Провадження № 1-кс/946/2491/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2025 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача, слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И В:

25.12.2025 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність дізнавача, слідчого та прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою про злочин за ст. 388 КК України від 24.12.2025 року.

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивує тим, що 24 грудня 2025 року нею було подано заяву про кримінальне правопорушення до наступних органів: Одеська обласна прокуратура; Головне управління Національної поліції в Одеській області; Ізмаїльський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області; Ізмаїльська окружна прокуратура Одеської області; Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Заява стосувалася вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 388 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт). Незважаючи на подання заяви про кримінальне правопорушення 24 грудня 2025 року, станом на 25 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) не внесено відомостей про вказане кримінальне правопорушення. Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 24 січня 2025 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/59/25 (провадження № 1-кс/509/27/25) було накладено арешт на пором ВИЛ-0224- К, розташований у селі Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, який зареєстрований (перереєстрований) на ім`я ОСОБА_4 у 2017 році на підставі підроблених документів, де наразі пором ВИЛ-0224-К має назву «Кислицький». Ухвала слідчого судді набрала законної сили у лютому 2025 року відповідно до приписів КПК України. 28 лютого 2025 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/748/25 було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту майна, що додатково підтвердило законність та обґрунтованість накладення арешту. 20 жовтня 2025 року Одеський апеляційний суд в ухвалі у справі № 509/59/25 (провадження № 11-сс/813/623/25) закрив провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , поданою в інтересах ОСОБА_6 , у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги. Відкликання апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження є визнанням законності та обґрунтованості ухвали про арешт від 24 січня 2025 року, а також визнанням факту підроблення документів на ім`я ОСОБА_4 на пором «Кислицький». Незважаючи на накладений судовий арешт, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та інші особи, вказані у довідці Кислицького старости від 12 березня 2024 року продовжують незаконно використовувати арештоване майно. Усі зазначені особи, будучи проінформованими про арешт майна через публічність судового рішення та фактичне знання про обмеження, продовжують експлуатувати арештований пором ВИЛ-0224-К. Згідно з довідкою Кислицького старости ОСОБА_8 від 12 березня 2024 року, «пором використовується сільськогосподарськими товаровиробниками та іншими особами для здійснення сполучення і перевезення осіб та сільськогосподарської техніки на острів Кислицький». Вважає, що дії вказаних осіб містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого статтею 388 ч. 1 КК України.

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяву, якою просить провести розгляд скарги за його відсутності та зазначив, що по зазначеному факту відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились у зв`язку із відсутністю складу злочину.

В судове засідання прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій також зазначив, що ОСОБА_3 надіслано заяву щодо можливого вчинення кримінального правопорушення яку зареєстровано у Системі електронного документообігу органів прокуратури за № 8936-25 від 24.12.2025 та з урахуванням підслідності направлено для розгляду відповідно до ст. 214 КПК України до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України передбачені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею встановлено, що 24 грудня 2025 року ОСОБА_3 було подано заяву про кримінальне правопорушення до наступних органів: Одеська обласна прокуратура; Головне управління Національної поліції в Одеській області; Ізмаїльський районний відділ поліції ГУНП в Одеській області; Ізмаїльська окружна прокуратура Одеської області; Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області. Заява стосувалася вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 388 ч. 1 КК України (незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт).

Станом на 30.12.2025 року слідчому судді не надано доказів того, що за заявою ОСОБА_3 від 24.12.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Доказів зворотного слідчому судді не надано.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 7 КПК України встановлені загальні засади кримінального провадження, яким повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься публічність. Згідно цього принципу, у відповідності до ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до наказу Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

Таким чином, діючим законодавством не передбачено право прокурора, органу розслідування не вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у разі отримання відповідної заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, у разі відповідності її необхідним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчиненні дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі змісту ст.307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищенаведеного та враховуючи, що відповідний співробітник Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області після отримання заяви ОСОБА_3 від 24.12.2025 про вчинене, на її думку, кримінального правопорушення, в порушення вимог ч.1 ст.214 КПК України не вніс відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя вважає, що скарга є частково обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню частково в частині зобов`язання внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості.

При цьому, з огляду на викладений у ст. 307 КПК України обсяг повноважень слідчого судді під час розгляду скарг, не підлягає задоволенню скарга в частині зобов`язання внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 24.12.2025р. із визначенням кваліфікації злочинів саме за ч. 1 ст. 388 КК України, з огляду на те, що питання щодо кваліфікації дій особи за конкретною статтею Кримінального кодексу України належить до компетенції слідчого і не відноситься до повноважень слідчого судді.

Також, з огляду на викладений у ст. 307 КПК України обсяг повноважень слідчого судді під час розгляду скарг, не підлягає задоволенню скарга в частині зобов`язати слідчого, дізнавача, прокурора розпочати досудове розслідування за фактом незаконних дій щодо арештованого майна - порому ВИЛ-0224-К («порому «Кислицький»), з огляду на те, що згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. А отже, порушені права скаржника поновлюються зобов`язанням внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не потребується окрема вказівка щодо зобов`язання провести досудове розслідування. Крім того, передчасним є вимога щодо зобов`язання уповноважених осіб надати ОСОБА_3 довідку про права потерпілого згідно зі ст. 56 КПК України, так як в цій частині жодних дій чи бездіяльності з боку органу досудового розслідування не вчинялося та права скаржника не могли бути порушені.

Також, не підлягає задоволенню скарга в частині зобов`язання уповноваженої особи Ізмаїльської окружної прокуратури, дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 від 24.12.2025, оскільки слідчим суддею даною ухвалою вже зобов`язано уповноважених осіб СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною заявою ОСОБА_3 від 24.12.2025 року про вчинення кримінального правопорушення, яка є однією ж і тією заявою з трьома адресатами, та додаткове внесення відомостей до ЄРДР за цією ж заявою для поновлення прав заявника не потребується, а отже у задоволенні даної скарги в цій частині слід відмовити з цих підстав.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача, слідчого та прокурора стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 24.12.2025 та надати їй витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1