1Справа № 335/7759/25 1-кс/335/420/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 , захисника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 01.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, вилученого під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон IPhone 15 imei: НОМЕР_1 з сім картою Водафон НОМЕР_2 в чохлі синього кольору.

Клопотання мотивує тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 01.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 367 КК України.

31.07.2025 до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від директора ДНДІСЕ з якої вбачається, що невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрала майно, що було направлено для проведення судової експертизи по матеріалам кримінального провадження.

Крім цього, 04.12.2025 до СУ ГУНП в Запорізькій області надійшла заява Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 26.11.2025 за фактом службової недбалості щодо втрати експериментальних зразків для дослідження, які надійшли для проведення судових експертиз до Запорізького відділення ДніпроНДІСЕ.

Проаналізувавши тексти заяв, орган досудового розслідування вбачає, що до вчинення зазначеного злочину можуть бути причетні завідувач відділу Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_7 , а також судові експерти Запорізького відділення Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які 25.07.2025 та 29.07.2025 таємно викрали майно, яке було направлено органами досудового розслідування для проведення судових експертиз, а саме тютюнові вироби без марок акцизного податку, а також відповідно до акту службового розслідування здійснили знищення тютюнових виробів з марками акцизного податку у кількості 328 пачок, а також втратили об`єкти дослідження, а саме документи згідно переліку, які були направлені на експертне дослідження.

Вказана інформація підтверджується допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, що до вони були присутні в якості членів комісії під час проведення відкриття пакування об`єктів дослідження, та перерахунку їх фактичної кількості, у зв`язку з виявленням їх відкриття та викрадення їх вмісту, а саме об`єктів дослідження тютюнових виробів без марок акцизного податку.

В ході проведення відкриття пакування та перерахунку кількості направлених на дослідження об`єктів виявлено відсутність тютюнових виробів без марок акцизного податку «Compliment Super Slims 3» у кількості 150 штук та тютюнових виробів без марок акцизного податку «Compliment 1 Amber Super Slims 3» у кількості 70 штук.

В подальшому, до матеріалів кримінального провадження на підставі проведеного тимчасового доступу до речей та документів долучені належним чином завірені копії документів, а саме матеріали кримінального провадження №0000933 від 05.07.2025, відповідно до яких встановлено, що при призначені експертизи слідчим на дослідження до Запорізького відділення ДНДІСЕ направлено 1500 пачок цигарок «Compliment Super Slims 3» без марки акцизного податку, поміщено до картонної коробки, яку опечатано ліпкою стрічкою із пояснювальною біркою з підписами понятих та слідчого (3 коробки по 500 пачок); 500 пачок цигарок «Compliment 1 Amber Super Slims 3» без марки акцизного податку, поміщено до картонної коробки, яку опечатано ліпкою стрічкою із пояснювальною біркою з підписами понятих та слідчого (1 коробка); 1 000 пачок цигарок «Philip morris international 1000 filter cigarettes» без марки акцизного податку, поміщено до картонної коробки, яку опечатано ліпкою стрічкою із пояснювальною біркою з підписами понятих та слідчого (2 коробки по 500 пачок); 170 пачок цигарок «Marlboro Red» без марки акцизного податку, які вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP 4095713; 3 пачки цигарок «Compliment Blue» без марки акцизного податку, які вилучено та поміщено до спеціального пакету KIV 3120112.

Крім цього, на підставі проведеного тимчасового доступу до речей та документів долучені належним чином завірені копії документів, а саме матеріали кримінального провадження № 0000004 від 24.01.2024, відповідно до яких, зокрема відповідно до протоколу огляду встановлено, що під час відкриття упакування об`єктів дослідження після проведення експертизи судовими експертами Запорізького відділення ДНДІСЕ виявлено нестачу тютюнових виробів без марок акцизного податку Marshall De Luxe Ultra 100`s у кількості 2 пачки, Marlboro Gold у кількості 2 пачки, Kent у кількості 30 пачок, Urta neo black slims у кількості 17 пачок, Urta slims у кількості 10 пачок, Brutm slim`s white у кількості 10 пачок, Compliment blue king size у кількості 10 пачок, Compliment red king size у кількості 6 пачок, Lucky Strike у кількості 20 пачок, Compliment amber у кількості 28 пачок, Marshall power de luxe 100`s у кількості 10 пачок, Lifa Menthol у кількості 10 пачок, Compliment blue demi slims 25 XXL у кількості 32 пачки, Compliment blue super slims у кількості 10 пачок, Desert morning у кількості 10 пачок, Прима класична у кількості 10 пачок Compliment blue demi slims 25 XXL у кількості 8 пачок, Сompliment blue super slims у кількості 21 пачка, Kent cristal у кількості 10 пачок, Malboro red king size у кількості 10 пачок, Parlament aqua blue у кількості 2 пачки, Kansas у кількості 10 пачок, Marshall ultra de luxe 100s blue у кількості 10 пачок, Rothmans king size у кількості 20 пачок.

Відповідно до акту службового розслідування від 10.11.2025, проведеним ДніпроНДІСЕ встановлено, що Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України 10.11.2025 було складено акт службового розслідування, яким встановлено відсутність об?єктів дослідження за

Наглядовими провадженнями № 343-25 по кримінальному провадженню

№ 0000154 від 01.05.2024; № 212-25 по кримінальному провадженню № 0000026 від 01.04.2021 та № 208-25 по кримінальному провадженню № 0000068 від 24.01.2025, які перебували на виконанні у Запорізькому відділенні ДніпроНДІСЕ.

Згідно наказу від 08.09.2025 № 86-ОД ДніпроНДІСЕ проведено службове розслідування діяльності Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України відповідно до доповідної записки в.о. першого заступника директора ДніпроНДІСЕ ОСОБА_14 та завідувача лабораторії з безпеки життєдіяльності, інженерії та інших технічних досліджень ДніпроНДІСЕ

ОСОБА_15 від 08.09.2025 № 958 у якій зазначено: «При здійсненні перевірки залишків експертиз та контролю дотримання строків проведення експертизи, які знаходяться на виконанні у судових експертів Запорізького відділення ДніпронДІСЕ було встановлено, що наглядові провадження № 343-25, 208-25, 386-25, 212-25 перебувають у ОСОБА_7 , а об?єкти дослідження за наглядовими провадженнями № 212-25, 343-25 та 208-25 відсутні на час перевірки».

Судову експертизу з наглядовим провадженням № 212-25 проводила ОСОБА_8 .

Судову експертизу з наглядовим провадженням № 208-25 та 343-25 проводив ОСОБА_4 .

Відповідно до показань ОСОБА_4 , наданих в ході проведення службового розслідування останній пояснив, що передавав об`єкти дослідження ОСОБА_7 для перевірки висновку експерта під час завершення його проведення.

28.01.2026 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 в ході проведення обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон IPhone 15 imei: НОМЕР_1 з сім картою Водафон НОМЕР_2 в чохлі синього кольору.

Вищевказаний мобільний телефон був визнаний за постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 речовим доказом.

З метою збереження речових доказів, у органа досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на речі, вилучені 28.01.2026 за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим, слідчий звернулась до суду з вказаним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання з підстав та мотивів викладених в ньому.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 проти клопотання заперечував та просив в задоволенні його відмовити.

Захисник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт адвокат ОСОБА_5 заперечував з приводу задоволення клопотання, вказав, що доводи в клопотанні слідчого про відповідність мобільного телефону ознакам речового доказу ґрунтуються на припущеннях. ОСОБА_4 під час обшуку добровільно надав мобільний телефон для огляду слідчому. Зазначив, що тимчасове вилучення та подальший арешт майна є неспівмірним з завданням кримінального правопорушення і не відповідає розумності обмеження права власності особистого життя, права на працю та є надмірним втручанням у право власності особи. Крім того, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подане слідчим, а не прокурором в порушення вимого ч. 2 ст. 64-2 КПК України. Просив в задоволенні клопотання слідчого відмовити у повному обсязі.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, заслухавши слідчого, ОСОБА_4 та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Як убачається з матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР, кримінальне провадження № 0000139 від 01.08.2025 здійснюється слідчими СУ ГУНП в Запорізькій області за фактом вчинення за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч. 1 ст. 367 КК України

Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Разом з тим, будь якій особі в даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено. ОСОБА_4 не є стороною, ні учасником у кримінальному провадженні. Таким чином, у вказаному клопотанні вирішується питання про арешт майна третьої особи.

Проте з клопотанням про арешт майна третьої особи звернувся до суду не прокурор, а слідчий, в порушення ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді від 05.01.2026 надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення об`єктів дослідження, які були направлені до Запорізького відділення ДНДІСЕ МЮУ, а саме: тютюнових виробів без марок акцизного податку, тютюнових виробів із марками акцизного податку, а також документів, які були об`єктами дослідження судових експертиз, чорнових записів, в яких міститься інформація про вчинення кримінальних правопорушень, комп`ютерної техніки, мобільних телефонів, що мають відношення до обставин кримінального правопорушення.

28.01.2026 органом досудового розслідування за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 було проведено обшук в ході проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон IPhone 15 imei: НОМЕР_1 з сім картою Водафон НОМЕР_2 в чохлі синього кольору, що підтверджується протоколом обшуку від 28.01.2026.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 від 28.01.2026 вилучене майно за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Разом із цим, вказана постанова слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про визнання речових доказів у кримінальному провадженні від 28.01.2026, не містить будь-якого обґрунтування, що вилучені під час обшуку майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

Постанова слідчого жодним чином не обґрунтована, не містить посилання на докази, на підставі яких слідчий дійшов висновку, що вилучений під час обшуку мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України. Відсутні докази, що вилучений телефон має доказове значення у даному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що постанова слідчого 28.01.2026 не відповідає вимогам ст.ст. 98, 110 КПК України, оскільки взагалі не містить мотивів прийняття цієї постанови та їх обґрунтування.

При цьому, інші матеріали які долучені клопотання слідчий суддя не може покласти в основу рішення по справі, оскільки вищезазначене вилучене майно не є речовим доказом в розумінні ст. 98 КПК України в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за 0000139 від 01.08.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 367 КК України.

Також, згідно наданих пояснень слідчого, за добровільною згодою ОСОБА_4 був оглянутий мобільний телефон. Відповідно слідчий мав можливість скопіювати необхідну інформацію, яка має доказове значення у даному провадженні.

Частиною 2 ст. 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Згідно пояснень слідчого вбачається, що у вилученого телефону міститься інформація,

яка має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні.

Жодних відомостей про те, що з вилученим мобільним телефоном необхідно провести експертні дослідження слідчому судді не надано. Про те, що проведення таких планується у майбутньому також не заявлено.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В поданому клопотанні слідчим не доведено необхідність арешту цього майна, а також не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, що є підставою для відмови у задоволенні цього клопотання відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях по справам «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів, або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

В пунктах 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) зазначено, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Надані до суду матеріали кримінального провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки за викладених у клопотанні обставин та доданих до нього матеріалах не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Крім цього, порушено процесуальний порядок звернення до суду, оскільки з даним клопотанням звернувся слідчий, а не прокурор.

Стороною обвинувачення, в межах заявленого клопотання не доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України в тому разі, якщо за його допомогою дійсно могло бути вчинено кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 367 КК України, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні слідчого, не доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, задоволенню не підлягає.

Отже, всупереч ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132, ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в даному клопотанні, оскільки правові підстави для арешту майна відсутні.

Таким чином, оскільки в клопотанні слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 не доведено необхідність арешту майна, а також не доведено, що вказане майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає заявлене клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Мобільний телефон IPhone 15 imei: НОМЕР_1 з сім картою Водафон НОМЕР_2 в чохлі синього кольору, вилучений під час проведення обшуку 28.01.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , повернути ОСОБА_4 , як особі, у якої було вилучено вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 167, 169, 170 - 173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 04.02.2026.

Повний текст ухвали складено 05.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1