Провадження №1-кп/369/1925/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

за участю обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

представника ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 ,

під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001169 від 18.04.2024,

встановив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.02.2025 до ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у подальшому ОСОБА_14 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі 302 800 грн.

08.10.2025 до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про поверненнязастави, внесеної за ОСОБА_14 у сумі 302 800 грн, заставодавцю ОСОБА_15 . Це клопотання обґрунтовано перебуванням ОСОБА_14 на військовій службі за призовом під час мобілізації з 13 серпня 2025 року по теперішній час, а також закінченням строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Заставодавець ОСОБА_15 у судовому засіданні підтримала доводи клопотанняадвоката ОСОБА_6 про повернення застави.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про повернення застави через його безпідставність та необґрунтованість.

Крім того, адвокатом ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_12 (власника майна), подано клопотання про скасування арешту майна у рамках цього кримінального провадження. Клопотання обгрунтовано належністю частини арештованого майна ОСОБА_12 та відсутністю підстав для продовження арешту цього майна.

Прокурор, посилаючись на передчасність поданого клопотання, просила відмовити у його задоволенні. Інші учасники підтримали клопотанняадвоката ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_12 .

Також до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про зняття арешту майна, накладеного ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2025 у цьому кримінальному провадженні. У клопотанні зазначено, що арештоване майно належить ОСОБА_16 , яка не має відношення до цього кримінального провадження.

Прокурор заперечувала проти задоволення цього клопотання, посилаючись на його передчасність. Інші учасники підтримали клопотання адвоката ОСОБА_6 про зняття арешту майна.

Вислухавши учасників провадження, дослідивши долучені до клопотання документи, суд дійшов таких висновків.

Стосовно клопотань адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_6 про скасування (зняття) арешту майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Як убачається з матеріалів справи, майно, про скасування арешту якого поставлено питання у клопотаннях, було вилучено під час проведення обшуків та на яке ухвалою слідчого судді накладено арешт, є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні. Дослідження вказаних речових доказів судом ще не здійснювалось.

Обставин, які би свідчили, що в подальшому в застосуванні арешту вказаного майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (як і належність цього майна не обвинуваченим), адвокати, що подавали клопотання, не довели.

З огляду на це, з метою забезпечення належного збереження речових доказів, які ще не були досліджені в судовому засіданні, підстав для їх повернення на даній стадії судового провадження суд не вбачає, оскільки це може становити шкоду для кримінального провадження.

За таких обставин у задоволенні клопотань адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_6 про скасування арешту майна слід відмовити.

Стосовно клопотання адвоката ОСОБА_6 проповернення застави, внесеної за ОСОБА_14 у сумі 302 800 грн, заставодавцю ОСОБА_15 .

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.02.2025 до ОСОБА_14 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у подальшому ОСОБА_14 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави в розмірі 302 800 грн заставодавцем ОСОБА_15 .

Строк дії застави судом не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Положеннями ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Із моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Отже, твердження захисника ОСОБА_6 , що запобіжний захід застава припинив свою дію в зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_14 не завершений, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилася, суд дійшов висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві та відмову у задоволенні заявленого адвокатом ОСОБА_6 клопотання.

Керуючись вимогами статей 131, 132, 170, 174, 176-178, 182, 201, 331, 376 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_13 , який діє в інтересах ОСОБА_12 , про скасування арешту майна у рамках цього кримінального провадження відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зняття арешту майна, накладеного ухвалоюКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 19.02.2025 у цьому кримінальному провадженні, відмовити.

У задоволенні клопотання адвоката адвоката ОСОБА_6 про повернення застави, внесеної за ОСОБА_14 у сумі 302 800 грн, заставодавцю ОСОБА_15 відмовити.

Судове провадження по кримінальному провадженню № 0001169 від 18.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, зупинити до звільнення його з військової служби, а матеріали кримінального провадження щодо нього виділити в окреме провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 21 жовтня 2025 року о 17:00 годині.

Суддя ОСОБА_17