Справа № 489/5959/25
кримінальне провадження
№1-кс/489/3530/25
УХВАЛА

17 грудня 2025 р. м. Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2025 адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою суду від 03.10.2025 року.

Обгрунтовуючи вказане клопотання захисник посилався, зокрема, на те, що відповідно до ухвали слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва, вилучені речі, документи та грошові кошти мають суттєве значення для даного кримінального провадження, містять відомості, які можуть бути використані як доказ, та, окрім цього, є підстави вважати, що вказане майно може бути здобуте злочинним шляхом, внаслідок чого до такого майна може застосовуватися спеціальна конфіскація.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Таким чином, задля належної фіксації відомостей, що містяться на речових доказах, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, повинні вживатися відповідні слідчі (розшукові) дії.

При цьому, станом на теперішній час, відповідно до наявної інформації, стороною обвинувачення не вживалися жодні з вищевказаних дій задля фіксації будь-яких обставин, які на їх думку, мають значення у цьому кримінальному провадженні. Окрім цього, щодо можливості спеціальної конфіскації вказуємо, що відповідно до ухвали слідчого судді та слідчої версії, вилучене під час обшуку майно могло бути здобуте злочинним шляхом, а саме внаслідок участі ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, щодо якого здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні. При цьому, не зважаючи на такі припущення, ОСОБА_4 досі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що свідчить про те, що досудовим розслідуванням не встановлено факти, які б свідчили про дійсну участь ОСОБА_4 у такому правопорушенні. Внаслідок вказаного, станом на теперішній час підстави для накладення арешту на майно відсутні, через що арешт, накладений ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду міста Миколаєва від 03.10.2025 року у справі №489/5959/25 підлягає скасуванню.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до такого.

Згідно ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Інгульського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2025 у кримінальному провадженні № 0000032 від 15.02.2024 було накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Iphone 16 ProMax, модель MYX43SX, IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 в чохлі чорного кольору, з сім-карткою НОМЕР_3 , с.н. MQ17HQXKXP з паролем логічного захисту НОМЕР_4 , на якому міститься листування щодо руху та виділення військового майна палива для використання в ході бойової підготовки; грошові кошти вилучені у ОСОБА_4 під час обшуку, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Вказана ухвала була оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 28.10.2025 майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, є речовим доказом у кримінальному провадженні згідно постанови слідчого від 27.09.2025. Також в ухвалі суду зазначено, що з метою спеціальної конфіскації існують підстави для накладення арешту на вказане майно (гроші), так як є підстави вважати, що вказане майно може бути здобуте злочинним шляхом.

Окрім того, під час розгляду клопотання про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно (телефони та грошові кошти) прокурором доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права особи, і саме за таких умов може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно, а слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального провадження та з урахуванням п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, дійшов висновку про наявність достатніх підстав того, що вилучені грошові кошти підлягають спеціальній конфіскації, що підлягає перевірці у ході подальшого досудового розслідування.

Досудове розслідування на даний час триває. Як слушно було зазначено захисником в клопотанні, обставини, чи є вилучені речі (майно) речовими доказами та чи здобуті грошові кошти злочинним шляхом, підлягають з`ясуванню під час проведення слідчих (розшукових) дій, тобто не підлягають з`ясуванню слідчим суддею при розгляді клопотання про скасування накладеного арешту, оскільки це не є повноваженнями слідчого судді та може бути розцінено як втручання останнього у здійснення досудового розслідування.

Доказів того, що вилучений телефон не є речовим доказом у кримінальному провадженні додані до клопотання документи не містять. Такої інформації не надходило також і від органу досудового розслідування.

Щодо арештованих грошових коштів слід зазначити, що слідчий суддя не має можливості на даному етапі оцінювати законність походження вилучених грошових коштів, оскільки це є прерогативою органів досудового розслідування, які повинні перевірити вказані обставини шляхом проведення слідчих (розшукових) дій.

Отже, зважаючи на вищевикладене, клопотання є передчасним, а підстави для скасування арешту на даний час відсутні, у зв`язку із чим, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.174 Кримінального процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя