Справа № 991/6678/25
Провадження № 11-сс/991/477/25
Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.07.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного в межах кримінального провадження № 0000495 від 25.09.2024,

за участю:

захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

Слідчою групою детективів Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) під процесуальним керівництвом прокурорів Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000495 від 25.09.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Кримінальне провадження № 0000495 від 25.09.2024 виділено в окреме з провадження № 0000236 від 11.03.2020 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 364, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.

За версією органу досудового розслідування, Голова Фонду державного майна України ОСОБА_9 у жовтні 2019 року створив злочинну організацію, діями якої протягом жовтня 2019 року - лютого 2022 року керували безпосередньо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також брали участь наступні особи ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , засновник та директор ТОВ «АГРО ГАЗ ТРЕЙДІНГ» (далі - ТОВ «АГТ») ОСОБА_13 , засновник ТОВ «АГТ» ОСОБА_14 , в.о. Голови Правління АТ «Одеський припортовий завод» (далі - АТ «ОПЗ») ОСОБА_16 , в.о. Голови Правління АТ «ОПЗ» ОСОБА_17 , радник Голови Фонду державного майна України ОСОБА_15 , т.в.о. Голови Правління АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі - АТ «ОГХК») ОСОБА_18 , перший заступник Голови Фонду державного майна України ОСОБА_11 , та ОСОБА_6 .

Членами злочинної організації, створеної Головою Фонду державного майна України ОСОБА_9 , за участі ОСОБА_6 , вчинено наступні тяжкий та особливо тяжкий злочини, а саме: - зловживання службовим становищем службовими особами АТ «ОГХК» з метою одержання неправомірної вигоди юридичною особою Belanto Тrade s.r.o. (Чеська Республіка), що спричинило у 2020-2021 роках АТ «ОГХК» збитки на суму 111 057 889,93 грн; - легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом компаніями Belanto Trade s.r.o. та Epi Group s.r.o. (Чеська Республіка) у 2020-2021 роках, на загальну суму 95 845 558,49 грн.

Так, ОСОБА_6 брав участь у злочинній організації, створеній Головою Фонду державного майна України ОСОБА_9 у період з червня 2020 року до 25.02.2022.

Бувши членом злочинної організації, ОСОБА_6 забезпечив укладення та подальше виконання контрактів між АТ «ОГХК» та компаніями, підконтрольними злочинній організації, щодо купівлі-продажу продукції АТ «ОГХК» за заниженими цінами, контролював надходження грошових коштів від такої діяльності, координував взаємовідносини між вказаними юридичними особами, та, надалі, легалізував (відмив) кошти, одержані компаніями злочинної організації злочинним шляхом, а також вчиняв інші дії у співучасті з членами злочинної організації, направлені на одержання неправомірної вигоди злочинною організацією.

18.09.2024 ОСОБА_6 у порядку, передбаченому ст. 135, 278 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

24.06.2025 детектив НАБУ, за погодженням прокурора САП, звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду з клопотанням про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (далі - клопотання).

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя своєю ухвалою від 02.07.2025 обрав ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обираючи ОСОБА_6 , за його відсутності, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновків про: набуття ним статусу підозрюваного у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України; наявність обґрунтованих підстав вважати, що його оголошено в міжнародний розшук.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді від 02.07.2025, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову про відмову в задоволенні клопотання детектива НАБУ.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- Підозра в частині участі ОСОБА_6 у злочинній організації та вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 28 та ч. 2 ст. 255 КК України є необґрунтованою. Додані до клопотання матеріали кримінального провадження не містять зафіксованої інформації щодо ієрархічної підпорядкованості ОСОБА_6 , як члена злочинної організації, організатору та керівнику злочинної організації ОСОБА_9 . Напроти, адвокат зазначає, що ОСОБА_6 із ОСОБА_9 не знайомий, ніколи не зустрічався, і бачив тільки по телебаченню та в мережі інтернет. Так само ОСОБА_6 не знайомий із більшістю членів злочинної організації й ніколи з ними не бачився. ОСОБА_6 не відома будь-яка інформація щодо створення злочинної організації, інтерес якої складала діяльність АТ «OПЗ» та АТ «ОГХК». Ніхто ніколи ОСОБА_6 не доводив до відома плани та наміри відносно державних акціонерних товариств. Будь яку інформацію, щодо АТ «ОГХК» ОСОБА_6 міг отримувати виключно від ОСОБА_12 і виключно в рамках інвестиційної діяльності, як інвестиційний проєкт. Будь-яких злочинних чи протизаконних намірів, чи відомостей щодо заниження ціни вартості продукції АТ «ОГХК» ні ким із членів злочинної організації ОСОБА_6 не повідомлялось. ОСОБА_6 взагалі не був обізнаний у діяльності будь-кого із членів злочинної організації. Крім того, додані до клопотання матеріали кримінального провадження не містять відомості про участь ОСОБА_6 у стабільному складі злочинної організації та тісних стосунках між членами злочинної організації, які вчинили інкримінований йому епізод кримінального правопорушення. Також, матеріали кримінального провадження не містять відомості про обізнаність ОСОБА_6 із планами злочинної діяльності злочинної організації та єдиними для всіх членів злочинної організації правилами поведінки.

- Підозра в частині вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України є також необґрунтованою. Матеріали кримінального провадження не підтверджують і не доказують легалізацію (виведення) ОСОБА_6 за період з 15.07.2019 по 31.12.2021 із рахунків однієї із низки підконтрольних членам злочинної організації компаній - ТОВ «АГТ» на рахунки фінансових компаній без реальної мети ведення господарської діяльності грошових коштів у розмірі 2 251 179 343,89 грн;

- Ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду є спотворений та не обґрунтований. Стороні обвинувачення відомо, що ОСОБА_6 проживає в Чеській республіці з 1994-1996 років та має адресу місця проживання та реєстрації. На сьогодні, неможливість ОСОБА_6 з`явитися в Україну до органу досудового розслідування пов`язана виключно із тяжким станом здоров`я. Твердження сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_20 може тривалий час забезпечувати своє проживання за кордоном, а також утримувати звичний спосіб життя для себе та своєї родини, адже має значні фінансові ресурси, у тому числі за рахунок грошових коштів одержаних внаслідок вчинення кримінальних правопорушень та розподілені між членами злочинної організації, є хибним. Матеріали кримінального провадження не містять доказів про розподіл між членами злочинної організації та ОСОБА_6 суми понад 111 млн грн. Крім того, вказане твердження обвинувачення нівелюється наявністю у ОСОБА_20 протезування лівого тазостегнового суглоба;

- ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення відсутній. Адвокат посилається на те, що це кримінальне провадження виділено в окреме з провадження № 0000236 в копіях (налічується понад 630 томів) та яке на вже відкрите сторонам у порядку ст. 290 КПК України для ознайомлення, а тому не є чимось таємним. Відповідно до витягу із реєстру юридичних осіб Чеської республіки, компанія Belanto Trade s.r.o. (Чеська Республіка) з 18.11.2024 року належить NAZAR PAVLOVYCH, а компанія Epi Group s.r.o. (Чеська Республіка) з 26.09.2025 року належить ОСОБА_21 , що виключає можливість ОСОБА_6 здійснювати доступ до будь-яких грошових коштів вказаних компаній з метою використовувати кошти отримані злочинним шляхом, походження яких приховується (маскується) чи будь-який доступ до їх документів. Кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_6 є економічними злочинами, вчиненими у період 2020-2021 року. Всі первинні, бухгалтерські та банківські документи, необхідні для встановлення об`єктивної істини по справі вже були вилучені органом досудового розслідування на території Чеської Республіки в рамках міжнародної правової допомоги у період з 2022 року по 2025 роки. Виконання міжнародно правового доручення на території Чеської Республіки по цій справі, може здійснюватися виключно поліцією Чеської Республіки, на яку ОСОБА_6 не може впливати ніяким чином;

- Решта ризиків також відсутні. Усі твердження сторони обвинувачення ґрунтуються на припущеннях та є необґрунтованими. Сторона обвинувачення не надає та не долучає до матеріалів провадження будь-яких доказів на підтвердження своїх тверджень.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні сторона захисту підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі з наведених у ній підстав та просила апеляційну скаргу задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін. Вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Мотиви суду

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухала доводи та заперечення учасників судового провадження, дослідила матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевірила доводи апеляційної скарги, та дійшла таких висновків.

Згідно з ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що мають кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки (ст. 178 КПК України).

Колегією суддів уважає, що слідчий суддя правильно вирішив усі питання, що підлягали з`ясуванню під час розгляду клопотання. Обґрунтована підозра, доведені детективом ризики, оголошення ОСОБА_6 в міжнародний розшук та інші обставини в сукупності, дали підстави слідчому судді дійти обґрунтованого висновку для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Отже, у межах доводів апеляційної скарги, із метою правильного їх вирішення, колегія суддів має визначити: чи мали місце порушення вимог кримінального процесуального закону, на які вказує захист, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді; чи є обґрунтованою підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень; чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 та набуття статусу підозрюваного

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України. Такого висновку слідчий суддя дійшов на підставі досліджених матеріалів, наданих стороною обвинувачення і захисту, належно обґрунтував його, що відображено в оскаржуваній ухвалі.

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки було дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Виходячи з наявних матеріалів, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про можливу причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень та відповідно встановлення викладених вище обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Такий висновок також узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання колегії суддів стороною обвинувачення наведені достатні відомості про обставини вчинення ОСОБА_6 , кваліфікованих за ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, ОСОБА_6 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою. На підтвердження цього сторона обвинувачення надала достатні матеріали, на які слідчий суддя послався при ухваленні оскаржуваного рішення. Доводи апеляційної скарги сторони захисту не спростовують вищенаведеного.

Не залишились без оцінки слідчого судді й доводи сторони захисту щодо вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, дійшовши обґрунтованого висновку про належне виконання органом досудового розслідування вимоги ч. 1 ст. 278, ч. 2 ст. 135 КПК України із вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру та набуття ним у цьому кримінальному провадженні процесуального статусу підозрюваного.

Відповідно, слідчий суддя міг вирішувати питання про обрання запобіжного заходу, а доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Перевіряючи обґрунтування слідчого судді щодо наявності ризиків, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, колегія суддів встановила належне та детальне обґрунтування слідчим суддею наявності кожного із зазначених ризиків в оскаржуваній ухвалі, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , фактичні обставини провадження та дані про особу підозрюваного, в тому числі його сімейний, майновий стан та стан здоров`я, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

При цьому слідчий суддя врахував, що ризики вчинення підозрюваною особою дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації таких дій. КПК України не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона схильна і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Таким чином, ураховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Щодо інших доводів сторін

В апеляційній скарзі містяться інші аргументи, які не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча § 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна трактувати як необхідність давати детальну відповідь на кожен аргумент. Ступінь застосування цього обов`язку обґрунтовувати рішення можна змінювати залежно від характеру рішення та потрібно визначати з урахуванням обставин конкретної справи (див. рішення у справах «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), від 09.12.1994, § 29, Серія A. 303-A, «Хіро Балані проти Іспанії» (Hiro Balani v. Spain), 09.12.1994, § 27, Серія A, № 303-B та Гарсіа Руїс (Garcia Ruiz), згадане вище, § 26). Тому, відхиляючи апеляцію, апеляційний суд може, в принципі, просто схвалити обґрунтування рішення суду нижчої інстанції (див. рішення у справах «Хелле проти Фінляндії» (Helle v. Finland), від 19.12.1997, §§ 59-60, Звіти про судові рішення та ухвали 1997-VIII, «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, § 30, від 27.09.2001, «Степанян проти Вірменії» (Stepanyan v. Armenia), № 45081/04, § 35, від 27.10.2009 та «Емель Бойраз» (Emel Boyraz), згадане вище, § 74) (рішення «Їлдиз проти Туреччини» (Yildiz v. Turkey), заява № 47124/10, від 27.04.2021, § 31).

У цьому провадженні колегією суддів були надані відповіді на всі вагомі аргументи як сторони захисту, так і сторони обвинувачення.

Висновки Суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку (стаття 310 КПК України).

Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК України.

Колегія суддів уважає, що слідчий суддя дійшов правильних висновків про наявність підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на: наявність обґрунтованої підозри; набуття статусу підозрюваного; наявність ризиків, передбачених п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України; перебування підозрюваного в міжнародному розшуку.

Отже, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст. 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.07.2024 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4