Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1108/25
Провадження № 1-кп/382/70/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження № 0000096, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.11.2024, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Яготинського районного суду Київської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судове засідання 18.12.2025 року обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився, повідомлений належним чином. В судовому засіданні 18.12.2025 року захисником було зазначено, що ОСОБА_6 не зміг прибути в судове засідання на 14 год. 00 хв., оскільки, за словами обвинуваченого, він був затриманий ТЦК.

У судовому засіданні 18.12.2025 року о 14 год, в який обвинувачений не з`явився, питання щодо наслідків неприбуття його на виклик не було вирішено, відкладено до надання доказів поважності неявки до суду з метою надання можливості обвинуваченому та стороні захисту подати докази на підтверджененя поважності нез`явлення в засідання, оскільки відповідна дата та час були погоджені з усіма учасниами справи та свідками, які в погоджений день та час з`явилися.

26.01.2026 року обвинувачений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Захисник зазначив, що обвинувачений на даний час хворіє, про що його повідомлено по телефону в день засідання, а також подав докази поважності неявки обвинуваченого в судове засідання 18.12.2025 року, а саме повістку на 19.12.2025 року; також захисник повідомив, що повістку йому передала дружина обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження щодо зазначеного питання, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Відповідно до статті 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є накладення грошового стягнення.

Частинами 1 та 2 статті 144 КПК встановлено, що грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків. Під час судового провадження грошове стягнення накладається ухвалою суду за клопотанням прокурора чи за власною ініціативою.

Обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб (п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КПК України суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.

Частиною 1 ст. 139 КПК України передбачено, що якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі: від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду.

Відповідно до статі 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2026 р. у розмірі 3328 грн.

У відповідності до ч. 2, 3 ст. 146 КПК України під час судового провадження питання про накладення грошового стягнення на особу розглядається негайно після його ініціювання. Суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

У ч. 1 ст. 138 КПК України наведено вичерпний перелік поважних причин неприбуття особи на виклик, а саме: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Із системного аналізу наведених норм убачається, що беззаперечним обов`язком обвинуваченого є його явка за викликом до суду для судового розгляду, а в разі наявності передбачених ст. 138 КПК України поважних причин неможливості прибути за викликом до суду, саме обвинувачений зобов`язаний заздалегідь про це повідомити суд.

Виконання обвинуваченим покладеного на нього КПК України обов`язку прибувати за викликом до суду для судового розгляду сприяє дотриманню такої засади кримінального провадження, як розумність строків (п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Також ч. 1 ст. 318 КПК України визначено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Слід зазначити, що для уникнення зловживань з боку учасників процесу з метою затягування судового розгляду суд повинен активно сприяти забезпеченню пришвидшення судового розгляду, додержуючись при цьому неупередженості та процесуальних прав сторін. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виходить із того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом встановлено, що судове засідання було призначено на 18.12.2025 року на 10 год. 30 хв. Обвинувачений з`явився в судове засідання, здійсювався допит свідків. Під час судового засідання була оголошена перерва на 18.12.2025 року на 14 год. 00 хв., що погоджено з усіма учасниками справи, в тому числі обвинуваченим, свідками, заперечень не надійшло. Після перерви з`явилися учасники судового провадження, свідки; обвинувачений 18.12.2025 року на 14 год. 00 хв. не з`явився. Захисником в якості причини неявки було повідомлено, що обвинуваченого, з його слів, було затримано ТЦК, у зв`язку з цим розгляд питання щодо поважності причини неявки обвинуваченого було відкладено для надання йому та стороні захисту можливості підтвердити оголошену причину неявки та подати докази на підтверджененя поважності нез`явлення в засідання, оскільки відповідна дата та час були погоджені з усіма учасниками справи та свідками, які в цей день з`явилися; судом було зобов`язано захисника подати докази поважності неявки обвинуваченого в судове засідання 18.12.2025 року на 14 год. 00 хв.

26.01.2026 року обвинувачений повторно не з`явився в судове засідання, захисником на підтвердження поважності неявки обвинуваченого 18.12.2025 року подано повістку №2/625, видану ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій зазначено, що ОСОБА_6 належить з`явитись 19.12.2025 року о 09 год. 00 хв. для уточнення військово-облікових даних. Будь-яких інших доказів поважності неявки в судове засідання 18.12.2025 року о 14 год. 00 хв. суду не подано.

Суд звертає увагу, що в судовому засідання 18.12.2025 року проводився допит свідків; судом було оголошено технічну перерву на 14 год. 00 хв. для продовження допиту свідків, які з`явилися, що погоджено з усіма учасниками справи, тож ОСОБА_6 , маючи статус обвинуваченого у кримінальному провадженні, яке перебуває на розгляді суду, знаючи про свій обов`язок з`явитися на виклик до суду та щодо стадії судового розгляду (допит свідків, які з`являлися до суду 18.12.2025 року і не були допитані у зв`язку із неявкою обвинуваченого), натомість не з`явився на виклик суду. В період з 18.12.2025 року по 26.01.2026 року обвинувачений не був позбавлений можливості подати відповідні докази через канцеліряю суду або через свого захисника; доказів протилежного не подано. Суд відхиляє посилання в якості доказу поважності неявки обвинуваченого в судове засідання 18.12.2025 року на 14 год. 00 хв. на повістку № 2/625, надану захисником, оскільки подана повістка, яка за словами захисника передана дружиною обвинуваченого, жодним чином не підтверджує поважність неявки обвинуваченого у визначену та погоджену з усіма учасниками дату та час, і суд не вбачає перешкод, які б перешкоджали обвинуваченому повідомити про причину неявки із наданням доказів її поважності.

Таким чином, суду не доведено наявність обставин, які об`єктивно унеможливлювали з`явлення обвинуваченого на виклик суду, тобто обставин, передбачених ст. 138 КПК України.

За цих обставин, суд визнає неповажною причиною неявки в судове засідання обвинуваченого 18.12.2025 року на 14 год. 00 хв.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги процесуальну поведінку обвинуваченого, суд вважає необхідним, з метою досягнення дієвості кримінального провадження, застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення грошового стягнення у розмірі, що дорівнює одному розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Накладення грошового стягнення буде спонукати обвинуваченого до виконання вимог закону та сприяти належній процесуальній поведінці.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 139, 144, 146, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Накласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , грошове стягнення у виді 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривень, за невиконання ним процесуальних обов`язків.

Копію ухвали для відому і виконання в частині сплати грошового стягнення направити обвинуваченому не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Грошове стягнення (як засіб процесуального примусу) має бути сплачене в дохід держави. У випадку невиконання, копія ухвали направляється для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання особи, на яку накладено грошове стягнення.

Роз`яснити, що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, згідно ч 1 ст. 147 КПК України, має право подати до суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення, клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання повинно відповідати вимогам ст. 145 КПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1