В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001939 від 07.06.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, працюючого в ТОВ «Текстиль Контакт», який має на утримані малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

У невстановлений час та місці, але не пізніше лютого 2025 року, у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на підроблення офіційного документа з метою його подальшого використання, а саме військово-облікового документу та посвідчення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_3 приблизно в лютому 2025 року, перебуваючи у м. Києві, у невстановлений час та місці, будучи особою, яка підлягає мобілізації та не має права на відстрочку від призову, переслідуючи мету ухилення від мобілізації в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022», діючи умисно, вступив у злочинну змову із невстановленою особою для виготовлення завідомо підробленого військово-облікового документу та посвідчення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, форма якої встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період».

У невстановлений час, місці та спосіб, ОСОБА_3 надав невстановленій особі копію свого паспорту серії НОМЕР_1 , копію військового квитка та фотографії для використання при виготовленні підробленого документа, після чого невстановлена особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_3 , використовуючи його анкетні відомості, у невстановлений час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки, виготовила підроблений військово-обліковий документ НОМЕР_4 від 01.03.2025 року та посвідчення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації НОМЕР_2 від 01.03.2025 року, форма якої встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яку внесла неправдиві відомості про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 № 493 згідно з переліком професій (додаток до розпорядження №70), розділу 1, пунтку 8, на строк шість місяців з дня оформлення відстрочки від призову, яку завірила відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_3 *КОД НОМЕР_3 *», підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_6 .

У невстановлений час, місці та спосіб, ОСОБА_3 отримав підроблені документи.

Указані дії надали ОСОБА_3 право на використання офіційного документу, тобто такого, що має усі необхідні реквізити, юридично значущий характер та дають особі, котра є особою призовного віку, відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Крім цього, 06.06.2025 року ОСОБА_3 був зупинений працівниками Дніпровського УП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, пр. П. Тичини, 9-Б, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер дій, діючи умисно, надав на вимогу працівників поліції завідомо підроблений військово-обліковий документ НОМЕР_4 від 01.03.2025 року та посвідчення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації НОМЕР_2 від 01.03.2025 року, форма якої встановлена постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року, видану ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в яку внесені неправдиві відомості про те, що йому нібито надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 №493 згідно з переліком професій (додаток до розпорядження №70), розділу 1, пунтку 8, на строк шість місяців з дня оформлення відстрочки від призову, яку завірила відтиском печатки « ІНФОРМАЦІЯ_3 *КОД НОМЕР_3 *», підписом ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_6 , яка зазначеною установою не видавалася та не посвідчувалась, чим використав завідомо підроблений документ.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати такий документ, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та використання завідомо підробленого документа, кваліфіковані правильно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

07 жовтня 2025 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Київ ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Сторони узгодили наступне покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У статті 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості.

Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Враховуючи викладене, вислухавши думку прокурора, яка просила затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали думку прокурора, вивчивши обвинувальний акт, суд прийшов до наступних висновків.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України. Судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на те, що прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також суд з`ясував, що прокурор розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, суд переконався, що укладення даної угоди сторонами є добровільним.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, положенням ст. 69 КК України та санкції ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Також підлягає вирішенню питання щодо майна, на яке накладено арешт. У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 жовтня 2025 року між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Київ ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0001939 від 07.06.2025 року.

ОСОБА_3 визнати виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу у розмірі 2 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року, а саме на військово-обліковий документ НОМЕР_4 від 01.03.2025 року та посвідчення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації НОМЕР_2 від 01.03.2025 року, скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: військово-обліковий документ НОМЕР_4 від 01.03.2025 року та посвідчення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації НОМЕР_2 від 01.03.2025 року, знищити

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, а саме 7131 гривень 20 копійок за проведення експертизи № КСЕ-19/111-25/54541 від 19.09.2025 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право звернутися із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, учасниками в якому вони були.

Суддя: