Справа № 559/4701/25
Провадження № 1-кп/559/336/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2025 р. м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно Рівненської області клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000456 від 21.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 на розгляд Дубенського міськрайонного суду Рівненської області спрямовано клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000456 від 21.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання прокурор ОСОБА_4 зазначила, що Слідчим відділом Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000456 від 21.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження 21.11.2013 близько 18:50 год. невстановлена особа, керуючи невстановленим вантажним автомобілем, рухаючись по автодорозі Київ-Чоп зі сторони м.Рівне у напрямку до м.Львів на 361 км. +430 м., вчинила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , 1938 р.н.,, яка знаходилася на проїжджій частині після наїзду на неї водієм ОСОБА_6 , який керував автомобілем MAN 18.412 LX TGA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом Kogel SN 24, р/н НОМЕР_2 . Внаслідок наїзду ОСОБА_5 загинула на місці події.

Під час досудового розслідування проведено слідчі (розшукові) дії, допитано потерпілу ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_6 та проведено ряд експертиз, неодноразово надавалися доручення оперативному підрозділу, однак жодних відомостей отримано не було.

На теперішній час в ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню проведеними слідчими (розшуковими) діями, не представилося можливим встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, який передбачений ч.2 ст.286 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. З урахуванням положень ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного кримінального правопорушення становлять 10 років та на даний час вже скінчилися, а тому з урахуванням викладеного прокурор просить закрити вищевказане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримала та аргументувала його викладеними у ньому доводами, просила суд клопотання задовольнити. Вважала, що проведені усі необхідні слідчі дії.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання та доводи ОСОБА_4 підтримав, просив суд клопотання задовольнити. Вважав, що проведені усі необхідні слідчі дії.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання в її відсутність, не заперечувала проти його задоволення.

Надавши оцінку доводам клопотання, вислухавши прокурорів, суд вважає, що клопотання прокурора є передчасним та не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.11.2013 СУ УМВС України в Рівненській області внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В подальшому 07.05.2014 прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_8 визначено підслідність даного кримінального провадження за Дубенським ВП ГУНП в Рівненській області. При цьому групу прокурорів Дубенської місцевої прокуратури визначено першим заступником керівника Дубенської місцевої прокуратури лише 28.05.2016, доручення СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про проведення досудового розслідування надано 24.02.2018.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до частини другої статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні положення визначені і в частині четвертій ст. 38 цього Кодексу, згідно з якою на орган досудового розслідування покладено обов`язок застосування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування. Відповідальність за законність та своєчасність дій несе слідчий, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р., суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частиною 5 статті 9 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015) п. 65 «для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

В п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013, зазначено: «державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій».

Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності.

З огляду на відомості про досудове розслідування кримінального провадження, суд вважає, що його розслідування не може відповідати вимозі ефективності.

Як встановлено під час судового розгляду клопотання, у кримінальному провадженні з листопада 2013 по лютий 2014 році було проведено ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: прокурором надано вказівки щодо проведення слідчих (розшукових) дій, проведено огляд місця події; допитана потерпіла, яка не була очевидцем подій, допитаний в якості свідка ОСОБА_6 , який, зокрема, пояснив, що у вказаний день він рухався на по а/ш Київ-Чоп, за ним рухався мікроавтобус Мерседес Бенц Віто. Він побачив пішохода на своїй смузі руху, ближче до розмітки 1.5, яка перетинала проїзну частину справа наліво. Водій ОСОБА_6 в момент виявлення пішохода різко повернув кермо ліворуч, щоб об`їхати її зліва, та загальмував, проте уникнути наїзду не вдалося і автомобіль передньою правою частиною контактував з лівим боком пішохода. Від удару пішохода відкинуло на дорогу прямо, а ОСОБА_6 , об`їхавши її, зупинився частково на правій смузі руху, частково на лівій. Справа, уникаючи наїзду, на узбіччя виїхав мікроавтобус. Вантажний автомобіль, що рухався позаду в попутньому напрямку, об`їхав місце події зліва і зупинився перед автомобілем ОСОБА_6 . Також свідок вказав, що зможе показати, як сталося ДТП. У провадженні проведено ряд експертиз, зокрема, судово-медична експертиза трупу, судова медико-криміналістична, судова авто технічна експертиза технічного стану автомобіля MAN 18.412 LX TGA, р/н НОМЕР_1 , з напівпричепом Kogel SN 24, р/н НОМЕР_2 , судова транспортно-трасологічна експертиза для встановлення, якої частиною автомобіль контактував з пішоходом, місця наїзду тощо, а також направлялися запити, доручення, подавалися рапорти.

З травня 2014 року у кримінальному провадженні не було проведено жодних слідчих (розшукових) дій. Лише надавалися доручення оперативному підрозділу у 2018, 2020, 2024, 2025 р.р. Вказані доручення залишилися без виконань, про що свідчать подані рапорти, проте інформації, яким чином виконувалися доручення, які саме слідчо-розшукові заходи здійснювалися, матеріали справи не місять.

Суд зазначає, що слідство з 2014-2025 р.р. формально підійшло до проведення досудового розслідування. Можна констатувати, що допит важливого свідка очевидця подій ОСОБА_6 органом досудового розслідування проведено формально, з показів останнього неможливо зрозуміти, чи здійснював на пішохода наїзд і інший автомобіль, який саме, хто ще був учасником дорожнього руху у вказаний час, яким саме чином відбулася ДТП. Органом досудового розслідування не надано оцінки діям водія ОСОБА_6 , який не заперечує, що здійснив на наїзд на пішохода (виявлену перешкоду на дорозі), при тому, що рухався з дозволеною швидкістю і завчасно побачив пішохода. Слідством не в повному обсязі виконано вказівки прокурора ОСОБА_8 від 22.11.2013, зокрема не проведено слідчий експеримент за участю очевидця подій - ОСОБА_6 , який при допиті вказав, що зможе на місці події показати механізм ДТП, не призначено та не проведено судову авто технічну експертизу для встановлення механізму ДТП тощо. Оскільки не проведені такі необхідні і обов`язкові слідчі дії, не виконані вказівки прокурора, слідством точно не встановлено механізм ДТП та не надано належної оцінки діям водія ОСОБА_6

29.10.2025 прокурором за вказаним кримінальним провадженням направлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України до суду. Натомість повних та вичерпних належних дій, направлених на повне та об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження, ані прокурором, ані слідчими вчинено не було.

Тобто, з викладеного вбачається, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. Як вже вказано вище, звертає на себе увагу той факт, що вказівки, надані слідству, виконані не в повному обсязі. Прокурором не перевірялися причини їх невиконання, чи взагалі здійснювали якісь слідчо-розшукові дії для їх виконання тощо.

Відповідно до ст.ст. 283, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, у зв`язку з чим рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження відповідно до встановленої законом процесуальної процедури. Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Внесення змін до Кримінального процесуального Кодексу, зокрема шляхом доповнення частини першої ст.284 цього Кодексу пунктом 3-1, не звільняють слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та належного виконання їх обов`язків, визначених процесуальним законом.

Пунктом 3-1 частини 1 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається неухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені.

Тому, досудове розслідування не може вважатися повним, а твердження прокурора про те, що у кримінальному провадженні не встановлено особу, яка вчинила злочин, є передчасним.

Оскільки судом встановлено, що порушене прокурором питання закриття кримінального провадження хоча формально і підпадає під дію пункту 3-1 частини першої ст. 284 КПК України, яким доповнено щодо можливості закриття кримінального провадження в разі не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, але суперечить завданням та загальним засадам кримінального провадження, досудове розслідування проведено поверхнево, з недотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000456 від 21.11.2013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, на підставі п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1