Провадження 1-кп/193/126/25
В И Р О К

іменем України

21 листопада 2025 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

психолога ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в сел. Софіївка кримінальне провадження № 0000211, відомості за яким 27.06.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженцясмт.Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26.06.2025 приблизно о 22.00 годині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за місцем свого мешкання в приміщенні літньої кухні на території домоволодіння АДРЕСА_2 разом з раніше знайомою йому неповнолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час спілкування ОСОБА_7 , бажаючи задовольнити свої власні сексуальні потреби, після вживання спиртних напоїв, запропонував неповнолітній ОСОБА_9 вступити з ним в добровільні природні статеві зносини, будучи обізнаним щодо її неповнолітнього віку та свідомо ігноруючи зазначену обставину.

Отримавши від неповнолітньої ОСОБА_9 категоричну відмову у добровільних статевих зносинах, у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, направлений на насильницьке задоволення своїх статевих потреб з неповнолітньою ОСОБА_9 проти її волі, тобто на зґвалтування останньої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на насильницьке задоволення своєї статевої пристрасті, перебуваючи в приміщенні літньої кухні на території вищевказаного домоволодіння, з застосуванням фізичного насильства силоміць підвів неповнолітню ОСОБА_9 , до дивану, та продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на задоволення своєї статевої пристрасті, шляхом вчинення з неповнолітньою ОСОБА_9 дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним проникненням в її тіло з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої, достовірно усвідомлюючи, що потерпіла є неповнолітньою особою, приспустивши при цьому штани та труси, в які була вдягнута остання, сів на неї зверху, повернув обличчям до себе та в подальшому усім своїм тілом ліг на потерпілу зверху, здійснивши вагінальне проникнення. В цей час, неповнолітня ОСОБА_9 усвідомлюючи злочинні дії ОСОБА_7 , що виражались у вчиненні дій сексуального характеру відносно неї, почала чинити опір, намагаючись відштовхнути ОСОБА_7 , тим самим явно показуючи свою незгоду щодо вступу з останнім в статевий акт.

При цьому ОСОБА_7 , з метою подолання опору неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , яка перебувала в положенні лежачі на спині, продовжуючи лежати зверху на потерпілій та здійснюючи вагінальне проникнення в тіло потерпілої, схопив своєю рукою за руку потерпілої та, повернувши потерпілу обличчям до дивану, тобто перевернувши її на живіт і завівши руку останньої за спину, почав залякувати останню, після чого здійснив анальне проникнення в тіло потерпілої з використанням своїх гениталій.

В результаті злочинних дій ОСОБА_7 , вчинених під час зґвалтування неповнолітньої, потерпілій ОСОБА_9 були спричиненні легкі тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні правого колінного суглобу, садно на внутрішньо-бічній поверхні лівого стегна у нижній третині, розрив дівочої пліви відповідно 6 годинам умовного циферблату, розтягнення та почервоніння анального отвору.

Згідно висновку експерта Криворізького районного відділу ДСУ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 960 «С» від 04.07.2025 тілесні ушкодження виявлені у неповнолітньої ОСОБА_9 , за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», як такі, що мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, відповідно до п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6.

Характер тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 що підтверджується даними огляду, свідчить про утворення синця від дії тупого твердого предмета за механізмом удар (удар - стиснення), садна від дії тупого твердого предмета за механізмом тертя ковзання. Анатомічна цілісність дівочої пліви у неї порушена, про що свідчить наявність свіжого розриву 6 годин умовного циферблату годинника, розрив міг утворитися від дії тупого твердого предмету з подовгуватою поверхнею, яким міг бути напружений статевий член при введенні останнього у піхву із застосуванням фізичної сили. Зміни анального отвору виявлені при огляді 27.06.2025 у вигляді розширення з випадінням калових мас з ампули прямої кишки, почервоніння слизової оболонки, які повністю регресували на момент повторного огляду свідчать про введення в анус тупого твердого предмету з обмежено-подовгуватою поверхнею, яким міг бути напружений статевий член, із застосуванням сили. Ступінь загоєння виявлених ушкоджень (дно садна нижче рівня шкіри навколо, синець нечіткими контурами, дані медичних документів, розрив піхви вкритий грануляціями та смагою, розширення та почервоніння анального отвору), свідчить, що термін їх виникнення може відповідати часу зазначеному у постанові.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, а саме: дій сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоді потерпілої особи (зґвалтування), вчинене відносно неповнолітньої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_7 пояснив суду про те, що 26.06.2025 року він дійсно вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним, анальним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 з використанням геніталій без її добровільної згоди. Під час допиту в судовому засіданні повідомив про обставини вчиненого кримінального правопорушення. Зазначив, що в той день 26.06.2025 після поховання батька його дівчини ОСОБА_10 , він перебував в приміщенні літньої кухні домоволодіння АДРЕСА_2 , де вживав алкогольні напої в компанії своїх братів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 та своєї дівчини ОСОБА_10 . Далі, його брати пішли додому, ОСОБА_13 пішла до будинку, він залишився в приміщенні літньої кухні один та вжив наркотичний засіб шляхом куріння через пластикову пляшку сухих рослин коноплі. Далі через деякий час до літньої кухні прийшла сестра його дівчини ОСОБА_10 - неповнолітня ОСОБА_9 . Зазначив що не розуміє, що на нього найшло, але він почав приставати до останньої, чіпати частини її тіла, на що остання йому відмовляла, відштовхувала його, казала щоб він не ліз до неї, але він все одно поклав останню на диван, стягнув нижній одяг, прижав до дивану своїм тілом та скоїв проникнення до полового органу (піхви) неповнолітньої ОСОБА_14 , на що остання чинила опір та казала щоб він не ліз до неї, але він продовжував половий акт. Розумів, що ОСОБА_15 є неповнолітньою особою. Далі він перевернув її на живіт, після чого здійснив анальне проникнення в тіло потерпілої з використанням своїх гениталій. У подальшому він встав, а свою нижню білизну (труси) залишив у літній кухні, після чого пішов відпочивати, що робила у подальшому неповнолітня ОСОБА_15 він не пам`ятає. На наступний день він просив ОСОБА_16 не говорити сестрі про те, що відбулося.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 та її законний представник ОСОБА_5 згідно поданих заяв просили проводити судовий розгляд за їх відсутності в зв`язку з важким психолого-емоційним станом неповнолітньої потерпілої після пережитого та наявності на утриманні законного представника чотирьох дітей, один з яких є немовлям, а також за рекомендацією психолога ОСОБА_6 .. Згідно ст.56 КПК України висловили свою думку щодо вирішення питання про призначення обвинуваченому покарання, а саме просять суд призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, пов`язане з позбавленням волі в межах санкції ч.3 ст.152 КК України.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_7 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним, анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоді потерпілої особи (зґвалтування), вчинене відносно неповнолітньої особи.

При цьому суд керувався принципом поза розумним сумнівом, зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі Кобець проти України. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення .

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 152 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_7 , згідно ч. 6 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року), згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_7 характеризується наступним чином.

Є особою молодого віку (т.2, а.к.п.140) .

Має постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 , має фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 (т.2, а.к.п.147) .

Раніше не судимий та до кримінальної відповідальності не притягався (т.2, а.к.п. 141) .

Відповідно довідки філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області Криворізький районний сектор №1 за №21/34/912-25 від 02.07.2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на обліку в Криворізькому РС №1 не перебував та на даний час не перебуває (т.2, а.к.п. 143).

Згідно довідки комунального підприємства Софіївської селищної ради «Софіївська центральна лікарня» №226 від 10.07.2025 повідомлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 на диспансерному обліку в нарколога, психіатра та інших лікарів закладу не перебуває (т.2, а.к.п. 151) .

ОСОБА_7 задовільно характеризується за місцем реєстрації та проживання, постійного місця роботи не має, працює по найму, за період проживання письмових скарг і заяв на його протиправні дії зі сторони односельчан не надходило, на постійних комісіях Кам`янської сільської ради не заслуховувався, до адміністративної відповідальності не притягувався (т.2, а.к.п. 148) .

Виховувався в багатодітній сім`ї, зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , братами ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , сестрою ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою АДРЕСА_1 (т.2, а.к.п. 148-149) .

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 337-к від 04.08.2025 року: 1. ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння будь-який психічний розлад не виявляв і в даний час також не виявляє. 2. За своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. 3. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. 4. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Експертна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння перебував у стані простого комбінованого алкогольного та наркотичного сп`яніння, про що свідчить вживання ним алкоголю та наркотиків у той день, та виявляв правильне орієнтування в навколишньому і особах, певну послідовність і цілеспрямованість дій, відсутність у його поведінці та висловлюваннях у той період часу ознак маячіння, галюцинацій, розладів свідомості або інших хворобливих порушень душевної діяльності, коли він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (т.2, а.к.п. 62-70) .

При призначені обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд також бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року), згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст.66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; - вчинення винною особою кримінального правопорушення вперше.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою протиправну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винною особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України судом не встановлені.

Судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 також береться до уваги положення абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року), із змісту якого вбачається, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.

При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому, з його поведінки під час судового розгляду встановлено, що він критично ставиться до вчиненого, засуджує свою поведінку та висловлює щирий жаль з приводу того, що своїми протиправними діями заподіяв моральні страждання та фізичний біль неповнолітній потерпілій ОСОБА_21 та її сім`ї, просив пробачення як в ОСОБА_16 , так і в її сім`ї.

Обвинувачений ОСОБА_7 на момент судового розгляду на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень, враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, наявність обставин, які на думку суду пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання в найнижчому розмірі у межах санкції ч. 3 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі .

Підстав для застосування відносно ОСОБА_7 положень ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін тримання під вартою, але не довше, ніж 60 днів від дати ухвалення вироку.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з дати фактичного затримання.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладеного на підставі ухвал слідчого судді, скасувати.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі ані під час досудового розслідування, ані до початку розгляду справи по суті законною представницею неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_7 пред`явлений не був

Процесуальні витрати на залучення експертів у даному провадженні становлять 26742,00 грн. (т. 2 а.к.п. 111-124), які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою, але не довше, ніж 60 днів з дня ухвалення вироку.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення із дня фактичного затримання 27 червня 2025 року по день набрання вироком законної сили відповідно до ч. 5 ст.72 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, накладений ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.07.2025 року у справі № 193/921/25, провадження № 1-кс/193/148/25 на вилучене майно, а саме: на кофту чорного кольору на блискавці сріблястого кольору на комірі, яку запаковано до спеціального пакету НПУ RAW 0057250 та штани чорного кольору спортивного типу, які запаковано до спеціального пакету НПУ RAW 0057246, які належать потерпілій ОСОБА_9 , скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі, а саме:

- одіяло (ковдра) червоного кольору, запакована до картонної коробки, опечатаної биркою без номера (т.1, а.к.п.22,24); -чоловічі труси синього кольору, запаковані до паперового конверту з биркою NPU 3962238 (т.1, а.к.п.22,23);-фрагмент тканини з дивану неправильної геометричної форми, довжиною 21 см., запаковане до паперового конверту з биркою NPU 396223 (т.1, а.к.п.22); -чоловічі шорти сірого кольору, запаковані до паперового конверту з биркою NPP- 0111673, чоловічу футболку чорного кольору, запаковану до спеціального пакету NPP-0111672, штани чорного кольору спортивного типу, запаковані до спеціального пакету НПУ RAW 0057246(т.1, а.к.п.65-68); -кофту чорного кольору на блискавці сріблястого кольору на комірі, запаковану до спеціального пакету НПУ RAW-0057250, штани чорного кольору спортивного типу, запаковані до спеціального пакету НПУ RAW-0057246 (т.1, а.к.п.103-104); -зрізи країв нігтьових пластин ОСОБА_7 , запаковані до паперового конверту НПУ, опечатаний биркою NPP-0111674 (т.1, а.к.п.179-181); -зрізи країв нігтьових пластин потерпілої ОСОБА_9 , запаковані до паперового конверту НПУ, опечатаний биркою NPP-0111675 (т.1, а.к.п.188-190), які передані до камери зберігання ВП №9 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити.

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідки № СЕ-19/105-25/12374-ПС від 19.09.2025 року, пов`язані з проведенням судово-психологічної експертизи в сумі 26742,00 (двадцять шість тисяч сімсот сорок дві) грн. - відшкодувати на користь держави за рахунок ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, а обвинуваченим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1