Справа № 462/4236/25
провадження 1-кп/462/476/25
У Х В А Л А

16 грудня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нетішин, Хмельницької області, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.302, ч.4 ст.28 ч.3 ст.303 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.302, ч.4 ст.28-ч.3 ст.303, ч.3 ст.303, ч.4 ст.369, ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.302, ч.4 ст.28-ч.3 ст.303 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.302, ч.4 ст.28-ч.3 ст.303 КК України, ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.302, ч.5 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.303, ч.4 ст.27-ч.4 ст.369 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27- ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 -ч.2 ст.209 КК України.

Прокурор у судовому засідання звернувся з клопотанням про продовження строку особистого зобов`язання, мотивуючи це тим, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, та у випадку незастосування продовження строку особистого зобов`язання, ОСОБА_10 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, оскільки вона офіційно не працює, не має постійного джерела доходу та єдиним джерелом доходів обвинуваченої був саме прибуток отриманий від протиправної діяльності, організованої її чоловіком. Зазначив, що наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою обрання запобіжного заходу не зменшились, а відтак слід продовжити строк особистого зобов`язання.

Заслухавши прокурора, який клопотання про продовження строку особистого зобов`язання підтримав, захисника ОСОБА_8 та обвинувачену ОСОБА_15 , які заперечили проти задоволення клопотання, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , які думку захисника ОСОБА_8 підтримали, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Обвинувачена ОСОБА_10 в період дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мала належну процесуальну поведінку.

Разом з тим, беручи до уваги, що ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, не працює, що може свідчити про існування, як ризику вчинення нових злочинів та продовження кримінального правопорушення, у якому вона обвинувачується, так і ризику ухилення від явки до суду, а також, те, що на даний час у провадженні не досліджені докази, не допитані свідки, що свідчить про існування ризику тиску на них з боку обвинуваченої, і тому, суд прийшов до переконання, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченої строку особистого зобов`язання.

При цьому, суд вважає, що покладення на обвинувачену вказаних обов`язків, регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченої, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року).

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 16 лютого 2026 року включно, зобов`язавши її:

- прибувати до суду за першим викликом;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими обвинуваченими, окрім обвинуваченого ОСОБА_9 , та особами, які мають статус свідка, у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Дата закінчення дії ухвали 16 лютого 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.