ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002265 від 11.09.2025 за ч. 4 ст. 296 КК України - старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Херсон, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , такого, що має повну середню освіту, офіційно непрацевлаштованого, раніше несудимого,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

Слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді в рамках кримінального провадження №0002265 від 11.09.2025 з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів.

З клопотання слідує, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002265 від 11.09.2025 за підозрою ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 296 КК України, в ході якого встановлено, що 11.09.2025 приблизно о 17:00, неподалік житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, в салоні транспортному засобі марки «RENAULT» (д.н.з. НОМЕР_1 ) перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який гучно слухав музику в громадському місці. У подальшому, проходячи повз ОСОБА_6 , з вказаного приводу, а саме з причини порушення тиші та спокійної обстановки у громадському місці, сусідами вказаного будинку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було здійснено зауваження ОСОБА_6 , на яке він, керуючись раптово виниклим умислом на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, відреагував зауваження нецензурною лайкою із погрозами застосування насильства щодо вказаних осіб на вказане, демонструючи при цьому палицю.

У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_10 здійснив виклик служби «102» з метою припинення порушення громадського порядку ОСОБА_6 11.09.2025 приблизно о 17:19 наряд реагування Оболонського РВ УПО в м. Києві №560 у складі старших сержантів поліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, перебуваючи на добовому чергуванні та пересуваючись на службовому транспортному засобі марки «HYUNDAI» (д.н.з. НОМЕР_2 ) із знаками розпізнавання та проблисковими маячками, прибули на виклик ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2. У вказаний час співробітники поліції виявили в салоні транспортному засобу марки «RENAULT» (д.н.з. НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 , який і надалі гучно слухав музику, тобто продовжував порушувати громадський порядок, а саме тишу та спокій пересічних громадян у громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Підійшовши до вказаного авто, старший сержант поліції ОСОБА_11 , з метою припинення хуліганських дій ОСОБА_6 , представився та попросив останнього надати підтверджуючі особу документи. Також старший сержант поліції ОСОБА_11 повідомив, що наряд поліції прибув на виклик у зв`язку із скаргою на дії ОСОБА_6

11.09.2025 приблизно о 17:20 за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, керуючись зневажливим ставленням до громадського порядку, існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що полягало у грубому порушенні громадського порядку, спокої пересічних громадян, ігноруючи правила поведінки у суспільстві, усвідомлюючи що перед ним представник влади, взяв у руки із салону вказаного авто предмет, спеціально пристосований для завдання тілесних ушкоджень, а саме металеву палицю, та, демонструючи вказаний предмет, погрожуючи його застосування для завдання тілесних ушкоджень, наблизившись до старшого сержанта поліції ОСОБА_11 , завдав нею декілька ударів по останньому.

Старший сержант поліції ОСОБА_11 внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 зазнав: забою лівої кисті, забійної садна між пальцевими проміжками лівої кисті, забійної епідермальної рани бороди, забійної рани правого плеча.

У подальшому, перебуваючи за вказаною вище адресою у вказаний час, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосування предмету, спеціально пристосованого для завдання тілесних ушкоджень, керуючись зневажливим ставленням до громадського порядку, існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, вчинення вказаних хуліганських дій, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажливого ставлення до громадського порядку і існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, використовуючи раніше вказаний предмет, схожий на металеву палицю, спеціально пристосований для завдання тілесних ушкоджень, умисно завдав нею не менше 5 ударів по службовому транспортному засобу марки «HYUNDAI» (д.н.з. НОМЕР_2 ), чим пошкодив лобове скло, капот, боковину зліва, кліп решітки повітрозабірника, чим спричинив майнову шкоду на загальну суму 112 235,00 грн.

Тим самим ОСОБА_6 реалізував свій злочинний умисел на вчинення грубого порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганстві) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у грубому порушенні громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство) із застосування предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, пов`язане з опором представникові влади, який виконує свої обов`язки з охорони громадського порядку, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

Обгрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення строку дії попередньої ухвали місцевого суду від 05.11.2025, оскільки з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_6 злочину, необхідно провести ряд слідчих та виконати ряд процесуальних дій. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують застосування найсуворішого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання останнього під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши при цьому, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки ризики у кримінальному провадженні не перестали існувати.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши про те, що підозра є небгрунтованою, а ризики недоведеними, оскільки докази на підтвердження їх існування стороною обвинувачення не надано, клопотання має формальний характер. Зазначив, що його підзахисний не має наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а тому просив змінити застосований стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, пор що подав письмові заперечення.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

11.09.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

12.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

13.09.2025 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 06.08.2025 включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

31.10.2025 постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0002265 від 11.09.2025 до 3 (трьох) місяців, тобто до 12.12.2025.

05.11.2025 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва продовжено строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.12.2025 включно без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

08.12.2025 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0002265 від 11.09.2025 до 5 (п`яти) місяців, тобто до 12.02.2026.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до положень статей 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування у строки, встановлені ст. 219 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

Так, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться у долучених до матеріалів клопотання документах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики ЄСПЛ вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у рішенні ЄСПЛ від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, зокрема необхідно:

- отримати висновок судово-медичної експертизи, яка вирішує питання наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 їх характеру, кількості, локалізації, та механізму утворення;

- отримати висновок судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_6 ;

- виконати ряд інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні у яких виникне необхідність;

- в разі необхідності вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_13 з урахуванням зібраних доказів;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- прийняти законне процесуальне рішення відповідно до положень глави 24 КПК України.

З викладеного вбачається, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані, які характеризують особу останнього, його вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, склад сім`ї, майновий стан.

З огляду на те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, при цьому враховуючи, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними, та зважаючи на характер інкримінованого злочину, на дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, з огляду на що, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та заявленим у судовому засіданні, слідчий суддя вважає доведеним необхідність продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки, на його переконання, саме такий вид запобіжного заходу, забезпечить виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Крім того, вивченням даних про особу підозрюваного встановлено, що доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 не допускає його тримання під вартою слідчому судді не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод не має.

При цьому слідчий суддя зважив і на доводи сторони захисту щодо застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не доведено відповідними доказами обставин, на які посилалась сторона захисту при обґрунтуванні необхідності застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про застосування більш м`якого запобіжного заходу не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому здійсненні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Між тим, в силу вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про продовження строку тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, яке вчинене із застосуванням насильства, не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованих злочинів слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Керуючись ст. 29 Конституції України, статтями 176-178, 181-186, 193-196, 205, 208, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0002265 від 11.09.2025 за ч. 4 ст. 296 КК України - старшого слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, тобто до 05.02.2026 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1