Справа № 675/1669/25
Провадження № 1-кс/675/17/2025
У Х В А Л А

"14" жовтня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченої ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав Хмельницької області заяву судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №0001459 від 07.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд передано заяву судді Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 про самовідвід у кримінальному провадженні №0001459 від 07.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

Заява про самовідвід мотивується тим, що вказане кримінальне провадження випливає, по своїй суті, з матеріалів кримінального провадження №0000906, за результатами розгляду якого, ним як суддею, ухвалено вирок від 23.07.2025 року, де ОСОБА_3 визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України.

На переконання судді ОСОБА_4 , ним надано оцінку обставинам вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , тому розгляд даного кримінального провадження, яке випливає з матеріалів кримінального провадження №0000906, відносно ОСОБА_3 може викликати сумніви в його об`єктивності та упередженості.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд даного питання без його участі з покликанням, що не заперечує щодо задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 .

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні надала пояснення, зі змісту яких вбачається, що у неї відсутні заперечення щодо задоволення заяви судді про його самовідвід.

Заслухавши думку прокурора, викладену в його письмовій заяві, позицію обвинуваченої у судовому засіданні, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Слід констатувати, що об`єктивність розгляду справи, а отже вирішення її на основі суворого додержання законності забезпечується її розглядом суддею, щодо якого відсутні сумніви, в тому числі у стороннього спостерігача, в його неупередженості та безсторонності.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому рішення Європейського суду є обов`язковими для виконання судами України.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі - Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.

У пункті 11 Висновку зазначено, що ця незалежність повинна існувати стосовно як суспільства в цілому, так і сторін будь-якої судової справи, в якій судді повинні винести рішення.

Виходячи з вказаної норми закону, в даному випадку достатньою підставою для відводу судді є не доведений факт упередженості чи необ`єктивності судді, а наявність обґрунтованого об`єктивними обставинами припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006).

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді останній заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до п. п. 1, 2, 6 ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний, зокрема, справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Стаття 15 Кодексу суддівської етики України визначає, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід.

Тобто, розгляд справи суддею, щодо якого існують об`єктивні підстави для виникнення сумнівів у його неупередженості, є порушенням ним передбачених діючим законодавством обов`язків судді та правил суддівської етики.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 80 КПК за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З огляду на викладене, з урахуванням ухвалення суддею ОСОБА_4 судового рішення вироку від 23.07.2025 у справі №675/1038/25 відносно обвинуваченої ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000906 про її обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, де надано оцінку фактичним обставинам кримінального провадження, які по своїй суті випливають з одних і тих же правовідносин, що й по кримінальному провадженню №0001459 від 07.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України, для уникнення сумнівів щодо неупередженості такого судді в очах прокурора, обвинуваченої, та стороннього спостерігача, забезпечення дотримання вимог суддівської етики, а також з урахуванням принципу процесуальної економії, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заявлений самовідвід у зазначеній справі, що відповідатиме завданням кримінального провадження та в жодному разі не порушить законних прав та інтересів його учасників.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заявлений суддею Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 самовідвід у кримінальному провадженні №0001459 від 07.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_4 від розгляду справи №675/1669/25 у кримінальному провадженні №0001459 від 07.08.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5