Справа № 559/3138/25
Провадження № 1-кп/559/273/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Дубно, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000352 від 04 липня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костилівка, Рахівського району, Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисниці ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (з наступними змінами та продовженнями), 02.07.2025 року близько 18 год., перебуваючи у м. Дубно, Рівненської області у громадському транспорті, сполученням «Цукровий Завод Районна лікарня», присів поблизу потерпілого ОСОБА_6 та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи настання їх наслідків, діючи з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, користуючись відсутністю нагляду за його діями з боку потерпілого та інших сторонніх осіб, умисно, здійснив крадіжку гаманця світло-коричневого кольору вартістю 55 гривень 67 копійок, який належить потерпілому.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, перевівши викрадений гаманець у своє протиправне володіння, ОСОБА_3 вийшов із маршрутного таксі на автобусній зупинці поблизу АЗС «Олас», по вул. Замкова, м. Дубно, де оглянувши гаманець, викрав з нього грошові кошти у розмірі 5 000 гривень та банківську картку № НОМЕР_1 , які належать ОСОБА_6 чим спричинив для потерпілого матеріальну шкоду на загальну суму 5 055 гривень 67 копійок.

В подальшому ОСОБА_3 , 03 липня 2025 року близько 09 год. 45 хв., реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись тимчасовою відсутністю нагляду за його діями збоку власника та інших сторонніх осіб, перебуваючи у супермаркеті «Сім 23», по вул. Майдан Незалежності, 3, м. Дубно Рівненської області, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом здійснення безготівкових операції по оплаті послуг, за допомогою банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_6 , оплатив нею послуги за придбання товару та зняв грошові кошти, в результаті чого, заволодів грошовими коштами з банківської картки потерпілого на суму 4552 гривні 50 копійок, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 9 608 гривні 17 копійок.

ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України, у викраденні офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

До проведення підготовчого засідання, 23 жовтня 2025 року за згодою потерпілого ОСОБА_6 , у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисниці ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди, обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та виконати призначене йому судом покарання. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Також сторони погоджуються на звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк ОСОБА_3 у порядку ст. 75, ст. 76 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, як таку, що відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, фактичні обставини справи не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно, наслідки її укладення та затвердження для нього зрозумілі. Захисниця підтвердила добровільність укладення угоди.

Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 . До суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Таким чином, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні може бути укладена.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України. Враховуючи, що обвинувачений щиро кається, активно сприяв досудовому розслідуванню, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, тому наявні правові підстави для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції статтей ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 70,75,76 КК України Така міра покарання є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475,615 КПК України, суд - УХВАЛИВ :

затвердити угоду про визнання винуватості від 23 жовтня 2025 року, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , захисницею ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000352 від 04 липня 2025 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

-за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

Відповідно ч.1,3 ст.76 КК України на час іспитового строку покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі:

-гаманець світло-коричневого кольору з написом «DINGNIU», банківську карту АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , аркуш паперу з наявними цифрами « НОМЕР_2 », візитну карту магазину «Мобілтех» та бонусну карту магазину «Сільпо»-повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 у дохід держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1