2187, виданого 06.08.2025 року КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради; - висновком експерта судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 25.08.2025 року № СЕ-19/106-25/14254-ІТ; - висновком експерта судової транспортно-трасологічної експертизи від 26.08.2025 року № СЕ-19/106-25/14256-ІТ; - висновком експерта судово- медичної експертизи від 14.11.2025 року № 1025; - іншими зібраними доказами та матеріалами провадження у їх сукупності.

Надалі 05.08.2025 року ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та в подальшому ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 03.11.2025 року та ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 27.10.2025 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 25.12.2025 року.

Згідно до частини 3 статті 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Окрім того, після ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження існує необхідність виконати вимоги ст.ст. 291-293 КПК України, а саме, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити вказані процесуальні документи стороні захисту та направити до суду.

Таким чином, починаючи з 19.12.2025 року строк досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні не рахується у зв`язку з виконанням вимог ст. 290 КПК України.

З огляду на те, що приписи ст. 290 КПК України наразі не виконано у зв`язку з особливою складністю кримінального провадження, що робить процес ознайомлення з матеріалами тривалим у часі, а ризики, які обумовлювали необхідність застосування підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують мати місце, закінчити досудове розслідування наразі неможливо з об`єктивних причин.

Не виключено, що сторона захисту може вчиняти спроби затягування (ухилення) від отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, штучно створюючи умови для завершення строку тримання під вартою підозрюваного.

Таким чином, спрогнозувати час, необхідний для виконання вимог ст.ст. 290-293 КПК України неможливо, що обумовлює необхідність продовження строків тримання під вартою на 60 днів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

На даний час передбачені ст. 177 КПК України ризики, які встановлені ухвалою слідчого судді не зменшились та не змінились, зокрема:

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки після вчинення злочинів він покинув місце події та переховувався в будинку за адресою свого проживання. Окрім того, вчинені ним злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років та підозрюваний усвідомлює міру покарання, яка йому загрожує;

- підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, щодо зміни показів даними свідками в ході досудового розслідування та судового розгляду, оскільки проживає з ними в сусідніх населених пунктах;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки після вчинення дорожньо-транспортної пригоди із ціллю уникнення притягнення до відповідальності він вчинив новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 135 КК України;

- перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином.

Враховуючи те, що строк дії застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою спливає 25.12.2025 року, при цьому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, сторона обвинувачення ставить питання про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вищевказаних ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного заступник начальника ВП- начальник СВ просить клопотання задовольнити та продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів без визначення розміру застави згідно вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Заступник начальника відділення поліції начальник СВ та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі. Також заступник начальника відділення поліції начальник СВ надав матеріали кримінального провадження № 0000109 від 02.08.2025 року за ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення даного клопотання та просили застосувати цілодобовий домашній арешт. Також захисник через канцелярію суду надав клопотання про відмову у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши думку заступника начальника ВП начальника СВ, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання та оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення клопотання по суті, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000109 від 02.08.2025 року за ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000109 від 02.08.2025 року відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України.

Ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 05 серпня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави згідно вимог п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, в подальшому ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 29 вересня 2025 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 03 листопада 2025 року та ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 27 жовтня 2025 року строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено до 25 грудня 2025 року.

Слідчим суддею встановлено, що 03.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України та 17.12.2025 року на виконання ухвали Житомирського апеляційного суду від 26.11.2025 року у справі № 288/1860/25, повідомлення про підозру було змінено та ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 135 КК України.

В подальшому 19 грудня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру за зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Відповідно до статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини підкреслює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Під час розгляду клопотання слідчим та прокурором на підставі матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання та досліджених в судовому засіданні, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Крім того, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень перевірялась 05 серпня 2025 року слідчим суддею Попільнянського районного суду Житомирської області при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У поданому клопотанні заступник начальника ВП- начальник СВ вказував на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, зокрема в пункті 36 рішення від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням вимог частини 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені раніше ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу в частині встановлення наявності заявлених стороною обвинувачення ризиків суд керується стандартом доведення «достатні підстави».

Таким чином, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, а саме: за ч. 3 ст. 286-1 КК України на строк від 5 до 10 років, за ч. 3 ст. 135 КК України на строк від 3 до 8 років, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких слідчим суддею було обрано підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не відпали.

При цьому, слідчий суддя також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Зокрема, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, санкція яких передбачає покарання лише у виді позбавлення волі, може вдатися до відповідних дій.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строків досудового розслідування.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Постановою прокурора Коростишівської окружної прокуратури про продовження строку досудового розслідування від 24 вересня 2025 року, продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 02.08.2025 року до трьох місяців, тобто до 03.11.2025 року включно.

Також ухвалою слідчого судді Попільнянського районного суду Житомирської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.135, ч. 3 ст. 286-1 КК України, до п`яти місяців, тобто до 03.01.2026 року.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у наданому клопотанні вказує про відсутність ризиків та зазначені в клопотанні слідчого ризики не підтверджуються будь-якими доказами, також вказує, що стороною обвинувачення не наведені достатні відомості про обставини вчинення ОСОБА_5 дій, кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1, ч. 3 ст. 135 КК України, які в сукупності з наданими матеріалами дають підстави для висновку, що мали місце події, зазначені в повідомленні про підозру ОСОБА_5 , тобто про те, що підозра є необґрунтованою. Також додав висновок експерта від 19.09.2025 року № СЕ-19/106-25/16951-ІТ про проведення експертизи механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди і посилається на п. 5 даного висновку, що у заданій дорожньо-транспортній ситуації, дії водія ОСОБА_5 технічним вимогам п.11.10, 12.3, 12.4, 12.9 (б), 13.3 Правил дорожнього руху не перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП.

Проте на даний час призначено комплексну транспортно-трасологічну експертизу та експертизу механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди по даному кримінальному провадженні, згідно постанови про доручення проведення комплексної транспортно-трасологічної експертизи та експертизи механізму і обставин дорожньо-транспортної пригоди від 15.10.2025 року, висновок якої встановить наявність чи відсутність винуватості ОСОБА_5 в даній ДТП та дані питання необхідно з`ясовувати в ході розгляду справи по суті відносно ОСОБА_5 , крім того дане питання не впливає на кваліфікацію кримінальних правопорушень, вчинених підозрюваним та продовження йому запобіжного заходу.

З огляду на наведені положення законодавства, враховуючи те, що 25 грудня 2025 року закінчується строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте враховуючи необхідність виконати ряд процесуальних дій, які неможливо було провести раніше через тривалий термін проведення експертиз, що унеможливлювало закінчити досудове розслідування у строк, визначений п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України та необхідність вчинити ряд інших слідчих дій, слідчий суддя приходить до висновку, що обґрунтованим є продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, що в цілому забезпечить можливість виконання вимог ст.ст. 290-293 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Щодо продовження строку тримання особи під вартою строком 60 днів, слідчий суддя зазначає, що досудове розслідування вже завершено, а строк необхідний для виконання вимог ст.ст. 290-293 КПК України буде достатній в межах 30 днів, оскільки слідчому судді не надано доказів спроб затягування стороною захисту ознайомлення з матеріалами справи, отримання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно до частини третьої статті 183 КПК України встановлено, що суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим законом.

За обставин викладених вище, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтею 177 та статтею 178 КПК України, відповідно до пункту другого частини четвертої статті 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приходить до висновку, що застосування застави є недоцільним та не визначає її розмір у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод; ст.ст.132, 176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання заступника начальника відділення поліції начальник СВ Відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саверці, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, працює трактористом-машиністом в ТОВ «Монсанто насіння», неодруженого, освіта середня, утриманців не має, раніше не судимий, строком на 30 днів, тобто до 20 січня 2026 року (включно), без визначення розміру застави згідно вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Копію ухвали про продовження строку дії запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Слідчий суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1