УХВАЛА

Справа № 495/1815/25

Номер провадження 1-кп/495/536/2025

18 вересня 2025 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі :

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському Одеської області клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні ЄРДР №0000278 від 25 лютого 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.4 ст.186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України та ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

17.09.2025 року надійшло клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 25 лютого 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч.4 ст.185 КК, ч.1 ст.162 України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі розпорядження керівника апарату № 1883 від 17.09.2025 проведено повторний автоматизовавний розподіл даної справи у зв`язку з відпусткою судді ОСОБА_7 , згідно протоколу автоматизованого розподілу справу розподілено судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжких кримінальних правопорушеннь, можуть переховатися від суду, незаконно вливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення (ризики за пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України).

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував. Захисник ОСОБА_6 поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання відносно нього заперечив та просив обрати домашній арешт, мотивуючи свою позицію відсутністю ризиків, зазначених у клопотанні. Зокрема заявив, що він не бажає ухилятись від суду та, незважаючи на те, що у нього відсутня родина та постійне місце проживання, він міг би орендувати собі житло та у подальшому мобілізуватись до Збройних сил України, оскільки вже має досвід військової служби за мобілізацією у 2015-2016 роках.

Заслухавши клопотання прокурора, позиції учасників судового провадження, вивчивши необхідні матеріали, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

При обранні та наступному продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд враховувує тяжкість злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років, вік обвинуваченого та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, стадію судового розгляду, наявність заявлених прокурором ризиків, визначених частиною першою статті 177 КПК України.

Згідно із ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Судом встановлено, що судове провадження у кримінальному провадженні не закінчене, строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 закінчується 09.08.2025.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 17.09.2025 року відносно ОСОБА_5 суд враховує, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває. Надаючи оцінку обставинам щодо наявності заявлених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років; можливість ним незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до неповного та не всебічного судового розгляду; можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись наведеним, зважаючи на встановлені обставини, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому він обвинувачується).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає обвинуваченому ОСОБА_5 розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 17.09.2025 року відносно ОСОБА_4 суд враховує, що судовий розгляд даного кримінального провадження триває. Надаючи оцінку обставинам щодо наявності заявлених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років; можливість ним незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до неповного та не всебічного судового розгляду; можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Керуючись наведеним, зважаючи на встановлені обставини, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення у якому він обвинувачується).

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

У силу вимог статей 182, 183 КПК України, враховуючи обставин кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_8 , його стан здоров`я, підтверджені ризики, передбачені статтею 177 КПК України, необхідно залишити раніше визначену заставу в розмірі 20-ти (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028 грн.), що станом на 18.09.2025 року складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199, 376 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України строком на 60 (шістдесят) днів, який діє з 18 вересня 2025 року до 16 листопада 2025 року включно, з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, строком на 60 (шістдесят) днів, який діє з 18 вересня 2025 року до 16 листопада 2025 року включно, з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» із залишенням раніше визначеної суми застави в розмірі 20 прожиткових мінімуміав доходів громадян, що становить 60560 гривень.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_9