Справа № 947/9855/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000179 від 02.10.2024 року за ознаками кримінальний правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000179 від 02.10.2024 року за ознаками кримінальний правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт на товарно-матеріальні цінності шляхом заборони права користування, розпорядження та володіння, вилучені під час обшуку, проведеного 18 листопада 2025 року, у нежитловому приміщенні торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_1 , за картографічними координатами з картографічного Google інтернет сервісу (46.433335, 30.712590).

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду заяву, в якій просив клопотання задовольнити та розглянути без його участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Приймаючи до уваги заяву прокурора та власників майна, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000179 від 02.10.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст.199 КК України

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що невстановлені особи з початку 2024 року на території м. Одеса здійснюють незаконне придбання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту, незаконно виготовлених тютюнових виробів.

В ході проведення слідчих-розшукових дій в рамках кримінального провадження №0000179 від 02.10.2024 року за ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст.199 КК України, встановлено, що невстановленою групою осіб на території міста Одеси, а також Одеської області здійснюється протиправна діяльність з незаконного придбання з метою збуту, а також збуту та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів, в тому числі з підробленими марками акцизного податку України.

Разом з цим, в ході досудового розслідування, проведено контроль за вчиненням злочину, за результатами яких, особою, залученою до конфіденційного співробітництва видано органу досудового розслідування незаконно виготовлені підакцизні товари тютюнові вироби.

15.07.2025 року детективами ТУ БЕБ в Одеській області проведено 25 обшуків, за місцями зберігання, збуту підакцизних товарів сигарет без марок акцизного податку, де були вилучені сигарети без марок акцизного податку, та с підробленими марками акцизного податку України.

Незважаючи на викриття вказаних осіб в протиправної діяльності, останні продовжують свою злочинну діяльність.

Встановлено, що у протиправній діяльності використовується в тому числі нежитлове приміщення - торгівельний кіоск, що знаходиться на прибудинковій території за адресою: АДРЕСА_1 , через який здійснюється збут контрафактних тютюнових виробів невідомого походження, з марками акцизного податку? що мають ознаки підробки.

У ході обшуку, проведеного 18.11.2025, у нежитловому приміщенні - торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_1 , за картографічними координатами з картографічного Google інтернет сервісу ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), виявлено та вилучено:

- Тютюнові вироби без марок акцизного податку України у загальній кількості 861 пачка, а саме: Kent у кількості 53 пачки; Compliment у кількості 164 пачок; Palermo у кількості 60 пачок; King у кількості 96 пачок; Rottmans у кількості 78 пачок; Parliament у кількості 47 пачок; Urta у кількості 126 пачок; Camel у кількості 10 пачок; Winston у кількості 9 пачок; Ok у кількості 50 пачок; Sobranie у кількості 21 пачка; Marshall у кількості 51 пачка; Marlboro у кількості 18 пачок; Lucky strike у кількості 10 пачок; Ritm у кількості 10 пачок; Kansas у кількості 4 пачки; Bond у кількості 5 пачок; Manchester у кількості 8 пачок.

- Тютюнові вироби поштучно без найменування - 1 000 од.

- Тютюнові вироби з марками акцизного податку України, що мають ознаки підроблення у загальній кількості 7 пачок, а саме: Camel у кількості 1 пачка; Bond у кількості 1 пачка; Parliament у кількості 1 пачка; Marlboro у кількості 1 пачка; Kent у кількості 1 пачка; Winston у кількості 1 пачка; Lucky Strike у кількості 1 пачка

- Грошові кошти у сумі 11 590 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень.

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку тютюнові вироби імовірно є предметами вчинення кримінального правопорушення, відповідно до чого відповідають критеріям речових доказів в рамках кримінального провадження та потребують збереження на даній стадії досудового розслідування.

Вжитим у диспозиції ст.204 КК України незаконним виготовленням підакцизних товарів, зокрема, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, вважаються товари, виготовлені: особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, чи суб`єктом господарської діяльності без одержання ліцензії, якщо їх виготовлення підлягає ліцензуванню, або суб`єктом господарської діяльності, який має ліцензію на їх виготовлення, але частину (чи повністю) виготовлених товарів не відображає у звітності, тобто не сплачує акцизний збір, сплата якого є обов`язковою.

Предметом кримінальних правопорушень, передбачених ст.204 КК України, можуть бути і фальсифіковані тютюнові вироби.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають, в тому числі такі види господарської діяльності як виробництво і торгівля спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

З огляду на правову кваліфікацію вчинених діянь (ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 199 КК України) за ознаками кримінального правопорушення вилучені грошові кошти у загальній сумі 11 590 гривеньвідповідають ознакам майна, здобутого кримінально протиправним шляхом.

Отримані у ході кримінального провадження відомості щодо здійснюваної незаконної діяльності дають підстави вважати, що вилучені грошові кошти, які визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, отримані від незаконної діяльності, у тому числі від збуту незаконно виготовлених тютюнових виробів.

Легальність набуття вилучених у ході проведення обшуку грошових коштів підлягає з`ясуванню органом досудового розслідування та об`єктивно вимагає проведення певних слідчих (розшукових) дій.

Натомість повернення вилучених в ході обшуку грошових коштів за обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 204 КК України, без надання органу розслідування можливості з`ясування обставин правомірності їх набуття може призвести до втрати речей, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Зв`язок вилученого в ході обшуку майна із вчиненням злочинів, передбачених ч. 3 ст. 204 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

Як на цьому обґрунтовано зауважує прокурор у клопотанні про арешт майна, вилучені речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку чорнові записи відповідають критеріям речових доказів, оскільки належить особам, причетність до вчинення кримінального правопорушення яких перевіряється наразі органом досудового розслідування.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та імовірно є предметом вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з метою збереження речових доказів, які можуть мати суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно може бути речовими доказами в рамках кримінального провадження та містити у собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Отже, оскільки вилучене майно визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливої зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. TheUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавленої особи пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності особи, адже досягнення мети збереження речового доказу, неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження після огляду вилученого майна буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, власниця майна, в порядку ст. 174 КПК України, має процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони права користування, розпорядження та володіння, майном вилучене під час обшуку, проведеного 18 листопада 2025 року, у нежитловому приміщенні торгівельному кіоску за адресою: АДРЕСА_1 , за картографічними координатами з картографічного Google інтернет сервісу ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ), а саме на:

- Тютюнові вироби без марок акцизного податку України у загальній кількості 861 пачка, а саме: Kent у кількості 53 пачки; Compliment у кількості 164 пачок; Palermo у кількості 60 пачок; King у кількості 96 пачок; Rottmans у кількості 78 пачок; Parliament у кількості 47 пачок; Urta у кількості 126 пачок; Camel у кількості 10 пачок; Winston у кількості 9 пачок; Ok у кількості 50 пачок; Sobranie у кількості 21 пачка; Marshall у кількості 51 пачка; Marlboro у кількості 18 пачок; Lucky strike у кількості 10 пачок; Ritm у кількості 10 пачок; Kansas у кількості 4 пачки; Bond у кількості 5 пачок; Manchester у кількості 8 пачок.

- Тютюнові вироби поштучно без найменування - 1 000 од.

- Тютюнові вироби з марками акцизного податку України, що мають ознаки підроблення у загальній кількості 7 пачок, а саме: Camel у кількості 1 пачка; Bond у кількості 1 пачка; Parliament у кількості 1 пачка; Marlboro у кількості 1 пачка; Kent у кількості 1 пачка; Winston у кількості 1 пачка; Lucky Strike у кількості 1 пачка

- Грошові кошти у сумі 11 590 (одинадцять тисяч п`ятсот дев`яносто) гривень.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1