В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року с-ще Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 08.05.2025 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка, Великоновосілківського району Донецької області, громадянина України, одруженого, не працюючого, із середньою освітою, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , порушуючи вимоги статті 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», умисно, за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 , яке виразилось у словесних образах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, погрозах застосування фізичного насильства, що призвело до тривалих, інтенсивних психологічних (моральних) страждань у останньої.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 , протягом року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Зокрема, 29 листопада 2024 близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 дії психологічного характеру, що виразилось у образах, погрозах та вигнанні з будинку внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю, чим саме вчинив відносно дружини домашнє насильство, що призвело до її психологічних страждань.

29 листопада 2024 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №724827) відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, 03 грудня 2024 близько 08 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , порушив терміновий заборонний припис серії АА №572089, а саме порушив заборону в будь-який спосіб контактувати з дружиною, після чого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та намагався вчинити бійку, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_5 та призвести до психологічних та фізичних страждань останньої.

03 грудня 2024 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №724767) відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Разом з тим, 03 грудня 2024 близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , порушив терміновий заборонний припис серії АА №572089, а саме порушив заборону в будь-який спосіб контактувати з дружиною, після чого вчинив сімейну сварку в ході якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_5 та призвести до психологічних та фізичних страждань останньої.

03 грудня 2024 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №724768) відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

26 грудня 2024 постановою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області об`єднано в одне провадження справи про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

26 грудня 2024 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Окрім цього, 15 лютого 2025 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , вчинив відносно останньої дії психологічного характеру, а саме ображав та намагався вчинити бійку, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_5 та призвести до психологічних та фізичних страждань останньої.

21 лютого 2025 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №611740) відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

12 березня 2025 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Також, 20 березня 2025 близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , вчинив психологічне насильство в сім`ї, яке виразилось у вчиненні сварки та висловлюванні на адресу останньої нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю ОСОБА_5 та призвести до психологічних страждань останньої.

20 березня 2025 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №724675) відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

28 квітня 2025 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Разом з тим, 23 березня 2025 близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , вчинив сварку своїй дружині, в ході якої ображав її та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю ОСОБА_5 та призвести до психологічних та фізичних страждань останньої.

23 березня 2025 за вищевказаним фактом працівником СРПП ВП №1 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (серії ВАВ №611767) відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП.

08 квітня 2025 Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області ОСОБА_5 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань.

Так, 07 травня 2025 близько 13 години 22 хвилини ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно дружини ОСОБА_5 словесну сварку, переслідуючи при цьому прямий умисел на заподіяння їй психологічного насильства, що проявилось у словесних висловлюваннях нецензурними словами та спроб вигнати з будинку, які принижують честь і гідність потерпілої, чим вчинив систематичне психологічне насильство над потерпілою, що призвело до тривалих, інтенсивних та негативних за своїми проявами психологічних (моральних) страждань у останньої.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину визнав повністю та пояснив, що він дійсно, систематично вчиняв своїй дружині сварки, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, ображав її. Таку свою поведінку пояснює важким психологічним станом внаслідок вимушеного переселення, та іноді алкогольним сп`янінням. Неодноразово він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дружини. Він ставиться до скоєного негативно, розкаюється та шкодує у вчиненому. На даний час відносини з дружиною трошки налагодилися, сварок між ними не має.

Також обвинувачений підтвердив, що цілком розуміє зміст фактичних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, їх не оспорює та повністю визнає свою вину, така його позиція є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших негативних обставин.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, цивільний позов не заявила, просила призначити максимальне покарання, передбачене законом.

Прокурор та обвинувачений не заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності потерпілої. Тому, суд, на підставі ст.325 КПК України, враховуючи думку учасників судового провадження, можливість за відсутності потерпілої з`ясувати всі обставини під час судового розгляду для прийняття рішення, ухвалив про проведення судового розгляду без потерпілої.

Згідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст обставин вчинення кримінального правопорушення, добровільно визнає себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і роз`яснив, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обвинувачений і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , його повне визнання своєї провини, а також те, що останній не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, то у відповідності до положень ч. 3 ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у його вчинені.

Оскільки сторони кримінального провадження вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини щодо дати, часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення, форми вини, розміру заподіяної шкоди.

Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення відповідає дійсним обставинам скоєного діяння.

На підставі викладеного, суд визнає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше; одружений, малолітніх або неповнолітніх дітей не утриманні не має, не працює - пенсіонер; має статус ВПО; за місцем мешкання обвинувачений характеризується посередньо; на обліку у лікаря-нарколога та психіатра за місцем мешкання не перебуває, групи інвалідності не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи вказані обставини, особу обвинуваченого, вимоги закону України про кримінальну відповідальність, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без призначення більш суворого покарання у виді позбавлення волі, передбаченого санкцією ст.126-1 КК України, а тому суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду в межах, визначених санкцією ст.126-1 КК України.

Враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах потерпілої для убезпечення від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.5 ч. 1 ст.91-1 КК України, а саме: проходження програми для кривдників строком на один місяць.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, на теперішній час відсутні підстави для його обрання.

В ході досудового розслідування були понесені витрати, пов`язані з залученням експерта ОСОБА_6 для проведення психологічної експертизи №49/05 від 15.05.2025 у розмірі 5000 грн., що підтверджено актом №59/05/25 від 15.05.2025.

Відповідно до ст.118 КПК України, процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відповідно до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Аналізуючи вказані норми права, суд дійшов до висновку, що суд має право стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати, в тому числі ті, що пов`язані із залученням експерта, лише у випадку ухвалення стосовно особи обвинувального вироку. При цьому слід зауважити, що такі витрати, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, стягуються на користь держави. Перерахування таких витрат на рахунки експертів даною нормою не передбачено.

Згідно до ст.7 Закону України «Про судову експертизу», судово- експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України.

Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про судову експертизу», судовими експертами можуть бути особи, які мають необхідні знання для надання висновку з досліджуваних питань.

До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

До фахівця у відповідній галузі знань, який проводить судову експертизу, застосовуються положення цього Закону щодо гарантій, прав, обов`язків, відповідальності судового експерта, крім відповідальності за відмову від проведення експертизи та положень розділу III цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, експерт ОСОБА_6 , який проводила вищевказану психологічну експертизу, є атестованим судовим експертом, яка включена до державного Реєстру атестованих судових експертів, але не є працівником державної спеціалізованої установи.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення витрат на проведення психологічної експертизи у сумі 5000 грн. на користь експерта ОСОБА_6 , а також і неможливість стягнення цих коштів на користь держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-370, 373- 374, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч. 1 ст.91-1 КК України та направити його для проходження програми для кривдників строком на один місяць, виконання якої покласти на Личківську селищну раду Самарівського району Дніпропетровської області.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: два диски формату DVD-R з відеозаписами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1