печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 від 06.12.2023 про закриття кримінального провадження № 0000370 від 12.05.2023

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 від 06.12.2023 про закриття кримінального провадження № 0000370 від 12.05.2023.

Представник посилається на те, що постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, є передчасною, а тому підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник скаргу підтримала, просила її задовольнити з викладених у ній підстав.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Разом з тим, на запит слідчого судді надійшли матеріали закритого кримінального провадження № 0000370 від 12.05.2023.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї документи та матеріали кримінального провадження, заслухавши думку представника, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000370 від 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Вказане провадження розпочато на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/63817/21-к від 16.02.2022, якою зобов?язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 11.11.2021.

Так, зі скарги вбачається, що предметом звернення з заявою про злочин була необхідність проведення розслідування обставин ймовірного привласнення службовими особами з числа працівників Офісу Генерального прокурора та (або) ДКІБ Служби безпеки України майна, що належить ОСОБА_5 , яке було вилучено під час проведення обшуку 11.07.2019 у будинку по АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000189, а саме:

- мобільний телефон OTHL с/н НОМЕР_1 (FH8) чорного кольору з 2-ма сім картами мобільних операторів «Лайф» НОМЕР_2 та «Київстар» НОМЕР_3 з карткою пам`яті на 16 Gb Kingston та

- флеш-накопичувач чорного кольору з емблемою «Мерседес» 64 Gb.

Також встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 02.10.2020 у справі № 757/36142/20-к зобов`язано повернути ОСОБА_5 речі, вилучені під час проведення обшуку 11.07.2019 за адресою: пр-т. Висоцького, буд. 188 у с. Фонтанка Одеської області.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 від 06.12.2023 кримінальне провадження № 0000370 закрито у зв`язку з відсутністю в діях службових осіб Офісу Генерального прокурора та Головного слідчого управління Національної поліції України складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України, згідно якої, зокрема, кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено обставини, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23736/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Вивчивши матеріали скарги та матеріали закритого кримінального провадження № 0000370, слідчий суддя приходить наступних висновків.

Досудове розслідування проведено неповно та однобічно, зокрема, не проведено допиту жодних осіб, зокрема, заявника, для встановлення фактичних обставин справи, не вчинено інших процесуальних та слідчих дій, спрямованих на встановлення чи спростування обставин, викладених в заяві про вчинення злочину.

Так слідчий прийшов до висновку про відсутність у діях вказаних осіб складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України на підставі листа заступника начальника Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_8 про часткове повернення належного ОСОБА_5 майна, зокрема, мобільного телефону, а також про відсутність речового доказу, а саме флеш-накопичувача, у розпорядженні ГСУ НП України.

Разом з тим, слідчий суддя не може вважати вказаний висновок обґрунтованим, оскільки будь-який слідчих дій щодо встановлення місцезнаходження вказаного флеш-накопичувача не проводилось.

Крім цього, з матеріалів скарги, зокрема, з заяви про злочин, вбачається, що предметом вказаного звернення є знищення майна внаслідок ймовірних неправомірних дій службових осіб як Офісу Генерального прокурора, ГСУ НП України, так і Служби Безпеки України.

Однак з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий обмежився направленням запитів до ГСУ НП України та Офісу Генерального прокурора, встановивши їх непричетність до ймовірного зникнення флеш-накопичувача, запити до Служби Безпеки України з метою встановлення обставин, викладених в заяві про злочин, не направлились.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, які мали бути встановлені під час досудового розслідування, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів у правильності прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана постанова про закриття провадження не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 9, 91, 110, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_6 від 06.12.2023 про закриття кримінального провадження № 0000370 від 12.05.2023 - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000370 повернути до Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1