Справа №: 398/7539/25
провадження №: 1-кс/398/1814/25
УХВАЛА

Іменем України

"28" листопада 2025 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002026 від 26.11.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Диківка Знам`янського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні дітей не маючого, непрацюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2025 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що 25 листопада 2025 року близько 16 години 00 хвилини, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 прийшов до приміщення житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 для спільного вживання спиртних напоїв.

У подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у кімнаті житлового будинку вживали спиртні напої. Після чого, під час спільного розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка, в ході якої ОСОБА_7 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 .

В цей момент у ОСОБА_6 ,який втрутився у конфлікт, виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, наніс декілька ударів кулаками обох рук в область обличчя ОСОБА_7 , від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії направлені на спричинення особі тілесних ушкоджень ОСОБА_6 наніс декілька цілеспрямованих ударів емалійованою каструлею по голові та обличчю ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження відповідно до довідки Департаменту охорони здоров`я Кіровоградської ОДА КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 25.11.2025 у вигляді відкритої не проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, перелому кісток черепа, перелому лицевого скелету, перелому нижньої щелепи, які відносяться до категорії тяжких, як небезпечні для життя в момент заподіяння.

Після чого, ОСОБА_6 припинив свої протиправні дії, а потерпілого ОСОБА_7 було доставлено до КНП «Кіровоградська обласна лікарня» для надання медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого як, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, тобто злочину, передбаченого частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України.

26.11.2025 року о 07:40 год (фактичний час затримання 26.11.2025 о 01:30 год) в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

26.11.2025 року слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Підозрюваному забезпечено право на захист.

Вина підозрюваного вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: витягом з ЄРДР за №0002026від 26.11.2025; рапортом чергового від 25.11.2025 року по подію; протоколом огляду місця події від 25.11.2025року, за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 26.11.2025 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 26.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 26.11.2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 26.11.2025 року; протокол затримання особи, підозрюваної у скоєнні злочину від 26.11.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 26.11.2025року; протоколом допиту підозрюваного від 26.11.2025 року.

ОСОБА_6 не одружений,не має на утриманні дітей,ніде офіційно не працевлаштований, не має стійких (міцних) соціальних зв`язків та осіб, які б могли забезпечити належний за ним контроль, за його поведінкою та забезпечили виконання ним процесуальних обов`язків у статусі підозрюваної особи.

Крім того, встановлені під час досудового розслідування наявні ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як у разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та визнання його судом винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тому з метою уникнення відповідальності остання може безперешкодно виїхати за межі міста Олександрії або Кіровоградської області; незаконно впливати на свідків, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винним, так як підозрюваний усвідомлює, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі. Підозрюваний знає особисто свідків та які свідчення вони дали під час досудового розслідування (копія протоколів допиту свідків додано до вказаного клопотання), тож з метою зміни ними показів та уникнення відповідальності може впливати на них.

Оскільки ОСОБА_6 , будучі особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з умисним нанесенням тяжких тілесних ушкоджень людині, за яке законом передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та те, що підозрюваний відбував покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15ч. 1 ст. 115 КК України - це унеможливлює застосування більш м?яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України,а саме особисте зобов`язання та домашнього арешту.

Застава не може бути обрана, у силу п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України враховуючи, що інкримінується підозрюваному злочин пов`язаний із застосуванням насильства.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк понад 5 років (санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років).

Таким чином, метою застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України). Підставою застосування відносно підозрюваногозапобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також наявність ризиків визначених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги вищевикладене, наявний суспільний резонанс та те, що на даний час існують ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі зможе безперешкодно залишити територію міста та області та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник просила відмовити у задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу та застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зауважила стосовно долученої до матеріалів клопотання характеристики відносно підозрюваного, яка містить розбіжності.

Підозрюваний підтримав думку захисника, зазначив, що не збирається переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Разом з тим, в судовому засіданні вказав, що потерпілий заслуговував на те, що скоєно відносно нього.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора та захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002026 свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено 26.11.2025 року до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 порушено з метою запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , якого 26.11.2025 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 згідно ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст.42 КПК України, а також запобігання спробам: переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , згідно ст.177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який в силу ст.12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрюваний, може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваного.

Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаного ризику слід віднести ті обставини, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Характер та фактичні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду здається явно переконливою оскільки в разі направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_6 та визнання його судом винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, тому з метою уникнення відповідальності остання може безперешкодно виїхати за межі міста Олександрії або Кіровоградської області.

Ризик незаконного впливу на свідків, також знайшов своє підтвердження, оскільки з метою уникнення покарання, що загрожує підозрюваному в разі визначення його винним, з метою зміни показів та уникнення відповідальності останній може впливати на них.

Слідчий суддя критично ставиться до наведеного захисником та підозрюваним з приводу обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки суду не надана письмова згода власника майна, про не заперечення у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного.

Також слідчий суддя критично ставиться до долученої до матеріалів клопотання характеристики відносно підозрюваного, яка має неналежну інформацію, яка зі слів слідчого допущена технічно, та яку на час розгляду клопотання усунути неможливо.

Разом з тим, вагомою характеризуючою ознакою є наявність у підозрюваного непогашегої судимості за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а також його ставлення до скоєного правопорушення, та відсутність каяття, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною кримінального провадження надані докази наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання з 26.11.2025 року о 01 годині 30 хвилин по 24.01.2026 року.

Ухвала слідчого судді діє до 24.01.2026 року включно.

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - відмовити.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 прокурора Олександрійської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1