Провадження № 1-кп/752/1221/25
Суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження № 0001161 від 14.04.2024 відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачена - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001161 від 14.04.2024 відносно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання та просив продовжити відносно обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів. Дане клопотання обґрунтовує тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання та в подальшому продовження запобіжного заходу, а саме: ОСОБА_3 усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та відповідальність, яку вона може понести за вчинене кримінальне правопорушення, в разі обрання іншого запобіжного заходу від суду, оскільки вона раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи.

Прокурор у судовому засіданні обґрунтовує своє клопотання тим, що ОСОБА_3 вчинила тяжкий злочини проти життя і здоров`я особи, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років. З метою уникнення відповідальності ОСОБА_3 може переховуватися від суду, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора, просила відмовити у його задоволенні та змінити запобіжний захід, а саме на особисте зобов`язання, також повідомила що, ОСОБА_6 готовий надати житло обвинуваченій.

Обвинувачена ОСОБА_3 , просила залишити клопотання без задоволення та підтримала позицію захисника, зазначила що також можливо застосувати щодо неї домашній арешт.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, міцність соціальних зв`язків, вік та стан її здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування її під вартою.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , суд враховує, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, звертаючи увагу на обставини вчинення та відомості що характеризують особу обвинуваченої, та вважає, що з метою дотримання належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_3 , відносно останньої необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: існує ризик переховування від суду, який підтверджується тією обставиною, що ОСОБА_3 у випадку доведеності її вини у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Також, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Таким чином, відповідно до вказаної рекомендації, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин, тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо підозрюваного; також продовжує існувати ризик переховування від суду та ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, обвинувачена була раніше судимою 10.10.2023 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України та звільнена від відбування покарання з випробуванням та з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується зокрема злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, суд, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника - відмовити.

Продовжити запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 січня 2026 року (включно), без визначення розміру застави і утримувати її у ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченій та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 27.11.2025 року.

Суддя ОСОБА_1