справа № 399/1068/25
провадження № 1-кп/399/72/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 000568 від 11.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Павлиш, Онуфріївського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, столяр, одружений, офіційно на утриманні дітей немає, військовослужбовця, стрільця 1 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , утримується в ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор", раніше судимого: 1). 23.09.2002 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 2). 27.10.2003 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнився 13.12.2005 року умовно-достроково з не відбутим покаранням 10 місяців 20 днів; 3). 02.08.2006 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст.ст. 70,71 КК України на 5 років позбавлення волі, звільнився 30.03.2011 року по відбуттю строку покарання; 4). 23.02.2015 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.02.2016 року зараховано попереднє ув`язнення з 03.04.2013 року по 10.06.2015 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст. 75 КК України, звільнений 17.02.2016 року з Кременчуцької виправної колонії Полтавської області № 69 по відбуттю строку покарання; 5). 22.08.2023 року Онуфріївським районним судом Кіровоградської області за ст. 128 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.06.2024, звільнений 26.06.2024 на підставі ст. 81-1 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 6 міс., 27 дн., відбув до ВЧ НОМЕР_1 , судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

27.06.2024 між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_7 та громадянином України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу (далі Контракту).

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 червня 2024 року № 142-РС на ОСОБА_3 призначено на посаду водія-радіотелефоніста 2 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ), та з 27 червня 2024 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 27 липня 2024 року № 221 ОСОБА_3 , водія-радіотелефоніста 2 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) визнано таким, що з 21 липня 2024 року справи та посади прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Таким чином, з моменту зарахування з 27.06.2024 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551- ХІV, ст. 1 ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним, дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, та який триває по теперішній час на підставі відповідних Указів Президента України, прийнятих упродовж 2022 - 2025 років.

Однак, 10 серпня 2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний корисливий злочин проти власності в умовах воєнного стану за наступних обставин:

10 серпня 2025 року близько 20 години 30 хвилин, ОСОБА_3 знаходився біля торгівельного ларька, розташованого по вул. Центральна в сел. Павлиш Онуфріївської ТГ Олександрійського району Кіровоградської області між будівлями № 2В та № 5. Під час цього він помітив, що ОСОБА_5 на пасажирському сидінні свого автомобіля марки Renault, модель Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився біля будівлі по вул. Центральна, 2В в сел. Павлиш Онуфріївської ТГ Олександрійського району Кіровоградської області, залишила свою жіночу сумку та у нього з корисливих мотивів і з метою незаконного збагачення винник умисел, направлений на відкрите викрадення вказаної сумки та майна, яке у ній знаходилося.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, та достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, швидко підбіг до пасажирських дверей автомобіля марки Renault, модель Trafic, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, усвідомлюючи, що його протиправні дії виявлені ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу через незачинене вікно вказаних дверей повторно відкрито викрав належну ОСОБА_5 жіночу сумку, у якій знаходилися грошові кошти останньої в сумі 120 000 грн., 1 600 доларів США, що за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановлених Національним банком України на 10.08.2025 року, становило 66 330 грн. 24 коп., 90 Євро, що за офіційним курсом гривні щодо іноземних валют, встановлених Національних банком України на 10.08.2025 року, становило 4 344 грн. 84 коп., та інші особисті речі ОСОБА_5 , які не становлять для неї матеріальної цінності, після чого із викраденим зник з місця вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 190 675 грн. 08 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними протиправними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно в умовах воєнного стану, що спричинило потерпілому значну шкоду, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо визначення обсягу та порядку дослідження доказів, враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та не оспорював фактичних обставин його вчинення, який викладено в обвинувальному акті, інші учасники судового процесу також не оспорювали фактичних обставин справи та не заперечували щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд в судовому засіданні на підставі ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. З огляду на зазначене, судом ухвалено наступний обсяг та порядок дослідження доказів - допит обвинуваченого, дослідження документів щодо судових витрат, речових доказів, судових експертиз, характеризуючих даних щодо обвинуваченого, дослідження документів, що додані до цивільного позову.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що йому обвинувачення зрозуміле, вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення не оспорював, надав суду наступні показання, а саме, що 11.08.2025 близько 20:30 год. в смт Павлиш по вул. Центральній, біля кіоску, між будівлями, побачив, як потерпіла їхала на своєму авто, почала виносити коробки з машини та заносити їх до магазину, в подальшому зняла з себе сумочку та положила її в авто через відкрите вікно. Він підбіг до машини та через відкрите вікно викрав сумочку і втік, в подальшому був затриманий працівниками поліції в м. Кременчук. Вікно в авто було відкрите, і він перехилився в авто через відкрите вікно. В сумочці були мобільний телефон, 100000 грн, 1800 доларів США і 90 Євро. При цьому, обвинувачений не заперечував загальної суми завданих матеріальних збитків, які встановлені на досудовому розслідуванні. Усвідомлював, що це чуже майно, і усвідомлював, що за такі дії він може понести кримінальну відповідальність. Зазначив, що на такі дії його спонукав домашній нещасний випадок, проте в подальшому все налагодилося. Спочатку нікого не було, потерпіла була в магазині, а коли він забрав/схопив її сумочку, то потерпіла виходила в той час з магазину і хтось кричав йому в слід, але він не зрозумів хто кричав, і він побіг. Уточнив, що він чув, що хтось кричав йому в слід, але що саме кричали він не розчув, і він зрозумів, що його помітили, що він викрав сумочку. На запитання потерпілої про те, чи чув він її крик/слова коли вона за ним бігла 100 м, обвинувачений зазначив, що не чув, що саме йому в слід кричала потерпіла. З викраденими речами поїхав у м. Кременчук до сестри переночувати. О 05:00 ранку за вказаним місцем був затриманий працівниками поліції з грішми, які були при ньому, і їх забрали працівники поліції. Зазначив, що перед вчиненням інкримінованого злочину зробив ковток пива, був тверезий. Суму матеріальних збитків в розмірі 190675,08 визнав повністю, з яких потерпілій повернуто 74817,70 грн. У вчиненому розкаявся, жалкував, що так сталося, попросив пробачення у потерпілої за вчинене. Моральну шкоду визнав частково.

Судом досліджені письмові докази сторони обвинувачення, а саме:

- постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 11.08.2025 (а.с. 122 т.1);

- квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 25-568 (а.с. 123-124 т.1);

- постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.08.2025 (а.с. 125 т.1);

- квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 25-568 (а.с. 126-129 т.1);

- постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 12.08.2025 (а.с. 130-132 т.1);

- квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 25-568 (а.с. 133-134 т.1);

- лист від 08.09.2025 про направлення висновку експерта адресований т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області майору поліції ОСОБА_8 та довідка про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000568 з якої вбачається, що витрати на проведення експертизи становлять 1782,80 грн (а.с. 135-136 т.1);

- висновок експерта від 08.09.2025 № СЕ-19/112-25/12577-Д разом з додатками до нього з якого вбачається, що з двох слідів пальців рук, які виявлено та вилучено 11.08.2025 із поверхні коробки із гральними картами в ході проведення огляду місця події - земельної ділянки, яка розташована за територією домоволодіння по АДРЕСА_1 , слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 15?25 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х110 мм придатний для ідентифікації по ньому особи, що його залишила, а слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 22х27 мм на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х110 мм непридатний для ідентифікації по ньому особи (а.с. 137-141 т.1);

- лист від 24.09.2025 про направлення висновку експерта адресований т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області майору поліції ОСОБА_8 та довідка про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000568 з якої вбачається, що витрати на проведення експертизи становлять 2674,20 грн. (а.с. 142-143 т.1);

- висновок експерта від 24.09.2025 № СЕ-19/112-25/13244-Д разом з додатками до нього з якого вбачається, що слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 15х25 мм відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х110 мм, який було виявлено та вилучено 11.08.2025 із поверхні коробки із гральними картами в ході проведення огляду місця події - земельної ділянки, яка розташована за територією домоволодіння по АДРЕСА_1 (визнаний придатним для ідентифікації по ньому особи згідно висновку експерта N?CE-19/112-25/12577-Д від 08.09.2025), залишений великим пальцем лівої руки особи дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 144-154 т.1);

- постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 22.08.2025 (а.с. 155-156 т.1);

- заяву ОСОБА_5 від 23.09.2025, з якої вбачається, що остання отримала на відповідальне зберігання паспорт громадянина України (а.с. 157 т.1);

- постанову про визнання матеріальних об`єктів речовими доказами від 24.09.2025 р. (а.с. 158 т.1);

- постанову про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 30.09.2025 (а.с. 159-160 т.1);

- постанову про часткову відмову в задоволенні заявленого клопотання від 01.11.2025 з якої вбачається, що частково відмовлено у задоволенні заявленого потерпілим у кримінальному провадженні № 0000568 від 11.08.2025 року ОСОБА_5 клопотання. Відмовлено у передачі потерпілій ОСОБА_5 належного їй мобільного телефону марки «Samsung» на відповідальне зберігання. Речові докази у кримінальному провадженні N?0000568 від 11.08.2025 року, а саме 1 купюру номіналом 20 доларів США, 8 купюр номіналом по 100 доларів США, 3 купюри номіналом по 20 Євро, 2 купюри номіналом по 10 Євро, 1 купюру номіналом 5 Євро, 32 купюри номіналом по 1000 грн., 8 купюр номіналом по 500 грн., 2 купюри номіналом по 200 грн., 2 купюри номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом по 50 грн., 1 купюру номіналом 20 грн., вилучені 12.08.2025 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проводився у порядку ст. 208 КПК України, передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 (а.с. 161-162 т.1);

- розписку ОСОБА_5 від 03.11.2025 з якої вбачається, що остання отримала речові докази, а саме купюри відповідно до вищевказаної постанови; (а.с. 163 т.1);

- копію паспорта громадянина України ОСОБА_3 виданого 06.12.2017 та копію картки платка податку ОСОБА_3 (а.с. 164-166 т.1);

- вимогу ВП № 1 Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області відносно ОСОБА_3 (а.с. 167-169 т.1), з якої видно, що судимості не зняті та не погашені в установленому законом порядку, у т.ч. щодо кримінальних проваджень, передбачених ст.ст. 185, 186 КК України за якими було засуджено ОСОБА_3 ;

- інформацію з зовнішніх джерел про причетність особи до діяльності проти держави (а.с. 170 т.1);

- вирок Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 22.08.2023, яким ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 128 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік (справа № 399/583/22), (а.с. 171-175 т.1);

- довідку характеристику від 12.08.2025 № 1289 видану селищним головою ОСОБА_9 відносно ОСОБА_3 з якої вбачається, що останній проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 . Гр. ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно участі в громадському житті селища не приймає, не працює, постійно конфліктує з родичами, раніше судимий. Іншими компрометуючими матеріалами на гр. ОСОБА_3 селищна рада не володіє (а.с. 176 т.1);

- повідомлення Олександрійського РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області від 12.08.2025 з якого вбачається, що на обліку, як особа засуджена до покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не перебуває (а.с. 177 т.1);

- відповідь ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_10 від 12.08. 2025 № 2469 на запит слідчого, з якої вбачається, що солдат запасу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строкову військову службу в Збройних силах України не проходив. Військовий квиток не видавався. ОСОБА_3 з 07.06.2024 на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває. Вибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 178 т.1);

- дві відповіді директора КНП «Онуфріївська лікарня» Онуфріївської селищної ради ОСОБА_11 від 12.08.2025 № 01-17/1443 та № 01-17/1442 наданих на запит слідчого вбачається, що ОСОБА_3 , з урахуванням уточнень в судовому засіданні, під спостереженням лікаря психіатра та лікаря нарколога в КНП «Онуфріївська лікарня» не перебуває (а.с. 179-180 т.1);

- матеріали службового розслідування щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 (а.с. 181-241 т.1);

- копію свідоцтва про шлюб укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , серії НОМЕР_3 видане 16.09.2024 (а.с. 242 т.1);

- актові записи про народження, сформовані через за стосунок «ДІЯ», ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а.с. 243-244 т.1), з яких видно, що батьком дітей записаний ОСОБА_15 ;

- лист від 01.12.2025 про направлення висновку експерта адресований слідчому СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області майору поліції ОСОБА_8 та довідка про витрати на проведення біологічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000568, з якої вбачається, що витрати становлять 2004,14 грн (а.с. 245-246 т.1);

- висновок експерта від 28.11.2025 № СЕ-19/112-25/12442-БД разом з додатками до нього з якого вбачається, що на наданому на дослідження мобільному телефоні марки Samsung в чохлі червоного кольору (об`єкт № 1), виявлено поодинокі клітини з ядрами. Сліди крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлені на наданому на дослідження мобільному телефоні марки Samsung в чохлі червоного кольору (об`єкт № 1), які є змішаними та для подальшої ідентифікації непридатні. У зв`язку з вищезазначеним питання не вирішувалось (а.с. 247-250 т.1, а.с.1-3 т.2);

- лист від 19.11.2025 про направлення висновку експерта адресований т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітану поліції ОСОБА_8 та довідка про витрати на проведення біологічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000568, з якої вбачається, що витрати становлять 1825,92 грн (а.с. 4-5 т.2).;

- висновок експерта від 18.11.2025 № СЕ-19/112-25/13538-БД разом з додатками до нього з якого вбачається, що на наданій на дослідження обкладинці із паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 (об`єкт №1), виявлено поодинокі клітини з ядрами і встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для подальшої ідентифікації непридатні. У зв`язку з вищезазначеним питання не вирішувались (а.с. 6-10 т.2);

- лист від 17.11.2025 про направлення висновку експерта адресований т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області майору поліції ОСОБА_8 та довідка про витрати на проведення біологічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000568) з якої вбачається, що витрати становлять 1164,01 грн., (а.с. 11-12 т.2).;

- висновок експерта від 14.11.2025 № СЕ-19/112-25/12443-БД разом з додатками до нього з якого вбачається, що встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1), (а.с. 13-18 т.2);

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, його вина також доведена і підтверджується зібраними по справі доказами, які досліджені та тими, які у відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України обвинувачений визнав та з якими погодився в повному об`ємі.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю. Дії обвинуваченого за ч.4 ст. 186 КК України кваліфіковано правильно, оскільки останній відкрито викрав чуже майно (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, що спричинило потерпілому значну шкоду, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Нормами ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України класифікується, як тяжкий злочин.

Обставинами що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, згідно з вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує відповідальність обвинуваченого, згідно з вимог ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Під час судового розгляду судом не встановлено факту вчинення особою злочину в стані алкогольного сп`яніння, відповіднообтяжуюча обставина не знайшла свого підтвердження.

Обвинувачений раніше судимий, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, одружений, офіційно на утриманні дітей не має (зі слів обвинуваченого, він є біологічним батьком дітей, проте під час реєстрації народження дітей не записаний, як батько), військовослужбовець, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, частково визнав цивільний позв, щиро розкаявся у вчиненому.

В останньому слові обвинувачений просив застосувати до нього положення ст. 69 КК України, враховуючи перебування у нього на утриманні дружини, двох неповнолітніх дітей, які потребують любові та батьківської уваги, а також, що він виявив бажання далі воювати та захищати державу, отримувати заробітну плату та погасити завдані матеріальні та моральні збитки.

За правилами ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Як зазначено вище, судом встановлено, що обставинами що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, згідно з вимог ст. 66 КК України, суд визнав щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Проте, на переконання суду, вказані обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. При цьому, судом враховується особа винного, який, як зазначено вище, є особою раніше судимою, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, наявний рецидив злочинів, одружений, офіційно на утриманні дітей не має (зі слів обвинуваченого, він є біологічним батьком дітей, проте під час реєстрації народження дітей не записаний, як батько), доказів того, що обвинувачений є біологічним батьком дітей та приведені у відповідність документи щодо реєстрації батьком дітей, суду в ході судового розгляду не надані.

З приводу бажання обвинуваченого далі продовжувати військову службу та захищати державу, судом зазначається про окремий порядок розгляду таких клопотань, зокрема відповідно до ст. 81-1 КК України.

Враховуючи вищезазначене, підстави для застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання, відсутні.

Тому, враховуючи вищезазначені обставини в сукупності, за глибоким переконанням суду, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотиви вказаного діяння, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи обтяжуючу обставину та пом`якшуючі обставини, характеризуючі дані щодо обвинуваченого, з урахуванням загальних засад призначення покарання суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.4 ст. 186 КК України із реальним його відбуванням.

Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення, перевиховання та профілактики вчинення нових злочинів.

Що стосується заявленого цивільного позову потерпілою, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 116953 грн, та моральну шкоду в сумі 200000 гривень.

В обґрунтування поданогоцивільного позову потерпіла зазначила обставини, які за своїм змістом відповідають фактичним обставинам вчинення злочину, зазначеним в обвинувальному акті. Також зазначено, що окрім матеріальної шкоди, злочинними діяннями ОСОБА_3 , їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що ОСОБА_5 є фізичною особою підприємцем, відповідно здійснює господарську діяльність. Тому втрата значної суми коштів, а це майже 200000 грн, не аби як відобразилась на нормальному і звичному веденні господарської діяльності. Потерпіла зазнала моральних страждань. Щоденні думки та спогади про наслідки протиправного умисного діяння ОСОБА_3 , страх можливого повторення таких подій, викликають емоційну напругу ОСОБА_5 , що призвело до порушення сну, дратівливості, обурення, нестійкому настрою, загострення хвороб. Враховуючи вищевикладене, потерпілій завдано моральної шкоди, яка виразилася у моральних стражданнях пов?язаних із крадіжкою коштів, яку вона оцінює у розмірі 200 000,00 грн, вважаючи, що заявлена сума відшкодування цілком знаходиться в межах того мінімального рівня страждань, яке зазнала потерпіла, внаслідок протиправних дії ОСОБА_3 , а тому для доведення обґрунтованості цієї суми непотрібно жодних додаткових доказів.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила суд їх задовольнити повністю. В подальшому уточнила, що розбіжності між встановленою сумою матеріальних збитків на стадії досудового розслідування та сумою збитків, що зазначена в позові, пояснюються лише різними курсом валют на відповідну дату. Пред`явлену суму моральної шкоди пояснила пережитими хвилюваннями, які позначилися на її стані здоров`я, довелося звертатися і до лікарів, викрадені гроші відведені для підприємницької діяльності.

Обвинувачений цивільний позов визнав частково, а саме матеріальні збитки повністю, а моральну шкоду частково, визначення розміру якої відніс на розсуд суду, додавши, що розмір шкоди надуманий, упереджений, не відповідає рівню зазначених страждань та нічим не підтверджений.

Приписами ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Приписами ст. ст 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна .

Відповідно до абзацу 2 ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.4 зазначеної статті моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

В судовому засіданні судом встановлено, що потерпіла зазнала від кримінального правопорушення матеріальної шкоди, яка не відшкодована, на суму 115857,38 грн гривень, що обвинуваченим не заперечувалося, яка не відшкодована в добровільному порядку.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 200000 грн судом зазначається наступне.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п.9 зазначеної вище постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок кримінального правопорушення потерпілій, яка є фізичною особою підприємцем, відповідно здійснює підприємницьку діяльність, а тому втрата значної суми коштів, відобразилась на нормальному і звичному веденні такої діяльності. Потерпіла зазнала моральних страждань. Щоденні думки та спогади про наслідки протиправного умисного діяння ОСОБА_3 , страх можливого повторення таких подій, викликають емоційну напругу ОСОБА_5 , що призвело до порушення сну, дратівливості, обурення, нестійкому настрою, загострення хвороб, зверненні до лікаря.

Відповідно до ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшла своє підтвердження як вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення, так і доведені в судовому засіданні розміри завданої матеріальної та моральної шкоди, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково, стягнувши з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди 115857, 38 грн. та 40 000 гривень моральної шкоди з урахуванням усіх встановлених обставини справи у їх сукупності, глибину душевних страждань позивача та вимоги розумності, виваженості та справедливості. В іншій частині позову відмовити у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог.

Судові витрати у справі складаються з витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів та експертів, у зв`язку з проведенням експертних досліджень та судових експертиз, які підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.08.2025 року у справі №401/2571/25, провадження 1-кс/401/801/25 накладено арешт на майно, яке визнано речовими доказами, а саме: на пляшку коричневого кольору з надписом «Львівське світле» та пакування з-під «Анчоус ваговий», із забороною на його використання, розпорядження та відчуження.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.08.2025 року у справі №401/2571/25, провадження 1-кс/401/809/25 накладено арешт на майно, яке визнано речовими доказами, а саме: сумка чорного кольору через плече, колода запакованих гральних карт, два флакони губної помади «Max Factor», лейкопластир, паспорт на ім`я ОСОБА_5 , із забороною на його використання, розпорядження та відчуження.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.08.2025 року у справі №401/2571/25, провадження 1-кс/401/814/25 накладено арешт на майно, яке визнано речовими доказами, а саме: мобільний телефон марки Poco, модель M3 Pro 5g, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , поясну сумку рожевого кольору, грошові кошти: 1 купюра номіналом 20 доларів США, 8 купюр номіналом по 100 доларів США, 3 купюри номіналом по 20 Євро, 2 купюри номіналом по 10 Євро, 1 купюра номіналом 5 Євро, 32 купюри номіналом по 1000 грн., 8 купюр номіналом по 500 грн., 2 купюри номіналом по 200 грн., 2 купюри номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом по 50 грн., 1 купюра номіналом 20 грн.

Згідно з ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи зазначену норму закону та встановлені судом фактичні обставини справи суд доходить висновку про скасування арешту майна.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи застосування до обвинуваченого реального покарання, його особу, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" до набрання ним законної сили, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 20.02.2026 р. включно.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дати його затримання, тобто з 12.08.2025 р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 20.02.2026 р. включно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 115857,38 грн в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 40000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позову, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні в загальній сумі 9451,07 грн.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11.08.2025 року у справі №401/2571/25, провадження 1-кс/401/801/25.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.08.2025 року у справі №401/2571/25, провадження 1-кс/401/809/25.

Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.08.2025 року у справі №401/2571/25, провадження 1-кс/401/814/25.

Речові докази:

1. пляшка коричневого кольору з надписом «Львівське світле» та пакування з-під «Анчоус ваговий», вилучені 10 серпня 2025 року в ході огляду території, прилеглої до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який розташований за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, Онуфріївська ОТГ, селище Павлиш, вулиця Центральна 2В - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - знищити;

2. сумка чорного кольору через плече, колода запакованих гральних карт, два флакони губної помади «Max Factor», лейкопластир, вилучені 11 серпня 2025 року в ході огляду земельної ділянки, яка розташована за територією домоволодіння АДРЕСА_1 - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути власнику;

3. паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_5 , вилучений 11 серпня 2025 року в ході огляду земельної ділянки, яка розташована за територією домоволодіння АДРЕСА_1 - передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 -залишити власнику;

4. обкладинка із паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_5 , вилучена 11 серпня 2025 року в ході огляду земельної ділянки, яка розташована за територією домоволодіння АДРЕСА_1 - перебуває на експертному дослідженні за експертною спеціальністю 9.5. «Молекулярно-генетичні дослідження» в Кіровоградському НДЕКЦ МВС України - повернути власнику;

5. мобільний телефон марки Samsung в силіконовому чохлі червоного кольору, вилучений 11 серпня 2025 року в ході огляду земельної ділянки, яка розташована за територією домоволодіння АДРЕСА_1 - перебуває на експертному дослідженні за експертною спеціальністю 9.5. «Молекулярно-генетичні дослідження» в Кіровоградському НДЕКЦ МВС України- повернути власнику;

6. мобільний телефон марки Poco, модель M3 Pro 5g, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , поясна сумка рожевого кольору - вилучені 12.08.2025 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проводився у порядку ст. 208 КПК - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути власнику;

7. грошові кошти: 1 купюра номіналом 20 доларів США, 8 купюр номіналом по 100 доларів США, 3 купюри номіналом по 20 Євро, 2 купюри номіналом по 10 Євро, 1 купюра номіналом 5 Євро, 32 купюри номіналом по 1000 грн., 8 купюр номіналом по 500 грн., 2 купюри номіналом по 200 грн., 2 купюри номіналом по 100 грн., 2 купюри номіналом по 50 грн., 1 купюра номіналом 20 грн., вилучені 12.08.2025 року в ході проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проводився у порядку ст. 208 КПК - передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити власнику;

8. слід пальця руки найбільшими розмірами по вісях 15х25 мм, відкопійований на відрізку прозорої липкої стрічки розмірами 38х110 мм, який було виявлено та вилучено 11.08.2025 із поверхні коробки із гральними картами в ході проведення огляду місця події - земельної ділянки, яка розташована за територією домоволодіння по АДРЕСА_1 , залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дактилоскопічна карта, заповнена на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

9. DVD-R диск, на який скопійовано відеозаписи проведення огляду земельної ділянки, яка розташована за територією домоволодіння АДРЕСА_1 від 11.08.2025; допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 12.08.2025; слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 від 12.08.2025; огляду речей від 22.09.2025; слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 24.09.2025; та слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_5 від 24.09.2025 знаходиться при матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349, ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області ОСОБА_1