Провадження №1-кс/367/1091/2025
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, майора поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000864 від 24 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Луч Луганської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України,

в с т а н о в и в:

26 вересня 2025 року слідча слідчого відділення Відділу поліції №2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, майор поліції ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, з забороною покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , поклавши на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом, не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду, утримуватися від позапроцесуального спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтуванні клопотання слідча зазначає, що слідчим відділенням Відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000864 від 24 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Вказує, що за невстановлених у ході досудового розслідування обставин, у громадянина України ОСОБА_5 , який достовірно знав, що з починаючи з 2014 року представниками російської федерації здійснено тимчасову окупацію частини території України, а починаючи з 24 лютого 2022 року підрозділами збройних сил рф та іншими її військовими формуваннями здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, розуміючи, що представниками Збройних Сил України вживаються заходи, спрямовані на відсіч збройної агресії російської федерації та проводяться дії, направлені на проведення заходів загальної мобілізації, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 24 вересня 2025 року виник та сформувався стійкий злочинний намір, направлений на вчинення кримінально караного діяння, що полягає у перешкоджанні законній діяльності військових формувань в особливий період.

Зазначає, що свій злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності військових формувань в особливий період ОСОБА_5 реалізував шляхом фізичного перешкоджання військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 у проведенні мобілізаційних заходів відносно осіб, які підлягають мобілізації під час дії воєнного стану.

Стверджує, що з метою реалізації вказаного злочинного умислу 24 вересня 2025 близько 14 години 40 хвилин (точний час в ході судового розгляду не встановлено) ОСОБА_5 прибув за адресою: АДРЕСА_3 , за місцем знаходження військово-лікарської комісії Ірпінської міської поліклініки, куди на той момент військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: офіцером групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 , лейтенантом ОСОБА_7 , оператором групи військового обліку сержантів та солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдатом ОСОБА_8 , стрільцем відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 , сержантом ОСОБА_9 , штаб-сержантом 3 категорії відділення цивільно-військового співробітництва ІНФОРМАЦІЯ_3 , сержантом ОСОБА_10 , інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , головним сержантом ОСОБА_11 , доставлено громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військово-лікарської комісії.

В подальшому, на виконання злочинного умислу, 24 лютого 2025 приблизно о 14 годині 40 хвилин, діючи умисно, знаходячись у приміщенні Ірпінської міської поліклініки за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Садова, 38, за місцем знаходження військово-лікарської комісії, з метою перешкоджання військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_2 у проведенні мобілізаційних заходів відносно громадянина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та проходження останнім військово-лікарської комісії, почав чинити опір, в ході якого наніс удар по голові офіцера групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 , лейтенанта ОСОБА_7 , та почав штовханину в ході якої тримав ніж у руках та погрожував його застосуванням відносно військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим перешкодив законній діяльності військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 в особливий період воєнного стану.

Внаслідок вищевказаних дій ОСОБА_5 громадянин ОСОБА_12 уникнув вжиття мобілізаційних заходів відносно нього військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 та ухилився від проходження військово-лікарської комісії з оцінки медичної придатності особи для проходження військової служби, після чого з місця події зник.

Зазначає, що таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Вказує, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Красний Луч, Луганської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, раніше не судимий.

Зазначає, що 25 вересня 2025 року, з додержанням порядку та строків, встановлених ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення с повністю обґрунтованою та підтверджується матеріалами досудового розслідування, які долучені до даного клопотання.

Вказує, що в ході досудового розслідування кримінального провадження задля об`єктивного його розслідування у розумні строки, виникла необхідність в обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1,3, ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують що підозрюваний може: переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Стверджує, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років, тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування, крім цього, ОСОБА_5 з 2014 року є внутрішньо переміщеною особою, зареєстрований у м. Красний Луч Луганської області, яке на теперішній час є окуповане, та не підконтрольне державній владі України.

Зазначає, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на всій території України введений воєнний стан строком на 30 діб від 24 лютого 2022 року, який неодноразово було продовжено та який триває і по теперішній час, таким чином ОСОБА_5 користуючись ситуацією в країні має змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зокрема в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

Слідча вказує, що ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_5 може впливати на свідків у кримінальному провадженні обґрунтовується тим,що підозрюваний, знаючи про фактичне місце проживання свідків, може з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно впливати на них змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань.

Стверджує, що оскільки ОСОБА_5 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України, існують підстави вважати, що підозрюваний може впливати на потерпілого чи свідків, втому числі шляхом застосування насильства щодо них чи погрози його застосування.

Враховуючи вищевикладене, просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, з забороною покидати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , поклавши на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом, не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду, утримуватися від позапроцесуального спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали, додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000864 від 24 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

25 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а саме перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Прокурор розглядає письмове повідомлення слідчого протягом десяти днів з дня його отримання та в разі підтвердження наведених у ньому обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності. Прокурор у разі самостійного встановлення обставин, що свідчать про необхідність визначення іншої підслідності, протягом десяти днів з дня встановлення таких обставин зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу віднесено запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; інші обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу та передбачені ст. 178 КПК України; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ, обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.UnitedKingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Дослідивши матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри, яка обґрунтовується наступними доказами: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 00864 від 24 вересня 2025 року; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу події від 24 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 24 вересня 2025 року; витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по адміністративно-господарській діяльності) № 533 від 23 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24 вересня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24 вересня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 24 вересня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 24 вересня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24 вересня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 24 вересня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24 вересня 2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24 вересня 2025 року; протоколом обшуку від 24 вересня 2025 року; протоколом затримання ОСОБА_5 від 24 вересня 2025 року; повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 25 вересня 2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 25 вересня 2025 року; вимогою про судимість ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

У світлі конкретних обставин даного клопотання, досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри. Підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак, вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні;

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, санкція зазначеної статті відносить злочин до тяжких і передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. Досудове розслідування як процедура, пов`язана з притягненням особи до відповідальності, не є статичною, що обумовлює можливість непрогнозованої зміни поведінки такої особи, адже співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Отже, слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявними ризики, які передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його вини дає підстави вважати, що з метою уникнення покарання останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, крім того ОСОБА_5 користуючись ситуацією в країні має змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України, оскільки зареєстрований у м. Красний Луч Луганської області, яке на теперішній час є окупованим та не підконтрольне державній владі України.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , знаючи місце фактичного проживання потерпілих та свідків, може незаконно впливати на них змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі показань.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Окремо слід зауважити, що згідно зі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст. ст. 176-178, 181, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, тобто по 24 листопада 2025 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги у Бучанському районі Київської області.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом;

2) не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) утримуватися від позапроцесуального спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Доставити негайно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та звільнити з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Виконання ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту покласти на Відділ поліції № 2 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це слідчого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області.

Початок строку дії ухвали обчислювати з 26 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали слідчого судді до 24 листопада 2025 року включно у межах строку досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя ОСОБА_18