Справа № 728/1441/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/109/26
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000102 від 11.03.2025, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курінь Бахмацького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, інвалідом не являється, військовослужбовця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Охтирського міськрайонного суду від 06.06.2025 за частиною п`ятою статті 407 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з 13.03.2025 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ Чернігівський слідчий ізолятор (м. Чернігів) строком по 09.08.2025 (включно),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим за ч.2 ст. 15, ч. 1 стю 115, та ч.1 ст. 125 Кримінального кодексу України і призначено покарання:

-за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років і 6 місяців.

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт строком на 100 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років і 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 Кримінального кодексу України ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчинені злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 407 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років і 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня затримання 11.03.2025.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.03.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 60 833 грн 61 коп. процесуальних витрат за залучення експертів на користь держави.

Скасовано арешти, накладені відповідно до ухвал слідчого судді Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14.03.2025 та 19.03.2025.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Місцевим судом ОСОБА_8 визнано винуватим в тому, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_8 , 11.03.2025 близько 16 год 00 хв, перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння смерті іншій людині, в ході раптово виниклого конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, наніс ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше чотирьох ударів ножем, з яких не менше двох в область спини та одного в область живота, на початковий момент поранення, та не менше двох при перебуванні ножа в середині тіла, внаслідок чого, спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень спини та колото-різаного поранення живота, яке виражалося проникненням; черевну порожнину, двома наскрізними ушкодженнями петель тонкого кишківника та його бриджі, частковим випадінням петель кишківника за межі черевної порожнини, крововиливом у черевну порожнину, а також розвитком гострого розлитого запалення очеревини (перитоніту), які за ступенем тяжкості розподіляються наступним чином: кожне з тілесних ушкоджень, яке було встановлено в ділянці спини відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком не більше двадцяти одного дня, а тілесні ушкодження, які були встановлені в ділянці живота, в комплексі відносяться до ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння і за цією ознакою кваліфікуються як тілесні ушкодження тяжкого ступеня тяжкості.

Так, ОСОБА_8 маючи можливість надати першу медичну допомогу, зателефонувати в медичний заклад або покликати на допомогу, цього не зробив. Виконавши всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, усвідомлюючи, що від отриманих поранень потерпілий може померти і бажаючи цього, залишив потерпілого, пішов в невідомому напрямку.

Смерть потерпілого не настала з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 у зв`язку із своєчасним наданням ОСОБА_9 невідкладної медичної допомоги.

Крім того, 11.03.2025 близько 16 год 00 хв ОСОБА_8 , перебуваючи у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше двох ударів ножем, з яких один в область лівої половини шиї та один в область лівої кисті, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження у виді різаних ран лівої половини шиїта четвертого пальця лівої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком не більше двадцяти одного дня.

Не оспорюючи фактичні обставини справи у апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці.

Вважає призначене судом покарання занадто суворим та несправедливим. Зазначає, що при призначенні покарання суд у мотивувальній частині вироку не вказав, яку частину невідбутого покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025 необхідно приєднати до покарання за вироком у цій справі. Вказує, що суд навів декілька пом`якшуючих обставин, але не врахував їх при остаточному призначенні покарання. Також судом не враховано позицію державного обвинувача, який просив призначити покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 5 років позбавлення волі, а з врахуванням вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців

У запереченні на апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_11 просить вирок суду стосовно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, позицію обвинуваченого та його захисника, які наполягали на задоволенні їхньої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК.

Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, щиро розкаявся, погодився на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, вбачається, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та проступком відповідно, наслідки та обставини вчиненого, особу винуватого, його вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, позитивні характеристики за адресою проживання та місцем проходження військової служби, догляд за матір`ю, яка є особою похилого віку та потребує стороннього догляду, добровільну мобілізацію, виконання бойових завдань у районі проведення активних бойових дій у Донецькій області, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 11.02.2023 № 417, бажання обвинуваченого продовжити проходження військової служби з метою здійснення захисту України від тривалої збройної агресії військ Російської Федерації, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, його посткримінальну поведінку, врахував наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують таке, позицію потерпілих, та дійшов висновку про можливість застосування статті 69 КК України та призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням чч..1,4 ст. 70 КК України.

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Верховний Суд в своїх рішеннях (постанова від 27.04.2021 року по справі № 712/4384/20) неодноразово зазначав, що підставами для застосування ст.69 КК України є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Суд, врахувавши встановлені обставини вчинення кримінальних правопорушень, знайшов підстави для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України у зв`язку з наявністю передумов, за яких дана правова норма має змогу бути застосована, ураховуючи фактичні обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про пом`якшення покарання та доходить висновку про необхідність зміни остаточного покарання, призначеного ОСОБА_8 .

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Оскаржуваним рішенням його визнано винуватим та призначено покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України, які він вчинив 11.03.2025, тобто до ухвалення вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025.

Положеннями ст. 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів. За змістом ч. 4 ст. 70 КК, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті (сукупність злочинів).

А відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Об`єднаної Палати ВС від 01.06.2020 року у справі № 766/39/17, зазначено, що при призначенні покарання за сукупністю (як злочинів так і вироків) за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 766/39/17, призначення покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК, має ряд особливостей, з урахуванням яких, загальний алгоритм призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК передбачає такі елементи: 1) одержання точних даних про покарання, призначене особі попереднім вироком/попередніми вироками та у разі відбуття призначеного покарання, точного визначення його відбутої частини; 2) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку, а якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то призначення покарання за кожен злочин окремо; 3) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів; 4) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених попереднім та новим вироками; 5) зарахування в строк остаточного покарання, призначеного за сукупністю вчинених злочинів, покарання, відбутого за попереднім вироком/попередніми вироками, якщо таке зарахування можливе.

При цьому, призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК.

Колегія суддів звертає увагу, що місцевий суд, призначивши остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, приєднавши невідбуту частину покарання за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, не зазначив яку частину невідбутого покарання необхідно приєднати.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, його вік, його посткримінальну поведінку, має намір повернутися до лав Збройних Сил України та захищати державу, пом`якшуючі його покарання обставини, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, та вважає необхідним призначити ОСОБА_8 покарання: за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень частково приєднати невідбуту частину покарання 6 місяців позбавлення волі за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

З таких підстав колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що суд у мотивувальній частині вироку не вказав, яку частину невідбутого покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025 необхідно приєднати до покарання за вироком у цій справі.

Апеляційний суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, буде відповідати тяжкості правопорушень, сприятиме виправленню винуватого та попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

За приписами п. 1 ч. 1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відтак, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_8 - зміні в частині призначення покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Задовольнити частково апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14 липня 2025 року стосовно ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.

ОСОБА_8 призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

-за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень частково приєднати невідбуту частину покарання 6 місяців позбавлення волі за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06.06.2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, які утримуються під вартою - в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4