УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 (на відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Херсона подання начальника відділу № 26 філії ДУ «Центра пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про затримання та направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, який має середню технічну освіту, не працює, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 20.03.2023 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Малиновського районного суду м. Одеси та направлено для відбування покарання,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 за вироком Малиновського районного суду м. Одеси засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року та направлено для відбування покарання.

Відділ № 26 філії ДУ «Центра пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернувся до суду з поданням про вирішення питання про затримання та направлення до місця відбування покарання відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивовано тим, ОСОБА_4 за вироком Малиновського районного суду м. Одеси засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року та направлено для відбування покарання. 16.04.2025 року отримали на виконання розпорядження про виконання судового рішення в частині виконання покарання у виді 2 років обмеження волі. 24.04.2025 року ОСОБА_4 , роз`яснено порядок відбування покарання у виді обмеження воді та порядок слідування у виправний центр. Засуджений власноруч заповнив та підписав підписку, анкету та надав пояснення в якому написав про відмову в отриманні припису для виїзду в виправний центр, посилаючись на намір вступити до лав ЗСУ для проходження служби. В послідуючому, в телефонній бесіді, ОСОБА_4 , повторно роз`яснено порядок виїзду у виправний цент для відбуття покарання у виді обмеження волі. В письмовому поясненні, ОСОБА_4 , зазначив, що немає мобільного телефону, проживає в буд. АДРЕСА_1 , не працює, до лав ЗСУ не пішов із-за поганого здоров`я, для відбуття покарання їхати не може у зв`язку з нестачею коштів та поганим здоров`ям.

В судовому засіданні представник органу пробації не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор просив задовольнити вказане подання.

ОСОБА_4 в судові засідання 06.11.2025, 15.12.2025, 05.01.2026 року не з`явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши наведені у поданні доводи, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Процедура направлення засуджених до обмеження волі для відбування даного покарання врегульована ст. 57 КВК України, діючим Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 №272/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 31 січня 2019 за №120/33091.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КВК України, п. 2 ч.2 розділу ХІ Порядку особи, засуджені до обмеження волі, прямують за рахунок держави до місця відбування покарання самостійно. Уповноважений орган з питань пробації згідно з вироком суду вручає засудженому припис про виїзд до місця відбування покарання. Не пізніше трьох діб з дня одержання припису засуджений зобов`язаний виїхати до місця відбування покарання і прибути туди відповідно до вказаного в приписі строку. Уповноважений орган з питань пробації надсилає засудженому виклик, за яким він зобов`язаний з`явитися для вручення припису та ознайомлення з порядком і умовами відбування покарання.

Відповідно до Розділу Х Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого Наказом від 29.01.2019 №272/5, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та у разі, якщо місцезнаходження його невідоме, уповноважений орган з питань пробації, на обліку якого він перебуває, здійснює заходи з виявлення засудженого до обмеження волі протягом п`ятнадцяти днів з часу отримання повідомлення адміністрації виправного центру про неприбуття до місця відбування покарання. Зазначені в цьому пункті заходи уповноважений орган з питань пробації, вживає також стосовно засуджених до обмеження волі, які зникли з місця проживання до отримання припису.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України, п. 8 ч. 2 розділу ХІ Порядку в разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису.

Згідно з ч. 5 ст. 57 КВК України у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Положеннями ч.1, 6 ст. 88 КВК України встановлено, що засуджені до позбавлення волі особи направляються до місця відбування покарання під вартою; порядок переміщення засуджених під вартою визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ст.87 КВК України порядок направлення засуджених до виправних і виховних колоній визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України.

Статтею 58 КВК України визначено, що строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру, тобто: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

За матеріалами подання встановлено, що ОСОБА_4 за вироком Малиновського районного суду м. Одеси засуджений за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.03.2024 року скасовано звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2023 року та направлено для відбування покарання.

16.04.2025 року матеріали відносно засудженого надійшли на виконання до органу пробації.

За матеріалами подання встановлено, що 24.04.2025 року ОСОБА_4 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, наслідки ухилення від одержання припису про виїзд до місця відбування покарання або невиїзду в установлений строк чи неприбуття до виправного центру. Того ж дня, засудженому видано припис про виїзд до місця відбування покарання.

Згідно письмових пояснень, наданих інспектору відділу № 26 «Центр пробації», ОСОБА_4 24.04.2025 року зазначив, що він отримав припис для виїзду в виправний центр, але їхати відмовляється, у зв`язку з тим, що має намір вступити до ЗСУ.

Згідно письмових пояснень, наданих інспектору відділу № 26 «Центр пробації», ОСОБА_4 23.09.2025 року зазначив, що він відмовляється їхати до виправного центру для відбуття покарання, у зв`язку з проблемами зі станом здоровя та відсутністю коштів, мав намір вступити до ЗСУ, але не здійснив через стан здоров`я.

Вирішуючи зазначене подання представника органу пробації, суд враховує наступні положення:

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Отже матеріали справи не містять доказів на підтвердження поважності причин невиїзду засудженого до місця відбування покарання і таких даних не було здобуто в ході судового розгляду.

Враховуючи, що засуджений без поважних причин не виїжджає для відбування покарання до виправного центру, попереджався про наслідки невиконання покладених на нього обов`зків, проте належних заходів до усунення допущених порушень не вжив, що є підставою для затримання засудженого та направлення до місця відбування покарання.

Керуючись ст.ст. 534, 537, 539 КПК України, ст. 57 КВК України, суд, -

ухвалив:

Подання відділу № 26 філії ДУ «Центра пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про направлення до місця відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою направлення до місця відбування покарання.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Зарахувати строк відбування покарання час із моменту затримання ОСОБА_4 , та доставки під вартою до виправного центру із розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Виконання ухвали в частині затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направлення його до місця відбуття покарання покласти на Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонській міський суд Херсонської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1