Провадження № 1-кп/761/3640/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001102 від 22.03.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Кримки, Первомайського району, Миколаївської області, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм автотранспортного засобу автобусного парку №5 КП № «Київпастранс», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 стороною обвинувачення висунуте обвинувачення у тому, що він 21 березня 2025 року, приблизно о 21 год. 39 хв., керуючи технічно справним автобусом «МАЗ 203015», д.н.з НОМЕР_1 , рухався по вул. М. Довнар-Запольського зі сторони вул. Дегтярівська в напрямку вул. Коперника в м. Києві та на зупинці громадського транспорту «вул. Дегтярівська» зупинив керований ним автобус, з метою проведення висадки та посадки пасажирів. Під час проведення посадки і висадки пасажирів з салону автобуса через середні двері виходив пасажир ОСОБА_5 .

Грубо порушуючи вимоги п.п. 2.3 «б», 10.1, 21.4 Правил дорожного руху, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року, водій ОСОБА_4 , невірно оцінив дорожню обстановку, проявив неуважність, не впевнився перед початком свого руху, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам, діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, маючи об`єктивну можливість спостерігати за розташуванням пасажирів в автобусі, не маючи перешкод технічного характеру, не впевнившись в тому, що пасажир автобусу завершив висадку, почав від`їжджати від зупинки громадського транспорту «вул. Дегтярівська» в той момент, коли із середніх дверей автобусу на зупинку виходив пасажир ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого сталось падіння останнього із салону автобуса на асфальтне покриття з подальшим наїздом заднім правим колесом на нижню праву стопу.

Внаслідок проявленої злочинної необережності водієм ОСОБА_4 та порушення ним правил безпеки дорожнього руху, в результаті падіння пасажиру автобусу «МАЗ 203015», д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої травми правої стопи: забій-розчалення м?яких тканин переднього відділу стопи з ранами (N? 4) по тильній поверхні, переломом проксимальної фаланги першого пальця, здавленням м?яких тканин в ділянці гомілково-ступневого суглобу, які відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Під час керування транспортним засобом водій автобуса марки «МА3 203015» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_4 порушив п.п. 2.3 «б», 10.1; 21.4 Правил дорожнього руху України; п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування ним у дорозі; п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 21.4 Водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим при цьому зазначила, що нею відшкодована завдана шкода потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання заявлене обвинуваченим ОСОБА_4 та підтримав факт примирення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо закриття кримінального провадження з цих підстав.

Заслухавши думки учасників судового провадження, перевіривши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, суд дійшов до висновку про можливість закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, примирився з потерпілим ОСОБА_5 , при цьому, останній не має до обвинуваченого ніяких претензій, тобто шкода відшкодована, про що потерпілий повідомив суд та не заперечував щодо закриття провадження з цих підстав.

За таких обставин, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності та закрити провадження щодо неї, у зв`язку з його примиренням із потерпілим.

Заходи забезпечення кримінального провадження слід скасувати.

Речові докази слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України, що є нереабілітуючою підставою, яка означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Відповідно до висновку колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.02.2024 у справі №930/497/23 у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у формі закриття, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона. Відтак, закриття кримінального провадження стосовно особи на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат.

Отже, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284 - 288, 314, 370-372 КПК України, ст.46 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Кримінальне провадження № 0001102 від 22.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України

Речовий доказ автобус «МАЗ 203015», д.н.з НОМЕР_1 , повернути у розпорядження власника КП «Київпастранс».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів в розмірі 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) грн. 80 коп.

На ухвалу може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя