Справа № 203/6615/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду м.Дніпра надійшло вищезазначене клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , в якій останній зазначив, що ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 19.09.2025 року у справі №203/6615/25, в рамках кримінального провадження №0002266 було накладено арешт на транспортний засіб «PEUGEOT 301», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування. Посилаючись на те, що всі необхідні слідчі дії та експертні дослідження щодо транспортного засобу проведено та за потреби можуть бути проведені без фактичного обмеження користування ним, що автомобіль потрібен власнику для щоденного використання у повсякденному житті, заявник просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 19.09.2025 року у справі №203/6615/25 в частині позбавлення права користування транспортним засобом із поверненням його власнику.

В призначене судове засідання заявник та її представник не з`явились. В наданому клопотанні адвокат ОСОБА_4 просив розглянути справу за відсутності сторони заявника.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи зазначене, положення ст.ст.26,174 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе провести розгляд останнього по суті за відсутності сторін.

Перевіривши викладені в клопотанні доводи, дослідивши долучені до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002266, відомості за яким внесено до ЄРДР 11.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за фактом ДТП, що сталась 11.09.2025 року за участю автомобіля «PEUGEOT 301», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого скоїв наїзд на пішохода, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження.

13.09.2025 року зазначений вище транспортний засіб було вилучено та в цей же день постановою слідчого визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002266.

Вказані обставини встановлені ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 19.09.2025 року у справі №203/6615/25, провадження №1-кс/0203/4064/2025, що зареєстрована в Єдиному державному реєстрі судових рішень, відомостями якого суд має право користуватись під час здійснення судочинства відповідно до Закону України «Про доступ до судових рішень».

Зазначеною вище ухвалою слідчого судді від 19.09.2025 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на транспортний засіб «PEUGEOT 301», д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.

Частинами 1,3 ст.132 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч.ч.1,2 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною 9 ст.100 КПК України передбачено, що питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Пунктами 5,6 ч.2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя приймає до уваги час, що минув з моменту ДТП та початку досудового розслідування у кримінальному провадженні, якого було достатньо для перевірки технічного стану транспортного засобу на момент ДТП, проведення інших необхідних слідчих та процесуальних дій щодо цього транспортного засобу.

За вказаних вище обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що подальше обмеження власника у праві користування транспортним засобом не буде співрозмірним із завданнями кримінального провадження, в зв`язку із чим на теперішній час буде виправданим зняття арешту з автомобіля в частині заборони користування останнім, із поверненням його власнику в користування та на відповідальне зберігання як речового доказу.

Керуючись ст.ст.28,131,132,170,173,174,369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в рамках кримінального провадження №0002266 згідно ухвали слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 року у справі №203/6615/25, провадження №1-кс/0203/4064/2025, а саме: скасувати решт в частині заборони користування транспортним засобом «PEUGEOT 301», д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 та повернути автомобіль останній в користування та на відповідальне зберігання як речового доказу, зобов`язавши останню зберігати транспортний засіб в існуючому на момент повернення стані.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1