Провадження № 1-кп/185/531/25
У Х В А Л А

24 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи в період воєнного стану у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

Під час судового розгляду 22.12.2025 року прокурор заявила клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу спливає, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому не відпали: останньому пред`явлено обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, під загрозою можливого покарання обвинувачений може переховуватись від суду, є ризик вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення, наявний ризик поза процесуального впливу обвинуваченим на потерпілу, свідків. Інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, розмір застави просить не визначати. Прокурор просила відмовити в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, ризики не зменшились, продовжують існувати.

Потерпіла та її представник підтримали клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначили про існування ризиків, на які посилається прокурор. Представник зазначила, що обвинувачений до його затримання у вчиненні даного злочину мав непогашені судимості, був з ознаками наркотичного сп`яніння, не перебував та не проходив військової служби. Потерпіла та її представник заперечували проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, представник потерпілої категорично заперечувала проти визначення альтернативного запобіжного заходу обвинуваченому у виді застави, оскільки в результаті інкримінованих дій загинула людина.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник через «Електроний суд» 24.12.2025 року надав письмове клопотання про зміну запобіжного заходу підзахисному, в якому просив змінити на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби з можливістю мобілізації та проходження служби в ЗСУ. Місцем виконання запобіжного заходу захисник просив визначити адресу: АДРЕСА_1 . Також захисник просив визначити альтернативний вид запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування клопотання захисник значив, що підзахисний тримається під вартою 17 місяців, жодний раз причиною відкладення розгляду кримінального провадження не були дії сторони захисту, розумні строки розгляду даного кримінального проваджені не дотримуються, у обвинуваченого міцні соціальні зв`язки, наявне житло, непрацездатні батьки. Докази в кримінальному провадженні зібрані, на стадії досудового розслідування обвинувачений добровільно надав зразки для проведення експертизи, надав згоду на проведення огляду в автомобілі, тобто сприяв розкриттю злочину. Обвинувачений має бойовий досвід, бажає захищати та боронити державу, проходити військову службу, прокурор ігнорує клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу для проходження військової служби, незважаючи на клопотання військової частини. Захисник зазначив про зменшення ризиків для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого. Захисник додав, що визначений апеляційним судом розмір застави для батьків є явно непомірним. Обвинувачений вчергове вказав на недоведеність його винуватості, відсутність ризиків, на які посилається прокурор.

Заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши наявні матеріали провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

26.11.2025 року Дніпровським апеляційним судом була ухвалена постанова, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому до 09.01.2026 року та визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Завершити розгляд кримінального провадження до вказаної дати неможливо. В кримінальному провадженні відбулась заміна головуючого судді, у зв`язку з чим судовий розгляд розпочато спочатку, допитаний обвинувачений, досліджуються письмові докази.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Наявними в матеріалах кримінального провадження доказами встановлено, що ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання у разі доведеності вини останнього передбачено у виді позбавлення волі до 15 років. Тобто зазначений прокурором ризик про можливість переховування обвинуваченого від суду продовжує існувати, оскільки під загрозою можливого покарання обвинувачений може ухилитись від правосуддя.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, колегія суддів враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик обвинувачених, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Судове слідство за даним кримінальним провадженням розпочато спочатку. Заявлений прокурором ризик ймовірних перешкод кримінальному провадженню з боку обвинуваченого, у разі зміни запобіжного заходу, продовжує існувати, оскільки після відкриття матеріалів кримінального провадження, зокрема анкетних даних потерпілої, свідків, експертів - існує ймовірність позапроцесуального незаконного впливу з боку обвинуваченого на вказаних учасників кримінального провадження, які ще не допитані.

Наявність непогашених судимостей у обвинуваченого ОСОБА_5 та вчиненні інкримінованого злочину в період іспитового строку підтверджують ймовірність схильності обвинуваченого до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Всі обставини, досліджені в ході судового засідання, у сукупності не дають достатніх підстав про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на інший, більш м`який.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку сторін, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором доведено, що обвинувачений представляє ризики рецидиву та втечі, а зазначені фактичні обставини та дані характеристики його особи суд вважає такими, що не стримуватимуть обвинуваченого ОСОБА_5 від порушення покладених на нього процесуальних обов`язків, спроби перешкоджати кримінальному провадженню, тому є підстави для продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишивши без змін визначений ухвалою апеляційного суду розмір застави та обсяг обов`язків, пов`язаних з внесенням застави.

Щодо ствердження захисника про зменшення ризиків, визначених в ст.177 КПК України, та ствердження обвинуваченого про їх відсутність, суд зазначає наступне.

Кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду і оцінці судом на зазначеній стадії кримінального провадження підлягають лише характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. В переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формі або формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Суд стосовно клопотання захисника про зміну запобіжного заходу для продовження проходження військової служби зазначає, що зміна запобіжного заходу з тримання під вартою для проходження військової служби відповідно до ст.616 КПК України відбувається виключно за клопотанням прокурора. Саме прокурор ініціює це питання перед судом. За клопотанням сторони захисту суд змінити запобіжний захід для проходження військової служби обвинуваченому, який тримається під вартою, не може, це не передбачено діючим КПК України. Крім того сторона захисту постійно звертає увагу суду на розумні строки. Разом з тим у разі призову обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, на підставі статті 335 КПК України, суд зупиняє судове провадження, що взагалі вплине на строки розгляду провадження.

Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 має бути продовжений, залишивши без змін раніше визначений розмір застави та обсяг обов`язків, пов`язаних з її внесенням.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою продовжити до 21 лютого 2026 року, включно, залишивши без змін визначений розмір застави та обсяг обов`язків, пов`язаних з її внесенням.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Строк дії ухвали - до 21 лютого 2026 року, включно.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, начальнику ДУ «ДУВП №4» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3