Провадження № 1-кп/953/1024/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання

про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0013347 від 02.09.2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, який обіймає посаду співробітника (2 категорії) сектору 3 групи 1 відділу військової частини НОМЕР_1 , має спеціальне військове звання «сержант», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 цього Кодексу,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання ОСОБА_4 інкримінувалося вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, введеного в дію на всій території нашої держави Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року та неодноразово продовженого, за таких обставин.

Солдат ОСОБА_4 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 66 ДСК від 02.03.2024 року був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду співробітника (2 категорії) сектору 3 групи 1 відділу військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем, сержант ОСОБА_4 достеменно знав, що він зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом від 24.03.1999 року № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічно та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Всупереч наведеним вимогам, ОСОБА_4 з метою ухилення від військової служби з мотивів небажання переносити її труднощі через особисту недисциплінованість і несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер власних дій, маючи об`єктивні можливості виконувати свої службові обов`язки, 17.06.2025 року самовільно, тобто без відповідних дозволів командирів або начальників, без поважних причин залишив місце служби у Київському районі м. Харкова (більш точна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану) і проводив час на власний розсуд, що не було пов`язано з виконанням обов`язків військової служби.

10.09.2025 року сержант ОСОБА_4 із власної ініціативи добровільно прибув до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, і повідомив про вчинений ним злочин.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України як самовільне залишення місця служби на строк понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, і 10.09.2025 року повідомив його про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

У клопотанні прокурор порушує питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 після вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, 10.09.2025 року добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися для продовження проходження військової служби, а командир військової частини НОМЕР_2 дав на це письмову згоду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому доводів і міркувань.

ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, повідомив про своє бажання повернутися до військової служби і проходити її у військовій частині НОМЕР_2 та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності. Пояснив, що він дійсно за наведених у клопотанні обставини 17.06.2025 року залишив військову частину без дозволу командира або начальника. Свій вчинок пояснив тим, що він бажав перейти на службу в інший структурний підрозділ ЗСУ, однак командування чинило йому штучні перешкоди, що призвело до тривалого конфлікту. Вважав, що самовільне залишення військової частини прискорить вирішення зазначеної проблеми. У вересні 2025 року він прибув до органу військового управління у м. Києві для вирішення питання щодо прийняття його на службу в один із розвідувальних підрозділів ЗСУ, і там з`ясувалося, що ОСОБА_4 перебуває у розшуку у зв`язку із вчиненням зазначених вище дій. Після цього він 10.09.2025 року добровільно прибув до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Полтаві, і повідомив про вчинений злочин.

ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що розуміє суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, своє право заперечувати проти закриття кримінального провадження на цій підставі, наполягати на розгляді справи у загальному порядку і просить звільнити його від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 цього Кодексу.

Заслухавши думки учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження з огляду на таке.

Положення п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України наділяють суд процесуальними повноваженнями у підготовчому судовому засіданні закрити кримінальне провадження на підставах, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, у тому числі у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1).

Згідно зі ст. 44 КК України, ч. 1 ст. 285 КПК України звільнення особи від кримінальної відповідальності здійснюється лише судом у випадках, передбачених Кримінальним кодексом, у встановленому законом порядку. Рішення про таке звільнення відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України оформлюється ухвалою, якою суд одночасно закриває кримінальне провадження.

У ч. 5 ст. 401 КК України законодавець передбачає спеціальну підставу звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану вперше вчинили кримінальні правопорушення, передбачені статтями 407, 408 КК України, якщо вони добровільно звернулися із клопотанням до слідчого, прокурора або суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової зголи командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Отже, за змістом диспозиції наведеної правової норми держава відмовляється від притягнення військовослужбовців до кримінальної відповідальності за ст. ст. 407, 408 КК України за обов`язкової сукупності таких умов:

- особа вчинила кримінальне правопорушення вперше;

- відповідальність за кримінальне правопорушення передбачена статтями 407, 408 КК України, і такі дії скоєно під час воєнного стану;

- особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби;

- командир (начальник) військової частини (установи) надав письмову згоду на продовження проходження такою особою військової служби.

Як унормовано ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає відповідне клопотання та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду. За наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України суд згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України своєю ухвалою зобов`язує після набрання цим рішенням законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

24.02.2022 року у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України Президент видав Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 року. Крім цього, на підставіУказу Президента України № 69/2022 було оголошено та проведено загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався і діє на даний час.

Як установив суд за результатами розгляду клопотання, ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, добровільно з`явився до правоохоронних органів, звернувся із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 і надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0013347 від 02.09.2025 року на підставі ч. 5 ст. 401 КК України (а. с. 7).

Згідно з письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_2 № 2726/430 від 06.09.2025 року останній погоджується на проходження ОСОБА_4 військової служби у зазначеній військовій частині на посаді командира відділення розвідувального відділення розвідувального взводу розвідувальної роти (а. с. 7).

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив розуміння ним змісту підозри і клопотання прокурора, юридичних наслідків його задоволення, своїх прав заперечувати проти звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави, наполягати на розгляді справи у загальному порядку і просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зверненням із клопотанням про намір повернутися для продовження проходження військової служби. Добровільність та істинність відповідної позиції підозрюваного сумнівів не викликає.

Виходячи з наведеного суд дійшов висновку про наявність фактичних і правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 цього Кодексу із закриттям кримінального провадження.

Керуючись ст. 284 - 286, 288, 369 - 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 цього Кодексу задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 цього Кодексу для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0013347 від 02.09.2025 року, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання даною ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою суду законної сили забезпечити проходження військової служби ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1