УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, СУ ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001006 від 13.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2025 до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали Управління СБ України в Одеській області, про те, що посадові особи морського торгівельного порту, в період воєнного стану, здійснили несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних мереж.

В подальшому, з метою встановлення осіб, причетних до вказаного злочину, слідчим у вказаному кримінальному провадженні надано доручення співробітникам Управління СБ України в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій.

В ході супроводження кримінального провадження, співробітниками Управління СБ України в Одеській області проведено комплекс оперативно-розшукових заходів, та достеменно встановлено, що в період з 09.09.2025 по 15.09.2025 (включно) начальник відділу мобілізаційної роботи та цивільного захисту Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Південний»» (далі ДП МТП «Південний») - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в адміністративній будівлі ДП МТП «Південний» за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Південне, вул. Берегова, буд. 13 та за адресами свого фактичного проживання:

АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , за вказівкою т.в.о. директора ДП МТП «Південний» - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 безпідставно вносив до Єдиного державного вебпорталу електронних послуг «Дія» дані щодо бронювання співробітників ДП МТП «Південний»:

-ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

-ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що директор ДП МТП «Південний» - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , відсторонений від виконання обов`язків та перебуває під цілодобовим домашнім арештом, використовував Електронний цифровий підпис (04704790__DU40.ZS2) останнього.

22.09.2025 в період часу з 07 години 50 хвилини по 09 годину 25 хвилин за адресою мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проведено обшук, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено:

-Ноутбук HP-250 G-7 model:8821СE та зарядний пристрій до нього;

-IPHONE 7 у корпусі сірого кольору з сім-картою № НОМЕР_1 ;

-IPHONE X у корпусі білого кольору.

Постановою слідчого від 22.09.2025 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами.

За результатами розгляду відповідного клопотання, слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси було винесено ухвалу від 01.10.2025 та 05.11.2025 року про повернення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України прокурору із встановленням строку для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді (ухвала від 05.11.2025 року надійшла до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону 11.11.2025).

Процесуальний керівник повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, які оглянуто 06.10.2025 року та їх подальшого використання під час досудового розслідування, оскільки вони містять інформацію про зв`язки та інші дані щодо протиправної діяльності, що має важливе значення для доказування в рамках зазначеного кримінального провадження.

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, у зв`язку із службовою завантаженістю просив розглянути у його відсутності.

Представник особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_11 , надала письмові заперечення, в яких зазначила, що клопотання прокурора є необґрунтованим, у органу досудового розслідування було достатньо часу для огляду вилучених мобільного телефону та ноутбуку. Зауважила, що ОСОБА_5 не має жодного відношення до кримінального провадження, останній не допитувався у якості свідка, про підозру йому не повідомлено. У зв`язку із свавільним вилученням майна у ОСОБА_5 , просила відмовити у задоволенні клопотання, повернути майно власнику, розглянути у відсутності власника майна та його представників.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та його представників.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати що могло бути знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 22.09.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучене майно потрібно для збереження електронних доказів у кримінальному провадженні, що виявлені під час огляду мобільного телефону IPHONE X, який було проведено 06.10.2025 року, а саме: встановлено, що в інтернет месенджері «WhatsApp», зареєстрований за н.м.т. НОМЕР_2 та іменем «S» наявне листування з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в ході якого останній о 09:34 11.09.2025 відправив фотографії своїх документів ОСОБА_5 , зазначені факти підтвердять або спростують відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

В ході огляду мобільного телефону марки «iPhone 7 Plus» ІМЕІ: НОМЕР_3 , з сім-картою № НОМЕР_1 встановлено, що в електронній пошті «Gmail» наявна переписка між ОСОБА_5 з адреси електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ім`я в переписці «Slavik» з адресою електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_9 , а саме: 09.09.2025 від ОСОБА_9 було відправлено чотири електронні повідомлення з додатками в PDF-форматі, з назвами: «Трудовая книжка» - додаток з назвою «PDF 9 сент. 2025 г., 16:00.pdf», «Дипломы» додаток з назвою «PDF 9 сент. 2025 г., 15:49.pdf», «Додатки к дипломам» - додаток з назвою «PDF 9 сент. 2025 г., 16:11.pdf», «Военный билет» - додаток з назвою «PDF 9 сент. 2025 г., 16:05.pdf». Провести огляд ноутбуку HP SN# CND9362Z57, який належить ОСОБА_5 не вдалось через наявність на ньому захисту у вигляді паролю.

Накладення арешту на вилучений під час обшуку ноутбук HP-250 G-7 model:8821СE необхідно для проведення його детального огляду, з метою підтвердження або спростування факту здійснення протиправної діяльність посадових осіб морського торгівельного порту, в період воєнного стану, а саме несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) електронних комунікаційних мереж, спілкування між фігурантами та з метою призначення ряду судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.5 ст.361 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Доводи представника ОСОБА_5 , що вилучене майно не має відношення до кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування є передчасними, а тому вважаю, що накладення арешту на нього є необхідним.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

З приводу посилання адвоката ОСОБА_11 в письмових запереченнях на те, що відсутні підстави для накладення арешту на майно третьої особи, слідчий суддя звертає увагу представника, що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відтак, з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, за фактом імовірного вчинення якого проводиться досудове розслідування, на даній стадії досудового розслідування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, є обґрунтованим.

При цьому, слідчий судді зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер, тому відповідні обмеження є розумними і спів мірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що недоліки зазначені в ухвалі слідчого судді про повернення клопотання прокурору усунуті та клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.361 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

-ноутбук HP-250 G-7 model: 8821СE та зарядний пристрій до нього;

-IPHONE 7 у корпусі сірого кольору з сім-картою № НОМЕР_1 ;

-PHONE X у корпусі білого кольору, із забороною володіння, користування та розпорядження.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1