ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3578/25 Справа № 206/5674/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника органа пробації ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу Самарського районного суду міста Дніпра від 30 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні подання органу пробації у скасуванні звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Самарського районного суду міста Дніпра із поданням про скасування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання за вироком Самарського районного суду міста Дніпра від 27.07.2023 року за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі- КК) звернувся заступник начальника Самарівського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_10 .

Оскаржуваної ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 30 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні подання Самарівського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не були враховані вимоги ч.2 ст.78 КК, а саме те, що засудженим ОСОБА_8 не виконано покладені на нього вироком Самарського районного суду міста Дніпра від 27.07.2023 року обов`язки, визначені ст.76 КК щодо періодичної явки до органу пробації, про що останній 21.11.2023 ознайомлений під підпис.

Натомість з особової справи засудженого убачається, що 21.11.2023 засудженого ОСОБА_8 було ознайомлено. Натомість засуджений тричі допустив неявку до органу пробації без поважних причин 07.12.2023, 05.09.2024, 04.09.2025, а також двічі притягався до адміністративної відповідальності 09.04.2025 постановою Самарського районного суду міста Дніпра за ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням на нього адмінстягнення у вигляді штрафу 340,00 грн та 30.04.2025 постановою Самарського районного суду міста Дніпра за ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням на нього адмінстягнення у вигляді штрафу 340,00 грн.

Отже, як вказує прокурор, в період іспитового строку засуджений ОСОБА_8 порушив порядок та умови відбування покарання з випробуванням, не виконав обов`язки, які покладені на нього вироком суду, допустив три неявки для здійснення періодичної реєстрації, двічі притягався до адміністративної відповідальності. При цьому ОСОБА_8 тричі письмово попереджався уповноваженим органом з питань пробації про наслідки такої поведінки в період строку випробування.

Посилаючись на положення 164, 166 КВК України (далі- КВК) апелянт вважає, що вищевказане свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та ресоціалізації, бо засуджений ОСОБА_8 систематично не виконує покладені на нього обов`язки без поважних причин, вчиняє правопорушення, що потягли адміністративні стягнення і це свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене прокурор просить ухвалу Самарського районного суду міста Дніпра від 30 жовтня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити подання Самарівського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного за вироком Самарського районного суду міста Дніпра від 27.07.2023 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши прокурора та представника органа пробації, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, вислухавши думку засудженого, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони обвинувачення та просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що зазначених вимог закону судом першої інстанції не дотримано виходячи з наступного.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні подання органу пробації про скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного вироком суду покарання, суд першої інстанції у своєму рішенні послався на те, що в матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженого стати на шлях виправлення та з матеріалів справи вбачається, що наразі ОСОБА_8 належним чином виконує покладені на нього обов`язки та з`являється на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

З такими висновками не погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК, ч.2 ст.165 КВК якщо після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Самарського районного суду міста Дніпра від 27.07.2023 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 18.09.2023, за ч.4 ст.185 та ч.4 ст.70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК ОСОБА_8 був звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (а.с.5-9, 10-13).

Згідно підписки (а.с.14) засудженому ОСОБА_8 під особистий підпис 21 листопада 2023 року були роз`яснені покладені на нього судом обов`язки і наслідки за їх невиконання, та постановою органу пробації від 21.11.2023 засудженому були встановлені дні явки на реєстрацію перший четвер кожного місяця і з цією постановою ОСОБА_8 був ознайомлений під особистий підпис (а.с.15).

Натомість, як убачається з листа реєстрації явки засудженого (а.с.16), ОСОБА_8 протягом грудня 2023 року вересня 2025 року тричі, а саме 07.12.2023, 06.09.2024 та 04.09.2025 не з`явився на реєстрацію без поважних причин, про що надав свої письмові пояснення (а.с.19,21,23).

При цьому неодноразово, під особистий підпис, засуджений попереджався органом пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання у випадку подальшого порушення покладених на нього судом обов`язків (а.с.20,22,24).

Окрім того, за час відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_8 двічі притягався до адміністративної відповідальності 09.04.2025 постановою Самарського районного суду міста Дніпра за ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням на нього адмінстягнення у вигляді штрафу 340,00 грн (а.с.26) та 30.04.2025 постановою Самарського районного суду міста Дніпра за ч.1 ст.173-2 КУпАП, з накладенням на нього адмінстягнення у вигляді штрафу 340,00 грн (а.с.27), що не заперечував сам засуджений під час апеляційного розгляду.

Отже, як правильно зазначає прокурор в апеляційній скарзі, вказані обставини у своїй сукупності свідчать про небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення, оскільки під час відбування покарання з випробуванням останній неодноразово порушував покладені на нього вироком суду обов`язки щодо явки на реєстрацію до органу пробації без поважних причин та двічі притягався до адміністративної відповідальності.

Встановлені під час апеляційного розгляду обставини, на переконання колегії суддів, свідчать про недотримання засудженим ОСОБА_8 обов`язкової умови звільнення від відбування покарання з випробуванням, зокрема неодноразове, без поважних причин, порушення обов`язків щодо явок на реєстрацію до органу пробації.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає безпідставними висновки суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження факту небажання засудженого ОСОБА_8 стати на шлях виправлення та про відмову у задоволенні подання Самарівського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області про скасування звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання, призначеного за вироком Самарського районного суду міста Дніпра від 27.07.2023 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.409 КПК підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладеним у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про те, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, що у свою чергу, згідно п.2 ч.1 ст.409 та п.1 ч.1 ст.411 КПК, тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення судом апеляційної інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою, яка підлягає задоволенню, а ухвалу Самарського районного суду міста Дніпра від 30 жовтня 2025 року такою, що підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали про задоволення подання органу пробації щодо скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направленням ОСОБА_8 для відбування призначеного покарання за вироком Самарського районного суду міста Дніпра від 27.07.2023 року, яким його було засуджено за ч.4 ст.185 КК у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 411 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу Самарського районного суду міста Дніпра від 30 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні подання органу пробації щодо скасування звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити подання заступника начальника Самарівського районного відділу філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_11 про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням та направити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування призначеного вироком Самарського районного суду міста Дніпра від 27.07.2023 року за ч.4 ст.185 КК покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4