Справа №498/2121/24
Провадження по справі №1-кп/498/55/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000402 від 01.06.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосавицьке Великомихайлівського району Одеської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого електриком ТОВ «Імені Войкова», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 приблизно о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у денний час доби, в умовах необмеженої видимості, по ґрунтовому, сухому дорожньому покриттю, зі сторони села Новосавицьке, на території Великоплосківської сільської територіальної громади Роздільнянського району Одеської області, у напрямку автомобільної дороги С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел Роздільнянського району Одеської області, по прямій рівній ділянці горизонтального профілю, ширина проїзної частини ґрунтової дороги становить усього 4,0 метри, що дозволяє здійснювати рух, фактично, тільки в одному напрямку.

Обвинувачений ОСОБА_4 , як водій транспортного засобу, відповідно до вимог п. п. 1.3, 1.5, пп. «б» п. 2.3, пп. «б» п. 2.9, п. 12.1, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі Правил дорожнього руху України), зобов`язаний знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, не загрожувати життю або здоров`ю громадян, не завдавати матеріальних збитків, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не керувати транспортним засобом у стані стомлення, враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, дотримуватись безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Наблизившись до нерегульованого перехрестя нерівнозначних доріг з автомобільною дорогою С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел Роздільнянського району Одеської області, яка є головною відносно ґрунтової дороги, оскільки її дорожнє покриття є асфальтованим, а ширина проїжджої частини становить 6 метрів, водій ОСОБА_4 , як місцевий мешканець, котрий регулярно їздить цим маршрутом, добре знав, що перетин цього перехрестя вимагав від водіїв особливої уваги, оскільки оглядовість на ньому була частково обмежена придорожніми деревами, окрім того, на проїзній частині могли, раптово, з`явитись велосипедисти, інші учасники дорожнього руху.

Разом з тим, перед виїздом на проїжджу частину, а саме на автомобільну дорогу С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел, водій ОСОБА_4 порушуючи вимоги п.п. 1.5; 2,3; п.п. 12.3; 16.3; 16.11 Правил дорожнього руху України, заходів що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, не вжив, вкрай уважним не був, за дорожньою обстановкою постійно не стежив та відповідним чином, не відреагував на її зміну, чим проявив кримінальну протиправну недбалість, тобто не передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень іншій особі, як наслідку своєї дії, що утворювала реальну загрозу для життя і здоров`я цієї особи, хоча повинен був і міг передбачити ці наслідки, якщо б діяв більш обачливо.

У той самий час, по проїзній частині на автомобільній дорозі С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел в районі вищевказаного перехрестя, рухався автомобіль марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 .

Отримуючи об`єктивні ознаки зміни дорожньої обстановки, що виразились у появі в зоні нерегульованого перехрестя, небезпеки для руху, у вигляді автомобіля марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по головній автомобільній дорозі С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел, ОСОБА_4 вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації, не вжив, при відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, своєчасно не зменшив швидкість руху керованого транспортного засобу, завчасно не знизив швидкість та не зупинився перед перехрестям надавши перевагу в русі автомобілю марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Як наслідок, під час виїзду на проїжджу частину, а саме автомобільну дорогу С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел, зі швидкістю близько 80-85 км/год., і перетину перехрестя у прямому напрямку, за відсутності будь-яких перешкод технічного або іншого характеру, ОСОБА_4 не переконався, що своїми діями він не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не дав дорогу водієві ОСОБА_6 , який, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2106», реєстраційний номер НОМЕР_2 , зі швидкістю близько 40-50 км/год, рухався по головній дорозі С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел і наближався до автомобіля «Renault Kangoo» з правого боку, що призвело до зіткнення на перехресті, у смузі руху по якій рухався автомобіль «ВАЗ 2106», передньою частиною автомобіля «Renault Kangoo» і передньою правою бічною частиною автомобіля «ВАЗ 2106».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 5-9 ребер зліва, травматичний лівосторонній пневмогемоторакс, травматичний правосторонній гідроторакс, відкритий багато уламковий внутрішньо суглобовий перелом дистальної половини правої стегнової кістки з вираженим зміщенням уламків, множинні садна голови, тулуба, верхніх кінцівок.

Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 1.5; 2,3; п.п. 12.3; 16.3; 16.11 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені вказаного злочину не визнав. Суду пояснив, що 31 травня 2024 року рухався по дорозі з центра с. Новосавицьке на дорогу яка веде з с. Орел до будинку інтернату , рухався зі швидкістю близько до 80 км/г, та перед т-образним перехрестям побачив автомобіль ВАЗ, але не встиг повністю зупинитися та здійснив зіткнення з ним. Підтвердив відшкодування ОСОБА_6 витрат на лікування на загальну суму близько 80000,00 грн., зазначивши, що відшкодував він не тому , що вважає себе винуватим, а тому, що йому було просто шкода Орлова.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 , своєї вини, його винуватість у скоєному злочині доведена зібраними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , даними ним в судовому засіданні про те, що 31 .05.2024 він рухався по головній дорозі за кермом автомобіля ВАЗ 2106 з с. Орел в бік с. Новосавицьке та зі сторони с. Новосавицьке виїхав ОСОБА_4 на автомобілі «Renault Kangoo» та врізався в правий бік його автомобіля, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження, далі він нічого не пам`ятає. Вважає, що він їхав по головній дорозі , вже після ДТП, коли він перебував у лікарні до нього приїздив ОСОБА_4 та відшкодував вартість операції, а також ОСОБА_4 повідомив, що він його просто не побачив на дорозі, просив вибачення, також додав, що має стаж водіння з 1967 року. Просить признати обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов підтримав в повному обсязі.

Показаннями свідка ОСОБА_7 , даними нею в судовому засіданні про те, що стала свідком ДТП за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , а саме вона їхала на роботу на службовому авто разом з ОСОБА_9 та іншими працівниками будинку інтернату. Попереду них на жигулях їхав ОСОБА_6 , а ОСОБА_4 вилетів на великій швидкості та пратаранив своїм пікапом жовтого кольору автомобіль ОСОБА_6 , вважає, що ОСОБА_4 мав дати дорогу ОСОБА_6 .. Після ДТП ОСОБА_4 лише оглядав своє авто, в якому спрацювала подушка безпеки та відкрив капот бо авто почало диміти, вони викликали швидку та надали першу медичну допомогу ОСОБА_6 .

Показаннями свідка ОСОБА_10 , даними ним в судовому засіданні про те, що дійсно стала свідком ДТП за участі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , а саме їхала в службовому авто під керуванням ОСОБА_11 , попереду них їхав ОСОБА_12 , недоїджаючи до с. Новосавицьке ОСОБА_4 який рухався на більшій швидкості чим ОСОБА_6 виїхав на з другорядної дороги на т- образне перехрестя з польової дороги та здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_6 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 , даними ним в судовому засіданні про те, що дійсно їхав за ОСОБА_6 який рухався зі швидкістю 60 км/г та перед селом Новосавицьке з другорядної дороги виїхав автомобіль під керування ОСОБА_4 зі швидкістю близько 80 км/г. ОСОБА_6 почав брати ліворуч , мабуть , щоб уникнути зіткнення з ОСОБА_4 який в свою чергу швидкість не зменшив, та мабуть просто не встиг зреагувати на дорожню обстановку, у вигляді появи автомобіля ВАЗ під керуванням ОСОБА_6 .. Також додав, що ОСОБА_4 керував автомобілем жовтого кольору. Безпосередньо після ДТП ОСОБА_4 оглядав своє авто, а медики яких він віз надавали першу медичну допомогу ОСОБА_6 та викликали карету швидкої допомоги. Наголосив, що ОСОБА_4 ніяких заходів не вживав.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , даними ним в судовому засіданні про те, що він працює завгаром у ТОВ « Імені Войкова» та був залучений у якості понятого під час огляду дороги с. Новосавицьке де сталося ДТП за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , він особисто обставин вказаних в ДТП не знає.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , даними ним в судовому засіданні про те, що його було запрошено в якості понятого для проведення слідчої дії, крім того пояснив, що дороги на перехресті яких сталося ДТП мають різні покриття, ОСОБА_6 рухався по асфальтованій дорозі, а ОСОБА_4 рухався по щебеневій дорозі, яка ніколи не була асфальтована, але він як водій рухаючись з обох боків завжди зменшує швидкість на вказаній ділянці дороги з метою уникнення ДТП.

Витягом з кримінального провадження №0000402 від 01.06.2024 року, в якому вказано, що 31 травня 2024 року до чергової частини відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від оператора лінії « 102» про те, що 31.05.2024 року біля 08:30 год. на автомобільній дорозі С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел Роздільнянського району Одеської області водій автомобіля « Renault Kangoo», д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мешканця АДРЕСА_1 виїжджаючи з грунтової дороги не надав перевагу в русі автомобілю марки ВАЗ-2106, д/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 від чого відбулося зіткнення автомобілів в результаті ДТП ОСОБА_6 був доставлений до Роздільнянської багатопрофільної лікарні з попереднім діагнозом відер критий перелом правої стегнової кістки зі зміщенням, перелом 4-х ребер зліва, ЗЧМТ. (том. 1 а.с.86)

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.05.2024 року, зі схемою та фототаблицями, з якого вбачається, що місцем події є автомобільна дорога між с. Новосавицьке та с. Орел Роздільнянського району Одеської області. (т 1 а.с. 87 - 114)

Протоколом огляду транспортного засобу від 01.06.2024 року, з якого вбачається, що виконано огляд автомобіля марки « Renault Kangoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2012 року випуск, який має зовнішні пошкодження на деформацію кузова, а саме бампера, лівого переднього крила, решітки радіатора. При огляді встановлення: зовнішнє пошкодження переднього лівого крила, бамперу, решітки радіатора, лівої та правої фар. (т 1 а.с. 122 -128)

Протоколом огляду транспортного засобу від 01.06.2024 року, з якого вбачається, що виконано огляд автомобіля марки ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1983 року випуску, який має зовнішні пошкодження на деформацію кузова, капота, правого та лівого крила, бампера. При огляді встановлення: зовнішнє пошкодження лівого та правого крила, капота, бамперу, деформація кузова. Відсутнє переднє вітрове скло, розбиті права та ліва фари, решітка радіатора. (т 1 а.с. 129 - 135)

Висновком експертів № 24-3141 від 05.06.2024 року , з якого вбачається, що на момент експертного огляду й відповідно на момент ДТП рульове керування, гальмова система та ходова частина автомобіля « Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 перебували в працездатному стані, дозволяли водієві контролювати напрямок руху автомобіля по наміченій траєкторії, знижувати швидкість руху з відомою водію ефективністю, аж до зупинки й не мали несправностей, які б призвели до раптової для водія зміни напрямку руху ( уводу) автомобіля убік від обраного водієм напряму руху, або до раптової втрати керованості цим автомобілем. Оскільки на момент ДТП на досліджуваному автомобілі були відсутні технічні несправності рульового керування, гальмової системи та ходової частини, які могли привести до втрати курсової стійкості й керованості даного транспортного засобу, то питання : « Якщо в даних системах і механізмах є несправності, то коли вони виникли до ДТП або з`явилися результатом його?», та питання : « Чи могли вони бути своєчасно виявлені і усунені особою , що експлуатує автомобіль? Не вирішувалися. (т 1 а.с. 142 - 149)

Висновком експертів № 24-3140 від 05.06.2024 року, з якого вбачається, що рульове керування автомобіля ВАЗ-2106 р/н НОМЕР_2 на момент експертного огляду мало технічні несправності, які б були обумовлені аварійним пошкодженням рульового колеса та зміщення підшипнику рульового валу в умовах розглянутої події при зіткненні з автомобілем « Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 . На момент ДТП рульове керування автомобіля перебувало в працездатному стані, дозволяло водієві контролювати напрямок руху автомобіля по наміченій траєкторії й не мало несправностей, які б приводили до раптової для водія зміни напрямку руху ( уводу) автомобіля вбік від обраного напряму руху. Ходова частина автомобіля ВАЗ -2106 р/н НОМЕР_2 на момент експертного огляду знаходилася в технічно несправному стані за причини аварійного пошкодження передньої балки та зміщення кронштейну переднього стабілізатора поперечної стійкості в умовах розглянутої події при зіткненні з автомобілем « Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 . На момент ДТП ходова частина перебувала в працездатному стані й дозволяла водієві утримувати автомобіль у обраному ним напрямку руху й не мала несправностей , які б приводили до раптового для водія відведення ( уводу) автомобіля убік від обаного ним напрямку руху, або до раптової втрати керованості цим автомобілем.Гальмова система автомобіля ВАЗ -2106 р/н НОМЕР_2 на момент експертного огляду та на момент ДТП перебувала в несправному стані. Несправність полягала в працездатності переднього правого гальмового механізму за причини його цілеспрямованого відключення до ДТП, що об`єктивно було відомо водію. Фактичний стан гальмової системи не відповідав вимогам пунктів 31.1,31.4.1 а) Правил дорожнього руху і внаслідок цього, експлуатація автомобіля була заборонена. У той же час , гальмова система автомобіля на момент ДТП дозволяла водієві знижувати швидкість переднім лівим та задніми гальмовими механізмами коліс з відомою йому ефективністю й не мала інших несправностей, які б призводили до раптової відмови, або до раптового відведення ( уводу) автомобіля убік. (т 1 а.с. 151 - 159)

Висновком експерта №24-3142від 05.06.2024 року, з якого вбачається, що аналіз і узагальнення виділених фактів і обставин з урахуванням результатів транспортно- трасо логічних досліджень дає підстави для встановлення елементів механізму ДТП: в початковий період розвитку ситуації ДТП, автомобілі « Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 та ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 рухались у перехресних косих напрямках; мало місце контактна взаємодія ударного характеру між рухомими у перехресних, косих напрямках автомобілями « Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 та ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 - між передньою частиною автомобіля « Renault Kangoo» і передньою правою бічною частиною автомобіля ВАЗ 2106; в початковий момент взаємного контактування автомобілі « Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 та ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 розташовувались на проїжджій частині таким чином, що кут між поздовжніми осями становив близько 95+5 спереду назад та зліва направо щодо автомобіля Renault Kangoo та справа наліво відносно автомобіля ВАЗ 2106 проти хода годинкової стрілки. В початковий момент зіткнення мала місце контактна взаємодія ударного характеру між рухомими у перехресних , косих напрямках автомобіля « Renault Kangoo», р/н НОМЕР_1 та ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 між передньою частиною автомобіля Renault Kangoo ( передній бампер, передній реєстраційний номер, підсилювач переднього бампера, передне ліво крило) і передньою правою бічною частиною автомобіля ВАЗ 2106 ( передній бампер справа, передні праві фари, передне праве крило, передне праве колесо, капот двигуна справа). З урахуванням характеру та напрямку руху автомобілів до моменту зіткнення, кінцевого розташування транспортних засобів після зіткнення, локації осипу скла, фрагментів деталей та механічних пошкоджень на автомобілях від зіткнення, а також слідів гальмування та заломлення сліду гальмування лівих колес автомобіля « Renault Kangoo», зафіксованих в ході огляду місця події від 31.05.2024 року, можливо прийти висновку про те, що місце зіткнення автомобілів Renault Kangoo р/н НОМЕР_1 та ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 розташовувалось в межах проїзної частини автодороги С160812 сполученням с. Новосавицьке с. Орел Роздільнянського району Одеської області, поякій рухався автомобіль ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 , в місці заломлення сліду гальмування лівих коліс автомобіля Renault Kangoo, що відображено на схемі позначкою 7. При цьому автомобілі Renault Kangoo р/н НОМЕР_1 та ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 в момент зіткнення розташовувались по ширині проїзної частини в положенні близькому до їх кінцевого розташування, що відображено на схемі до протоколу огляду місця ДТП від 31.05.2024 року. (т 1 а.с. 161 - 170)

Висновком експерта № 72 від 12.08.2024 року, з якого вбачається, що у гр.. ОСОБА_6 були наступні тілесні ушкодження: закриті переломи 5-9 ребер зліва; травматичний лівосторонній пневмогемоторакс; травматичний правосторонній гідро такс; відкритий багатоуламковий внутрішньо суглобовий перелом дистальної половини правої стегнової кістки з вираженим зміщенням уламків; множинні садна голови, тулуба, верхніх кінцівок. Вищевказані ушкодження, враховуючи їх морфологію та локацію, могли виникнути від дії тупого ( их) предмету ( ів) в умовах ДТП, незадовго до поступлення до медичного закладу ( 31.05.2024 року). Дані ушкодження , згідно п. 2.1.2, п. 2.1.3 «м) « Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» ( 1995 р ) відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. (т 1 а.с. 177 - 178)

Висновком експерта № 24-4362 від 08.08.2024 року, з якого вбачається, що в даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водію автомобіля Renault Kangoo р/н НОМЕР_1 , який рухався по другорядній дорозі , перед виїздом на перехрестя слід було дати дорогу, у разі необхідності зупинившись перед краєм перехрещуваної проїзної частини, водієві автомобіля ВАЗ 2106 який рухався по головній дорозі, тобто він повинен був діяти відповідно до вимоги п.п. 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо- транспортної події. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля Renault Kangoo, який рухався по другорядній дорозі, почне виконувати проїзд перехрестя не давши йому дорогу, повинен був оцінити сформовану дорожню обстановку як небезпечну для руху та негайно вжити заходів щодо зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого транспортного засобу, тобто діяти відповідно до вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці та при заданих вихідних даних, водій автомобіля ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 , з моменту виникнення небезки для руху не мав технічний можливості зупинитись до місця зіткнення шляхом вжиття заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки, передбаченого вимогою п. 12.3 Правил дорожнього руху України. Даний висновок про відсутність технічної можливості у водія автомобіля ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 зупинитись до місця зіткнення за умови технічно несправної гальмової системи, а також того факту що водій даного автомобіля гальмував перед зіткненням, буде тим більше справедливий, оскільки значення його видалення від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху буде менше ніж S=20.1:25,4 метра, а зупинний шлях більше ніж S=23.6:31,2 метра. Оскільки водій автомобіля Renault Kangoo р/н НОМЕР_1 належним виконанням вимоги пунктів 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України мав технічну можливість запобігти настання події , а водій автомобіля ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_2 шляхом виконання вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України не мав такої можливості, тому в правничому зв`язку з фактом ДТП перебувають фактичні дії водія автомобіля Renault Kangoo р/н НОМЕР_1 , які не відповідали вимогам пунктів 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху України. (т 1 а.с. 180 - 186)

Протоколом огляду місця події від 29.10.2024 року з фототаблицями, з якого вбачається, що місцем події є територія, яка розташована на околиці с. Новосавицьке Роздільнянського району Одеської області. (т 1 а.с. 187 - 192)

Згідно з положеннями ст.94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Суд критично оцінює пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні та заперечення його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на те, що суду не надано достатніх та допустимих доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Так, захисником обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 було зазначено, що згідно висновку судового експерта ОСОБА_16 № 069-24 від 07.12.2024 року долученого до матеріалів кримінального провадження, в даній дорожній обстановці водій автомобіля Renault Kangoo р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути даної дорожньо- транспортної пригоди, а саме шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР. А водій автомобіля ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_2 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 16.12 ПДР. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Renault Kangoo р/н НОМЕР_1 ОСОБА_4 невідповідностей технічного характеру вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічного точки зору не вбачається з підстав, викладених в дослідницькій частині.

Однак, суд звертає увагу на те, що з наданого захисником обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 висновку експерта, вбачається, що експертизу було проведено лише на підставі довідки Великоплосківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області № 1272/02-25 від 18.10.2024 року, що було зазначено в розділі висновку експерта «вихідні дані». Так, з вищевказаної довідки вбачається, що Великоплосківська сільська рада повідомляє про те, що на ділянці дороги від центра с. Новосавицьке до районної автомобільної дороги О160812-будинок інвалідів, станом на 31.05.2024 тип дорожнього покриття - чорнощебневе ( змішуване). Автомобільна дорога О160812 будинок інвалідів перебуває в підпорядкуванні іншого суб`єкта. Розпорядником інформації про категорію автомобільної дороги, тип дорожнього одягу та матеріал покриття є ДП « Служба місцевих доріг». Крім того, суд звертає увагу на те, що автомобільна дорога сполученням с. Новосавицьке с. Орел Роздільнянського району Одеської області має назву « С160812».

Незважаючи на не визнання вини обвинуваченим, його вина в інкримінованих йому злочинах підтверджується показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_6 наданих ними в судовому засіданні, які вказали, що саме ОСОБА_4 порушив ПДР та скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 2106 .

У суду немає підстав ставити під сумнів показання даних свідків, оскільки вони узгоджуються між собою, з матеріалами кримінального провадження, та у сукупності дають повну картину скоєного кримінального правопорушення і у суду відсутні будь-які законні підстави не довіряти показанням даних свідків.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме протоколом огляду місця події від 29.10.2024 року, висновком експерта № 24-3141 від 05.06.2024 року; висновком експерта № 24-3140 від 05.06.2024; висновком експерта № 24-3142 від 05.06.2024; висновком експерта № 24-4362 від 08.08.2024 року та іншими письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Зазначені докази, сумнівів у їх достовірності не викликають, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, визнаються і оцінюються судом як належні та допустимі, а у сукупності - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Крім того, факт надання обвинуваченим відразу після дорожньо-транспортної пригоди значної фінансової допомоги потерпілому, а саме 80000,00 грн., також в певній мірі свідчить про винні дії ОСОБА_4 в даній дорожньо-транспортній пригоді.

Позиція обвинуваченого щодо не визнання ним своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення розцінюється судом як спосіб захисту та спробу уникнути кримінальної відповідальності, так як дана позиція повністю спростовується сукупністю зібраних по справі доказів.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає їх достатніми для визнання винним обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєні інкримінованих дій, оскільки ці докази узгоджуються між собою, не містять розбіжностей, об`єктивно відображують хід подій, відповідають фактичним обставинам справи, не викликають у суду ніяких сумнівів в їх достовірності.

На підставі викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєні даного злочину доведена повністю.

При вказаних обставинах, дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання суд враховує вимоги ст.ст.50,65 КК України, згідно до яких, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженими. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Також суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, вчинене ним кримінальне правопорушення відносяться до категорії тяжкого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, на Д - обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, обставин, що пом`якшують суд не вбачає, обставина, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Тому суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 має бути призначено покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Будь-яких виключних обставин, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання, суд не вбачає.

Дане покарання, на думку суду, відповідатиме вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2ст.286 КК України, у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує грубе порушення Правил дорожнього руху з боку обвинуваченого, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, також встановлено судом, що керування транспортними засобами не є основним джерелом доходу та засобом для існування обвинуваченого, тому суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом. Окрім того, суд вважає, що позбавлення обвинуваченого права керування транспортними засобами убезпечить його самого та суспільство від вчинення ним нових злочинів пов`язаних з порушенням Правил дорожнього руху при керуванні транспортними засобами.

Таке покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності з урахуванням того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Також у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення. В якому просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 600000,00 грн. та матеріальну шкоду в сумі 39000,61 грн. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди йому спричинено тяжкі тілесні ушкодження, він будучи пенсіонером, працював охоронцем в будинку- інтернаті, але внаслідок ДТП фактично став інвалідом та втратив можливість заробляти на життя так як проробивши все життя отримує трохи більше трьох тисяч грн. та ще й лишився єдиного засобу пересування, а після виписки з лікарні його звільнили з роботи у зв`язку із тим, що через фізичний стан ( поламану ногу) він більше не може виконувати свої службові обов`язки. На даний момент він змушений винаймати транспорт для поїздок в тому числі до суду та витрачати значні кошти на лікування ( не менше двох тисяч гривень на місяць). І взагалі він не був готовий до таких докорінних змін у житті та зазнав сильного стресу. Вказана ДТП завдала непоправної шкоди його здоров`ю. Особливу увагу звертає на те, що його страждання пов`язані йому тяжких тілесних ушкоджень, є не « одномоментними», « триваючими», тому що він втратив здоров`я в похилому віці. Крім того, на її утриманні є донька інвалід дитинства, а також син с початку повномасштабного вторгнення проходить службу в ЗСУ та захищає їх державу від агресора на Херсонському напрямку. Моральні страждання спричинили погіршення емоційного та психологічного стану, оскільки він дуже гостро переживає за втрату здоров`я та транспортного засобу. Внаслідок події, що сталася у результаті переживань, власного внутрішнього стресу, який він переніс, він тривалий час знаходиться в негативному емоційно-психічному стані, викликаному внутрішньою напруженістю, втратою сну, відчуттям безпомічності, що переросло в моральні страждання.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ст. 1177 ЦК, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. При цьому потерпіла особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення; при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 1, 3ст. 23 ЦК).

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб; може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ (смерті).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Враховуючи вищевикладене, наведені позивачем розрахунки матеріальної шкоди в розмірі 39000,00 грн. є обґрунтованими, оскільки підтверджені відповідними документами, отже суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 39000,00 грн.

Визначаючи суму грошового відшкодування моральної шкоди, суд керується принципами розумності, справедливості та співмірності і враховує, що життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, враховуючи те, що обвинувачений частково сплатив на користь потерпілого грошові кошти в розмірі 80000,00 грн., суд приходить до висновку про те, що цивільний позов про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню зі стягненням з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 моральної шкоди у розмірі 320000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати в сумі 21582,48 грн. за проведення експертиз: судової автотехнічної експертизи № 24-3141 від 05.06.2024 року в сумі 3786,62 грн.; судової автотехнічної експертизи № 24-3140 від 05.06.2024 року в сумі 6058,24 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи № 24-3142 від 05.06.2024 року в сумі 6058,24 грн.; судової авто технічної експертизи № 24-4362 від 08.08.2024 року в сумі 5679,60 грн.; по даному кримінальному провадженню підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.06.2024 року підлягає скасуванню на підставі частини 4 статті 174 КПК України.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження суд, вважає доцільним обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 374-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його негайно під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання з 16:30 години 10 грудня 2025 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 39000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 320000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 21582,48 грн. за проведення експертиз: судової автотехнічної експертизи № 24-3141 від 05.06.2024 року в сумі 3786,62 грн.; судової автотехнічної експертизи № 24-3140 від 05.06.2024 року в сумі 6058,24 грн.; судової транспортно-трасологічної експертизи № 24-3142 від 05.06.2024 року в сумі 6058,24 грн.; судової авто технічної експертизи № 24-4362 від 08.08.2024 року в сумі 5679,60 грн. (а.с.52-84)

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.06.2024 року (т.1 а.с. 139-140) скасувати.

Речові докази: автомобіль марки « ВАЗ21061», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі ( кузова, рами) НОМЕР_3 , який на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_17 , автомобіль марки « Renault Kangoo», жовтого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі ( кузова, рама) НОМЕР_5 , який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 належить ОСОБА_18 (т.1 а.с. 139-140) повернути власникам.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Апеляційна скарга може бути подана на протязі 30 днів з дня проголошення вироку до Одеського апеляційного суду, шляхом її подачі через Великомихайлівський районний суд Одеської області, а обвинуваченим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1