ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 930/172/22

провадження № 51-149км25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

захисника

(у режимі відеоконференції) ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 1 травня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року в кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондурівка Немирівського району та жителя АДРЕСА_1 ,

засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2861 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Короткий зміст оскаржених судових рішень та встановлені обставини

За вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 1 травня 2024 року, залишеним без змін ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року, ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 2861 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, заходів забезпечення та речових доказів у кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення проти безпеки руху за обставин, детально викладених у вироку.

Як установив суд, 9 серпня 2021 року близько 01:00 ОСОБА_7 не додержав п.п. «а» п. 2.9, п.п. «в» п. 19.1, п. 21.1, п.п. «а» п. 27.2, п. 31.1 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), зокрема, керуючи в стані алкогольного сп`яніння не обладнаним ліхтарями та сидіннями для перевезення пасажирів мотоблоком «Кентавр» із причіпним саморобним адаптером, рухаючись поблизу с. Райгород Гайсинського району Вінницької області автодорогою міжнародного значення М-30, по якій рух самохідних машин та механізмів заборонено, створив аварійну ситуацію, унаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «CheryTiggo» (д.р.н. НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_8 , котрий їхав позаду в попутному напрямку і не мав технічної можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП). У результаті ДТП пасажирка мотоблока ОСОБА_9 отримала сполучену травму тіла, від якої померла.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить на підставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), скасувати згадані вирок й ухвалу стосовно ОСОБА_7 і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Суть доводів зводиться до того, що оспорювані рішення не відповідають ст. 370 КПК, провадження було здійснено неповно, з істотними порушеннями статей 17, 94 цього Кодексу, що зумовило неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. На думку скаржниці, суди попередніх інстанцій помилково всупереч положенням Закону України «Про дорожній рух» та експертному висновку від 6 вересня 2021 року № СЕ-19/102-21/11704-ІТ віднесли до транспортних засобів мотоблок для механізованої обробки ґрунту. За міркуваннями захисника, засудженого не можна притягати до відповідальності за порушення ПДР, оскільки той не керував транспортним засобом, не мав посвідчення водія, не був водієм, а лише експлуатував мотоблок. Крім того, посилаючись на представлені в справі результати медичних досліджень, скаржниця заперечує перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння. Також твердить, що вирок ухвалено незаконним складом суду, засідання 9, 29 лютого 2024 року проведені за відсутності потерпілого, винуватості ОСОБА_7 не доведено поза розумним сумнівом і в діянні останнього відсутній склад злочину за ч. 3 ст. 2861 КК. Як зазначає авторка скарги, місцевий суд неправомірно відмовив у призначенні низки експертиз, необхідних для з`ясування механізму ДТП та визначення швидкості автомобіля «Chery Tiggo». На думку скаржниці, апеляційний суд залишив поза увагою допущені порушення, проігнорував аргументи сторони захисту, здійснив провадження без додержання положень ч. 3 ст. 404 КПК і постановив незаконну ухвалу.

Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення не надходило.

Позиції учасників судового провадження

У суді касаційної інстанції (далі - Суд) захисник підтримав подану скаргу, прокурор заперечив обґрунтованість вимог сторони захисту.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно зі ст. 433 КПК Суд переглядає оспорювані рішення в межах касаційної скарги, під час касаційної процедури не досліджує доказів, не вирішує питання про їх достовірність, не ревізує повноти розгляду й фактичних обставин справи, а здійснюючи провадження й перевіряючи правильність застосування норм права, виходить із фактів, установлених судами попередніх інстанцій.

У поданій скарзі, серед іншого, заперечується повнота судового розгляду й відповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що не належить до предмета перевірки за касаційною процедурою.

Аргументи скаржниці про незаконність засудження ОСОБА_7 не можна визнати прийнятними.

Як убачається з матеріалів справи, обвинувальний вирок є обґрунтованим, його ухвалено на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, що за ст. 91 КПК належать до предмета доказування, котрі підтверджено фактичними даними, дослідженими та перевіреними у змагальній процедурі під час розгляду провадження, які оцінено судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Зокрема, висновку про вчинення засудженим кримінального правопорушення проти безпеки руху місцевий суд дійшов на підставі аналізу: показань допитаних у судовому засіданні як обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , експертів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ; проведених судово - медичних, автотехнічних, транспортно-трасологічної експертиз; даних, що містяться в протоколах: огляду місця ДТП від 9 серпня 2021 року, речових доказів від 18 серпня 2021 року, прослуховування аудіодиска повідомлень від 21 листопада 2021 року, слідчих експериментів із учасниками пригоди від 10 серпня 2021 року, зміст яких відображено у вироку.

Виконуючи законодавчі приписи, суд також з`ясував позицію ОСОБА_7 , котрий не визнав своєї провини; не оспорюючи факту ДТП і внаслідок цього смерті ОСОБА_9 , перевезення останньої під час керування мотоблоком і руху по трасі М-12, заперечував уживання ним алкогольних напоїв і вважав, що пригода сталася через порушення ПДР водієм автомобіля «Chery Tiggo».

Висунуту ОСОБА_7 на свій захист версію суд ретельно перевірив і вмотивовано відхилив, спростувавши доказами, які були предметом дослідження в ході розгляду справи й докладно викладені в ухваленому рішенні.

Вирішуючи питання щодо механізму ДТП й оцінюючи докази за правилами статей 84-86 КПК, суд слушно взяв до уваги показання свідка ОСОБА_8 , згідно з якими вночі 9 серпня 2021 року під час керування ним із додержанням ПДР автомобілем і руху зі швидкістю 90 км/год автодорогою міжнародного значення раптово сталося зіткнення з неосвітленим мотоблоком, після чого на проїзній частині він виявив постраждалу та чоловіка, котрий згодом утік у поле.

Наведені ОСОБА_8 обставини події узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_11 , даними протоколу огляду місця ДТП зі схемою до нього, в яких зафіксовано в тому числі місце зіткнення, слідову інформацію, котра об`єктивно спростовує версію ОСОБА_7 про рух мотоблока на узбіччі. Крім того, показання водія ОСОБА_8 щодо швидкості автомобіля корелюються з результатами експертного дослідження (від 14 вересня 2021 року № СЕ-10/102-21/13110-ІТ), а згідно з висновком судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертизи від 16 серпня 2021 року № СЕ-10/102-21/11701-ІТ безпосередньою причиною зіткнення є невідповідність дій водія ОСОБА_7 п.п. «в» п. 19.1, п. 31.1 ПДР, котрими передбачено, що впродовж руху в темну пору доби й умовах недостатньої видимості на транспортному засобі повинні бути ввімкнені габаритні ліхтарі, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стосовно безпеки дорожнього руху; недотримання водієм мотоблока «Кентавр» п. 31.1 ПДР знаходиться в причинному зв`язку з ДТП; у ситуації, що склалася, водій автомобіля «Chery Tiggo» ОСОБА_8 не мав технічної можливості запобігти зіткненню шляхом термінового гальмування зі зниженням швидкості руху (п. 12.3 ПДР). Такі висновки експерт ОСОБА_18 підтвердив у судовому засіданні.

Тож протилежна позиція скаржниці не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Посилання в касаційній скарзі на неправомірність відмови стороні захисту в призначенні низки експертиз є неспроможними.

З огляду на положення ст. 332 КПК під час розгляду кримінального провадження суд за клопотанням сторін має право доручити проведення експертизи компетентній установі, експерту лише за наявності передбачених статтями 242, 244 цього Кодексу підстав. Проте їх не було встановлено, а доводів, які би свідчили про неналежність чи недопустимість представлених у справі експертних досліджень, у касаційній скарзі немає.

Натомість урозрізі засад змагальності сторони самостійно обстоюють свою правову позицію і мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Отже, сторона захисту не була позбавлена можливості самостійно залучити експертів на договірних умовах для проведення експертизи, як це передбачено положеннями ч. 2 ст. 243 процесуального закону. Однак таким правом не скористалася.

Згідно з приміткою до ст. 286 КК під транспортними засобами в цій статті та ст. 2861 указаного Кодексу слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби. Пунктом 1.10 ПДР визначено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - це той, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на самохідні машини та механізми.

За матеріалами справи мотоблок «Кентавр» приводився в рух за допомогою двигуна, був переобладнаний для їзди, мав сидіння для водія і використовувався ОСОБА_7 для перевезення людей автодорогою міжнародного значення. Тому, ураховуючи законодавчі приписи, у конкретній ситуації ОСОБА_7 був учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу, звідси, зобов`язаний виконувати вимоги ПДР, чого не зробив.

У контексті окресленого є непереконливими також посилання авторки скарги на експертний висновок № СЕ-19/102-21/11704-ІТ. Зазначене дослідження проводилося для з`ясування технічного стану мотоблока, що не виявилося можливим через значне його пошкодження. Експерт не виснував, що предмет дослідження не є транспортним засобом, а відображена в тексті загальна вказівка на призначення мотоблока «Кентавр» для механізованої обробки ґрунту не виключає факту переобладнання мотоблока й використання його як транспортного засобу.

Не залишилися без оцінки суду і наявні в справі дані про стан засудженого під час керування переобладнаним засобом.

Як установив суд, висновки Гайсинської ЦРЛ та експерта № 2233 стосовно відсутності в ОСОБА_7 ознак сп`яніння не відображають реального стану засудженого на момент пригоди, адже огляд проводився майже через добу, а забір крові - через 11 годин після події.

Разом із тим у розумінні приписів ст. 242 КПК установлення стану сп`яніння не пов`язано виключно з проведенням експертизи. Указана обставина підлягає з`ясуванню, виходячи з положень статей 84, 94 згаданого Кодексу.

На підтвердження своєї позиції суд першої інстанції використав показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , котрі підтвердили, що під час перебування на місці події відчували запах алкоголю від ОСОБА_7 . Також суд послався на показання допитаної в порядку ст. 225 КПК потерпілої ОСОБА_20 , яка зазначала, що 8 серпня 2021 року в неї вдома ОСОБА_7 , відпочиваючи з її родичами, уживав вино.

Зіставивши здобуті дані з показаннями свідків ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_10 , згідно з якими останні не бачили, чи вживав засуджений алкогольні напої, суд дійшов переконання, що таке не виключає керування засудженим транспортним засобом у стані сп`яніння. Те, що у своїх показаннях свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_12 не вказували на спостерігання ними у ОСОБА_7 ознак сп`яніння, не спростовує правильності висновків суду.

До того ж, як видно з показань ОСОБА_10 , 8 серпня 2021 року причиною, яка спонукала прийти до нього додому ОСОБА_7 для спільного дозвілля, була їхня зустріч у магазині під час купівлі потерпілим спиртного.

Таким чином, суд обґрунтовано виснував про порушення засудженим правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, а доводи скаржниці про недодержання правил оцінки доказів безпідставні.

За встановлених фактичних обставин кримінального провадження вчинене ОСОБА_7 діяння правильно кваліфіковано за ч. 3 ст. 2861 КК.

Не можна погодитися і з міркування авторки скарги про необхідність скасування вироку через проведення окремих судових засідань за відсутності потерпілого ОСОБА_10 . За приписами ст. 425 КПК захисник подає касаційну скаргу в частині, що стосується інтересів засудженого. У скарзі не зазначено, як згадана обставина унеможливила (обмежила) реалізацію обвинуваченим процесуальних прав під час вирішення місцевим судом клопотання й заяви сторони захисту про призначення повторних експертиз та відвід прокурора. Натомість потерпілий не заявляв про недодержання його прав і не оскаржив у касаційному порядку судових рішень стосовно ОСОБА_7 .

Також немає підстав уважати, що вирок ухвалено незаконним складом суду.

Навпаки, за матеріалами справи, суд у порядку, передбаченому законом, розглянув заяви сторони захисту про відвід головуючої судді ОСОБА_21 і вмотивовано відхилив (ухвали від 9 червня 2023 року та 6 березня 2024 року; т. 2, а.с. 171, т. 3, а.с. 73). А незгода з прийнятими рішеннями не зумовлює скасування вироку.

Аргументів про несправедливість застосованого судом передбаченого законом обмеження прав і свобод засудженого в поданій скарзі не міститься.

Ухвалений обвинувальний вирок відповідає вимогам статей 370, 374 КПК.

Крім того, подібні за змістом, викладеним у касаційній скарзі, доводи про незаконність засудження ОСОБА_7 були предметом ревізії в апеляційному порядку. Переглядаючи вирок у змагальній процедурі, суд апеляційної інстанції ретельно перевірив усі аргументи сторони захисту і з наведенням конкретних наявних у справі доказів, спираючись на норми права, визнав апеляційні скарги обвинуваченого та захисника необґрунтованими.

Усупереч твердженням скаржниці апеляційне провадження було здійснено з додержанням ст. 404 КПК. При цьому, задовольнивши частково клопотання захисника ОСОБА_5 , апеляційний суд дослідив протокол огляду місця ДТП від 9 серпня 2021 року та експертні висновки№ СЕ-10/102-21/13110-ІТ, СЕ-10/102-21/11701-ІТ, яким дав належну оцінку. Водночас правових підстав для допиту свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , призначення додаткових експертиз суд не встановив. Не наведено їх у розумінні особливостей указаної норми і в поданій касаційній скарзі.

Зміст постановленої ухвали відповідає ст. 419 КПК.

Істотних порушень норм права, які тягнуть обов`язкове скасування оспорюваних вироку й ухвали з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, про що йдеться в касаційній скарзі, при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції не встановлено.

Тому подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 1 травня 2024 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 14 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3