Справа № 692/1632/25
Провадження № 1-кп/692/49/26
У Х В А Л А

12 січня 2026 року с-ще Драбів

Драбівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001232 від 28.10.2025 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привокзальне, Конотопського району, Сумської області,громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого на посаді лікаря акушера-гінеколога КНП «Драбівська багатопрофільна лікарня» Драбівської селищної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Драбівського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України.

Чергове підготовче судове засідання призначено на 12.01.2026.

До початку підготовчого судового засідання від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

У клопотанні захисник ОСОБА_5 вказав, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 182 та ч. 4 ст. 358 КК України належать до кримінальних проступків, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Навів положення ст. 49 КК України. Вказав, що згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, останнє протиправне діяння з числа яких вчинено можливо 24.11.2022. Вказав, що згідно ч.1 п.2 ст. 49 КК України, станом на 12.01.2026 року обвинувачений ОСОБА_4 має бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, оскільки минуло більше трьох років у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. За весь час притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, строк його притягнення не переривався, тому обвинувачений або його захисник також із власної ініціативи можуть звернутися до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження через звільнення від кримінальної відповідальності внаслідок спливу строків давності (ч. 4 ст. 286 КПК). Таке клопотання розглядається судом невідкладно. Тому просив звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001232, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.182, ч.4 ст.358, ч.1 ст.362 КК України внаслідок спливу строків давності відповідно до ст. 49 КК України.

У підготовчому судовому засіданні 12.01.2026 захисник ОСОБА_5 клопотання про закриття підтримав, на його задоволенні наполягав. Просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження, оскільки з обвинувального акту вбачається, що останнє правопорушення вчинено 24.11.2022 і станом на 12.01.2026 минули передбачені ст. 49 КК України строки.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав, на його задоволенні наполягав, просив закрити кримінальне провадження відносно нього з указаних підстав. Зазначив, що йому зрозуміло, що у такому разі кримінальне провадження буде закрито з нереабілітуючих підстав.

Прокурор у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого, так як це передбачено чинним кримінальним та кримінальним процесуальним законодавством і ОСОБА_4 розуміє, що це є нереабілітуючими обставинами, процесуальні витрати просила віднести на рахунок держави.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, зокрема, що таке звільнення не є звільненням з реабілітуючих підстав.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України, є кримінальним проступком (в редакції Закону № 198-IX від 17.10.2019), за який передбачено покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком (в редакції Закону № 1666-VIII від 06.10.2016), за який передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України, є нетяжким злочином (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), за який передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років.

Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 182 КК України було вчинено у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 23.11.2022, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України було вчинено 23.11.2022, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 362 КК України було вчинено 24.11.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові по справі № 598/1781/17 від 17 червня 2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, зазначеної у справі № 455/229/17 від 11.11.2020 року, дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою (Постанова ВС від 19.11.2019 року в справі № 345/2618/16-к).

Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення (Постанова ВС ККС від 26.03.2020 справа № 730/67/16-к).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі встановлюється строк давності притягнення до кримінальної відповідальності 2 роки.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років встановлюється строк давності притягнення до кримінальної відповідальності 3 роки.

Таким чином строк давності притягнення до кримінальної відповідальності скоєння кримінальних проступків: за ч. 1 ст. 182 КК України закінчився 23.11.2024, за ч. 4 ст. 358 КК України 23.11.2024, кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 362 КК України 24.11.2025.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, також приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення у період з 23.11.2022 по 24.11.2022, приходить до висновку, що відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України та ст. 285, ч. 4 ст. 286 КПК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, встановлених для даної категорії кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 285-288 КПК України, п. 1, 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 182, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження № 0001232 від 28 жовтня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст. 182, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 362КК України закрити.

Процесуальні витрати віднести за рахунок держави.

Речові докази по справі:

- оригінал медичної карти: № 4276; журнал «Журнал обліку прийому хворих в стаціонар та відмов у госпіталізації почато 18.11.2022 закінчено 06.01.2023», а саме копії сторінок № 18 та № 19 (номер заклеєно стікером); журнал «Журнал № 7 запису оперативних втручань у стаціонарі хірургії одного дня з 02.10.2022 по 29.11.2022», а саме копія сторінки № 26; копія документу «Паспорт громадянина України», що належить потерпілій ОСОБА_6 , що зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд протягом 7 діб з дня її винесення.

Судя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлений 15 січня 2026 року.