Провадження №: 1-кп/752/2186/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2025 рокум. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002166 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, громадянина України, пенсіонера, ветерана, учасника бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

29.06.2025 року близько 14 год. 05 хв. працівниками патрульної поліції екіпажу «Рубін-102» у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , під час несення служби на території Голосіївського району м. Києва та під час здійснення патрулювання по вул. Академіка Заболотного, 158-Д, було зупинено транспортний засіб «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався з перевищенням встановленого швидкісного режиму на 28 км/год на даній ділянці дороги.

Під час перевірки документів, наданих водієм ОСОБА_3 , працівник поліції ОСОБА_5 попросив пред`явити посвідчення водія, на що ОСОБА_3 повідомив, що посвідчення водія залишив вдома та продемонстрував фотографію документа на екрані мобільного телефону із застосунку «Дія». Працівник поліції роз`яснив, що фотокопія посвідчення не є офіційним підтвердженням права керування транспортними засобами і попросив відкрити саме електронний документ у додатку «Дія». Після чого, ОСОБА_3 повідомив, що посвідчення водія у нього відсутнє, оскільки він був офіційно позбавлений права керування транспортними засобами, чим порушив правила дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122, ст. 126 КУпАП.

Надалі під час спілкування з ОСОБА_3 у працівників поліції виникла підозра щодо можливого перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння через відповідні зовнішні ознаки поведінки та запах алкоголю, на підставі чого працівники поліції у передбачений законодавством спосіб запропонували ОСОБА_3 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на що останній категорично відмовився, що було зафіксовано на відеозаписі. Такими чином, ОСОБА_3 порушив правила дорожнього руху та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122, ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В подальшому під час складання відповідних протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_3 висловив пропозицію поліцейському ОСОБА_5 щодо надання неправомірної вигоди у розмірі 10000,00 грн. за не складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122, ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи на місці зупинки транспортного засобу, ігноруючи неодноразове попередження працівника поліції про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди працівникам поліції, достовірно знаючи, що працівник УПП ДПП в м. Києві, який перебував у форменому одязі (однострої поліцейського), є службовою особою, виконує службові обов`язки та зобов`язаний виявляти та припиняти правопорушення на транспорті та документувати їх шляхом складання адміністративних матеріалів, умисно, протиправно, з метою уникнення адміністративної відповідальності повторив пропозицію надання неправомірної вигоди працівнику патрульної поліції ОСОБА_5 за не складання відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122, ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, на що працівник поліції викликав слідчо-оперативну групу для документування зазначеного факту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив, що дійсно за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 158-Д, під час складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122, ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, запропонував поліцейському 10000,00 гривень за не складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення. Вказав, що дійсно працівник поліції неодноразово попереджав його про кримінальну відповідальність за його неправомірні дії, однак він їх ігнорував та декілька разів пропонував надання неправомірної вигоди, розуміючи, що перед ним стоять працівники поліції під час виконання ними своїх службових обов`язків. Щиро кається, засуджує свою поведінку та зазначає, що подібного вчиняти більше не буде.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який є пенсіонером, учасником бойових дій, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та реєстрації в м. Києві, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та визнання вини, які виразились в прийнятті рішення більше не вчиняти кримінальні правопорушення в майбутньому, в осуді своєї поведінки та усвідомленні її протиправності, активне сприяння в розкритті злочину, що проявилось в неперешкоджанні досудового та судового розгляду, наданні визнавальних показань протягом усього часу, що забезпечило оперативне розслідування провадження та його швидкий судовий розгляд, та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Враховуючи викладене, позицію сторони обвинувачення в судових дебатах щодо можливості призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, майновий стан обвинуваченого, його вік, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді штрафу в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 369 КК України.

На думку суду, призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових проступків та злочинів.

Згідно вимог ст.ст. 174, 374 КПК України слід скасувати накладений арешт на майно, оскільки арешт накладався на нього як на речові докази.

Питання щодо долі речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Речові докази:

грошові кошти у сумі 3740 (три тисячі сімсот сорок) гривень, які належать ОСОБА_3 та які поміщено в спецпакет №WAR1269879, що передані на зберігання до індивідуального сейфу Солом`янського відділення АТ "Укргазбанк" (м. Київ, вул. Єреванська, буд. 1) - повернути власнику ОСОБА_3 ;

DVD-R диск, на якому містяться копії нагрудних бодікамер (№47) працвників патрульної поліції, що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0002166, залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження №0002166 протягом усього часу їх зберігання.

Арешт накладений ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2025 року на майно, а саме: грошові кошти у сумі 3740 (три тисячі сімсот сорок) гривень, які поміщено в спецпакет №WAR1269879 - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1