справа № 166/1940/25
провадження № 1-кс/166/857/25
УХВАЛА

10 листопада 2025 року с-ще Ратне

Слідчий суддя Ратнівського районного суду Волинської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчої ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчої СВ відділення поліції № 2 (с-ще Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000420, відомості про яке внесено до ЄРДР 05 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

установив:

Старша слідча СВ відділення поліції № 2 (с-ще Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 за погодженням із начальником Ратнівського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, яке мотивує тим, що у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000420, відомості про яке внесено до ЄРДР 05 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, установлено, що 05 листопада 2025 року о 14 год 20 хв прикордонний наряд "контрольний пост" на околиці населеного пункту Любохини Ковельського району Волинської області виявив 2 осіб: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , які вийшли із транспортного засобу марки "Hyundai", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із рюкзаками (інвентарем для незаконного перетину державного кордону) та направились до державного кордону з РБ.

В подальшому 05 листопада 2025 року під час проведення огляду місця події, а саме відкритої ділянки місцевості в лісовому масиві неподалік с. Любохини Ковельського району Волинської області з координатами 51.446716, 24.179141 виявлено та вилучено автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Крім того, 06 листопада 2025 року ОСОБА_4 добровільно надала мобільний телефон «iPhone 13» з ІМЕІ НОМЕР_3 .

На думку слідчої, існує сукупність підстав вважати, що вилучений автомобіль є знаряддям скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, а наданий ОСОБА_4 мобільний телефон використовувався як засіб для спілкування з ухилянтами. З метою збереження вказаних речей з можливістю подальшого їх використання як доказів кримінального правопорушення, просить накласти арешт на автомобіль із забороною користування, розпорядження і відчуження, на мобільний телефон із забороною розпорядження.

Слідча ОСОБА_3 клопотання підтримала з підстав, наведених у ньому. При цьому, клопотання уточнила, просила арештувати мобільний телефон із забороною його відчуження. Вказала, що після огляду телефона він буде повернутий власниці. Планує проведення обшуку автомобіля, за результатами якого буде встановлена подальша необхідність у арешті транспортного засобу.

Власник майна ОСОБА_4 пояснила, що всіляким чином сприяла слідству, надавши телефон і доступ до нього для ознайомлення із інформацією. Просила повернути їй телефон для користування, зважаючи на наявність у ньому усіх контактних даних родичів і близьких осіб та банківської інформації.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 протии задоволення уточненного клопотання слідчої щодо арешту мобільного телефона із забороною його відчуження не заперечив. Щодо арешту автомобіля поклався на погляд суду: у разі відсутності підстав вважати його знаряддям скоєння злочину повернути автомобіль власнику.

Власник автомобіля ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився. У поданому письмовому запереченні вказав, що слідча не довела існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що належний йому на праві власності вилучений автомобіль є доказом злочину, він не є підозрюваним, тому вважає клопотання безпідставним.

Заслухавши слідчу, власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя установив, що у межах кримінального провадження № 0000420 від 05.11.2025 здійснюється досудове розслідування за фактом виявлення 05 листопада 2025 року о 14 год. 20 хв. прикордонним нарядом "контрольний пост" на околиці населеного пункту Любохини Ковельського району Волинської області двох осіб: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , які вийшли із транспортного засобу марки "Hyundai", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із рюкзаками (інвентарем для незаконного перетину державного кордону) та направились до державного кордону з РБ.

У ході оляду місця події 05.11.2025 вилучено автомобіль марки "Hyundai", державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно із свідоцтвом про реєстрацію є ОСОБА_10 .

Згідно з протоколом допиту від 06.11.2025 свідок ОСОБА_8 підтвердив свій намір у групі з ОСОБА_7 перетнути державний кордон України поза пунктом пропуску з метою подальшого виїзду до країн ЄС за організацією невстановленою особою їх незаконного переправлення, з якою вони переписувалися у додатку "Телеграм", та пособництва ОСОБА_4 , яка довезла їх на автомобілі «Hyundai", державний номерний знак НОМЕР_1 , до с. Любохини Ковельського району Волинської області. При цьому, свідок вказав про обізнаність ОСОБА_4 із їх наміром перетнути кордон із РБ.

ОСОБА_4 підтвердила добровільне надання слідчій власного мобільного телефона для огляду.

Постановою слідчої ОСОБА_3 від 06.11.2025 вилучене під час проведення вказаних слідчих дій майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Таким чином, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучений автомобіль є знаряддям скоєння злочину, мобільний телефон засобом його скоєння, вони в подальшому самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами можуть бути використані, як доказ факту чи обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, є необхідність у забезпеченні їх зберігання шляхом накладення арешту на майно, що відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, для запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Із пояснень слідчої установлена необхідність проведення слідчих дій із вилученим майном: обшук автомобіля, огляд телефона.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, зокрема, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виправдовують ступінь втручання у право власності осіб, яке пов`язане з накладенням арешту на належний ОСОБА_10 автомобіль і ОСОБА_4 мобільний телефон.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчої СВ відділення поліції № 2 (с-ще Ратне) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000420, відомості про яке внесено до ЄРДР 05 листопада 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме

-автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_3 , користувачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_4 , шляхом позбавлення права на користування, розпорядження та відчуження,

-мобільний телефон «iPhone 13» з ІМЕІ НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на його відчуження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її проголошення.

Дата проголошення повної ухвали 11 листопада 2025 року о 09 год 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1