Провадження № 1-кс/638/138/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду міста Харкова скаргу представника Північно-Східного офісу Держаудитслужби на постанову старшого дізнавача СД Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 19.04.2025 року про закриття кримінального провадження №0000862 від 07.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.351-1 КК України, -

встановив:

До Шевченківського районного суду міста Харкова надійшла скарга представника Північно-Східного офісу Держаудитслужби, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000862 від 07.11.2023 року та відновити вказане кримінальне провадження.

В обґрунтування скарги посилається на те, що не погоджується з оскаржуваною постановою та вважає її такою, що вона підлягає скасуванню. Зазначає, що при винесенні постанови дізнавачем не вжито всіх необхідних заходів для забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, її висновки про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, які містяться в постанові, є передчасними та помилковими. Зокрема, вказує, що старшим дізнавачем не було взято до уваги, що посадовими особами Офісу було повідомлено директора про кримінальну відповідальність, що свідчить про її обізнаність щодо наслідків вчинення перешкоджання діяльності органу державного фінансового контролю. Факт того, що працівники ДП «ХНДПІЗ» у період проведення контрольного заходу перебували у простої не спростовує наявність вчиненого правопорушення. При цьому надання до аудиту документів щодо фінансово-господарської діяльності підприємства можливе особисто нею як керівником, так і іншим працівником, залученим до роботи за необхідності. Проведення державного фінансового аудиту діяльності ДП «ДНДПІЗ» було фактично унеможливлено з причин, які залежали від керівника об`єкту контролю, зокрема, директором Інституту не було забезпечено надання документів, обов`язкових для проведення контрольного заходу, попри неодноразові звернення.

В судовому засіданні представник заявника подану скаргу підтримала, просила задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась, про розгляд повідомлялась, надала матеріали кримінального провадження №0000862 від 07.11.2023 року.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії, бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000862 від 07.11.2023 року, наданих для огляду у судовому засіданні, дійшов наступних висновків.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що СД Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000862 від 07.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.351-1 КК України.

19.04.2025 року старшим дізнавачем СД Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000862 від 07.11.2023 року за ч.1 ст.351-1 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.

За змістом положень ст.ст.283, 284 КПК України закінчення досудового розслідування - це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За змістом ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до вимог ч.1 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається у тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження слідчий зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві, дізнавачем в порушення вимог ч.2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, та прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000862 від 07.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.351-1 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, скарги та зміст постанови дізнавача від 19 квітня 2025 року, слідчий суддя вважає її такою, що не повністю відповідає вимогам ст.110 КПК України, оскільки не містить перелік всіх слідчих дій які були проведенні, та не проведено їх детального аналізу на встановлення обставин по справі. Також у постанові відсутні посилання на докази, які отримані під час досудового розслідування справи та не надана їм оцінка, яка послужила на прийняття рішення про закриття кримінального провадження в справі.

Наведене дає підстави вважати, що слідчі дії у кримінальному провадженні проведені неповністю, а оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування та дослідження всіх істотних обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому є передчасною та підлягає скасуванню, а досудове розслідування належить продовжити, під час якого слід усунути вказану неповноту і прийняти обґрунтоване рішення, давши належну правову оцінку встановленим обставинам. При цьому дізнавачу слід виходити з того, що перебування працівників товариства у простої не звільняє від обов`язку надання запитуваної інформації, оскільки під час простою трудові відносини тривають, а керівництво має забезпечити виконання обов`язків, у тому числі через переведення працівників або організацію доступу до документів.

Крім того, у ст.284 КПК України чітко визначені підстави для закриття кримінального провадження. В оскаржуваній постанові підставою для закриття кримінального провадження дізнавачем зазначено п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Проте, у розумінні вимог кримінального провадження за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення передбачає наявність самої події, у якій відсутні певні ознаки (обов`язкові елементи конкретного складу) кримінального правопорушення. За таких обставин рішення дізнавача повинно містити вказівку на те, яке діяння мало місце (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та які ознаки кримінального правопорушення в діях конкретної особи відсутні.

Натомість дізнавачем в резолютивній частині постанови про закриття кримінального провадження не зазначено в діянні якої особи було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення та не зазначено якого саме правопорушення, тобто правової кваліфікації правопорушення.

З огляду на викладене, скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а постанова старшого дізнавача СД Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 19.04.2025 року про закриття кримінального провадження №0000862 від 07.11.2023 року скасуванню.

Керуючись ст.ст.303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Скаргу представника Північно-Східного офісу Держаудитслужби задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 19.04.2025 року про закриття кримінального провадження №0000862 від 07.11.2023 року за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч.1 ст.351-1 КК України та матеріали кримінального провадження направити для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 22.01.2026 року о 15:10 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1