Справа № 147/1751/25
Провадження № 1-кп/147/348/25
ВИРОК

іменем України

07 жовтня 2025 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 16.09.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Попівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, в порядку ст 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.09.2025 близько 16:00 год. ОСОБА_3 перебував на вулиці неподалік від магазину «АТБ-Маркет» по вул. Соборна в селищі Тростянець Гайсинського району Вінницької області, де на грунті неприязних особистих відносин взяв у праву руку камінець, який лежав на землі, та ним наніс один удар в тім?яну ділянку голови ОСОБА_4 . Своїми діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім?яної ділянки голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я до 21-го дня.

Органом досудового розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту також додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , в якій він згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та дає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак відбув покарання повністю. Обвинувачений на даний час непрацюючий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст.65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Санкцією ч. 2 ст.125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до одного року, або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст.53, ч. 1 ст.57 КК України, з урахуванням того, що ОСОБА_3 не працює, не має джерела доходу, не може бути призначене покарання у виді виправних робіт або штрафу, передбачених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 56 КК України, громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

Враховуючи наведені обставини, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст.125 КК України у виді громадських робіт на строк 180 годин. Зазначений захід примусу, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Перешкод для призначення даного виду покарання суд не вбачає та не вказані такі обставини, що перешкоджають призначенню даного покарання у матеріалах справи.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 36 КВК України, контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Судове рішення приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання судовим рішенням законної сили або звернення його до виконання.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Майнова шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 (сто вісімдесят) годин.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1