ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/144/26 Справа № 692/376/24 Категорія: ст. 126-1 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засіданняОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
за участі:
прокурорівОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченої ОСОБА_11

(в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_12

(в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_13

(в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження № 0000030 від 03.01.2024 за зміненою апеляційною скаргою прокурора відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_14 на вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Яворівка Золотоніського району Черкаської області, українка, громадянка України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , неодружена, яка перебуває в декретній відпустці і має на утриманні неповнолітнього та 4 малолітніх дітей, раніше судима 19.04.2023 Драбівським районним судом Черкаської області за ст. 126-1 КК України на 1 рік позбавлення волі із звільненням від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в 1 рік, 03.05.2024 ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області скасовано звільнення та направлено до відбування покарання у виді позбавлення волі, 20.08.2025 звільнена по відбуттю строку покарання

визнана невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та виправдана у зв`язку з відсутністю в діях його складу.

У порядку ст. 100 КПК України вирішена доля речового доказу.

У с т а н о в и л а :

Органом досудового розслідування ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашне насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, за таких обставин.

ОСОБА_11 , будучи раніше засудженою 19.04.2023 Драбівським районним судом Черкаської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та звільненою на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою проживає спільно, за ст. 173-2 КУпАП, а саме: постановами Драбівського районного суду Черкаської області від 23.05.2023 у справі № 692/473/23 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; від 13.11.2023 у справі № 692/1154/23 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, - діючи систематично, умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, о 00:15 год 14.11.2023, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювала погрози та нецензурну лайку щодо своєї матері ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої та, згідно висновку комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 54 від 26.01.2024, у потерпілої виникли розлади адаптації, з помірно вираженою тривожно-депресивною симптоматикою, дизсономічними розладами, та ОСОБА_13 зазнала негативних змін у структурі її особистості з переживанням загрози особистісним цінностям, острахів за своє майбутнє, порушення звичної діяльності особистості зі зниженням якості життя.

Виправдовуючи ОСОБА_11 суд виходив із тих міркувань, що доказами, які були предметом дослідження під час судового розгляду, підтверджено факт вчинення 14.11.2023 обвинуваченою психологічного насильства щодо своєї матері, однак не доведено систематичності її дій, тобто трьох і більше фактів умисного вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства, що не утворює складу об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Зазначено, що випадки вчинення психологічного насильства, які, на думку сторони обвинувачення, підтверджені постановами Драбівського районного суду Черкаської області від 23.05 та 13.11.2023, не вказують на систематичність дій обвинуваченої, а в обвинувальному акті хоча і міститься на них посилання, однак не зазначено будь-яких фактичних даних про те, що саме було скоєно ОСОБА_11 , не зазначено місце, час, дата застосованого щодо потерпілої насильства та його вид. Також вказано, що оскільки під час судового розгляду поза розумним сумнівом не доведені попередні випадки вчинення обвинуваченою насильства по відношенню до своєї матері, суд, виключно на підставі наявних постанов про вчинення адміністративного правопорушення, позбавлений можливості прийти висновку про достовірність таких випадків та систематичність дій ОСОБА_11 .

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку Драбівського районного суду Черкаської області від 15.04.2025 через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначивши покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 та 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Драбівського районного суду Черкаської області від 19.04.2023 у виді 1 року позбавлення волі, визначити ОСОБА_11 до відбуття остаточне покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 5 місяців. Строк відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 20.06.2024 та вирішити долю речового доказу.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор також порушує питання про скасування вироку Драбівського районного суду Черкаської області від 15.04.2025, однак виключно з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком в один рік та покласти обов`язки, передбачені ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину ОСОБА_13 , пов`язаного з домашнім насильством, застосувати до ОСОБА_11 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 місяці.

На думку прокурора, суд прийшов до передчасних висновків про відсутність в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, побудувавши їх на суперечливих, достатньо не перевірених доказах, не надавши належної оцінки доказам сторони обвинувачення.

Вказує, що наявні в матеріалах кримінального провадження та досліджені судом докази у повному обсязі доводять пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення. Звертає увагу на те, що діяння та наслідки зазначені у ст. 126-1 КК України підлягають доказуванню та оцінці виходячи з положень ст. 84, 92, 94 КПК України і в цьому провадженні прокурором доведені в установленому порядку, зокрема: показаннями обвинуваченої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , висновками судово-психіатричного експерта № 141 від 08.03.2024 та № 54 від 26.01.2024, протоколом слідчого експерименту від 19.02.2024 за участі потерпілої ОСОБА_13 та постановами Драбівського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП від 23.05.2025 у справі № 692/473/23, від 13.11.2023 у справі № 692/1154/23. Такі докази вважає належними, допустимими та такими, що підтверджують, у тому числі, систематичність скоєного ОСОБА_11 домашнього насильства щодо ОСОБА_13 , як об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Крім того просить під час апеляційного розгляду, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, повторно допитати обвинувачену ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та дослідити письмові матеріали кримінального провадження, перелік яких наведено в прохальній частині зміненої апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, який підтримав змінену апеляційну скаргу в повному обсязі з наведених у ній доводів, обвинуваченої ОСОБА_11 , її захисника адвоката ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_13 , які заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши та обміркувавши над доводами зміненої апеляційної скарги, дослідивши докази в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України в заявлених прокурором і задоволених судом апеляційної інстанції межах, колегія суддів приходить до таких висновків.

Частинами 1 та 2 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі «Барбера, Мессегеі Джабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Отже суд може постановити обвинувальний вирок лише в тому випадку, коли винуватість обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, серед іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого у цьому кримінальному провадженні зроблено не було.

Установлено, що за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінивши докази відповідно до ст. 94 КПК України, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, місцевий суд дійшов до обгрунтованого висновку, що пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в її діянні є склад кримінального правопорушення, зокрема його об`єктивна сторона, у зв`язку з чим правомірно виправдав останню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів визнає необгрунтованими.

У суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_11 винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала та показала, що дійсно у неї виникали сварки з матір`ю ОСОБА_13 18.05 та 10.10.2023. 14.11.2023 вони також сварилися, однак після сварки помирилися. Зазначила, що в той день вона вживала пиво, тому деталей сварки не пам`ятає. Крім того просила пробачення у ОСОБА_13 та щиро каялась у скоєному.

Під час апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_11 від дачі показань відмовилась на підставі ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_13 суду апеляційної інстанції дала показання про те, що з донькою ОСОБА_11 виникали сварки через дітей. Підтвердила, що викликала поліцію, оскільки ОСОБА_11 бушувала. Зазначила, що добровільно брала участь у слідчому експерименті, під час проведення якого на неї не чинили будь-якого тиску. Також вказала, що наразі вона проживає разом із обвинуваченою та її дітьми.

На думку сторони обвинувачення, винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за наведених в обвинувальному акті обставин, доводиться показаннями свідків, письмовими доказами, частина яких досліджена судом в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, зокрема, даними:

- показань свідка ОСОБА_15 секретаря, а наразі діловода села Яворівка, даними суду першої інстанції про те, що вона проживає з обвинуваченою ОСОБА_11 на одній вулиці. Коли ОСОБА_11 твереза, вона гуляє з дітьми, їх виховує та доглядає, а коли вживає алкогольні напої, у сім`ї відбуваються скандали. Свідок не була очевидцем таких скандалів, однак через те, що вона працювала в сільській раді, про них їй відомо. Також їй відомо, що додому до ОСОБА_19 приїжджала поліція;

- показань свідка ОСОБА_16 фахівця із соціальної роботи, даними суду першої інстанції про те, що вона працює в центрі надання соціальних послуг, а сім`я ОСОБА_11 перебуває у них на супроводі. Безпосередньо вона по роботі часто їздила додому до обвинуваченої та знала, що у неї багато дітей. У стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_11 не бачила і очевидцем скандалів за її участі не була. Від людей їй відомо, що до ОСОБА_19 приїжджали працівники поліції, яким ОСОБА_13 скаржилась на те, що обвинувачена її душила.

Будучи допитаною судом апеляційної інстанції свідок ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_11 вживала алкогольні напої та вчиняла скандали. Вона часто чула від ОСОБА_13 скарги про те, що ОСОБА_11 вчиняє сварки та погрожує їй. Зазначила, що 14.11.2023 вона приїжджала до ОСОБА_19 і ОСОБА_13 їй повідомляла про те, що донька скандалить в присутності дітей;

- показань свідка ОСОБА_17 працівника поліції, даними суду першої та апеляційної інстанції про те, що коли він разом із ОСОБА_18 14.11.2023 перебував на патрулюванні, від ОСОБА_13 надійшло повідомлення про те, що її донька вчиняє щодо неї домашнє насильство. На момент їх прибуття на виклик, ОСОБА_11 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, її поведінка була неадекватною, на зауваження вона не реагувала, протиправні дії не припиняла, виражалась нецензурною лайкою в адресу своєї матері, голосно включала музику, курила в будинку, погрожувала його підпалити. ОСОБА_13 була у відчаї, скаржилась на поведінку доньки, однак на її агресію не відповідала. До цього випадку він також приїжджав на виклик ОСОБА_13 у зв`язку із тим, що ОСОБА_11 систематично вчиняла сварки;

- показань свідка ОСОБА_18 працівника поліції, даними суду першої та апеляційної інстанції про те, що коли він разом із ОСОБА_20 14.11.2023 перебував на патрулюванні, після опівночі від ОСОБА_13 надійшло повідомлення про те, що за місцем її проживання донька ОСОБА_11 вчиняє щодо неї домашнє насильство. На момент їх прибуття на виклик, ОСОБА_11 перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в адресу ОСОБА_13 виражалась нецензурною лайкою на підвищених тонах, поводила себе агресивно. На зауваження ОСОБА_11 не реагувала, погрожувала, що підпалить будинок. У ОСОБА_13 , як потерпілої, було відібрано заяву, опитано ОСОБА_11 та складено відповідний протокол;

- показань свідка ОСОБА_21 лікаря психіатра, даними суду першої інстанції про те, що 16.01.2024 працівниками поліції була доставлена ОСОБА_13 для надання психологічної допомоги та можливої медикаментозної терапії у зв`язку із тим, що вона стверджувала, що ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння вчиняє щодо неї моральне та фізичне насилля. ОСОБА_13 скаржилась на тривожність, напруженість, порушення сну, постійне хвилування і їй була надана психологічна та медикаментозна допомога;

- показань свідка ОСОБА_22 директора КЗ «Центр надання соціальних послуг», даними суду першої інстанції про те, що ОСОБА_11 перебувала у них на обліку та проходила програму для кривдників. Їй відомо, що ОСОБА_11 зловживає алкогольними напоями і, будучи сусідкою обвинуваченої, знає, що в сім`ї ОСОБА_19 бувають скандали. Особисто вона не бачила проявів насилля з боку ОСОБА_11 , однак знає, що коли обвинувачена вживає спиртнє, вона не контролює свої дії, поводить себе неадекватно, на зауваження не реагує і вчиняє сварки, у зв`язку із чим її мати та сестра викликають поліцію. Коли ОСОБА_11 твереза, вона займається вихованням дітей. Унаслідок дій доньки, ОСОБА_13 скаржилась на біль у серці, тривогу, зі слів останньої, їй відомо, що ОСОБА_11 погрожувала їй фізичною розправою;

- протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_11 від 14.11.2023, згідно якого 14.11.2023 о 00 год 15 хв за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_11 повторно висловлювала погрози (нецензурну лайку) щодо своєї матері ОСОБА_13 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; постанови Драбівського районного суду Черкаської області від 01.12.2023 про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_11 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та направлення адміністративних матеріалів до Драбівського відділу Золотоніської окружної прокуратури для вирішення питання щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності; протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 14.11.2023, згідно якого потерпіла ОСОБА_13 повідомила про вчинення щодо неї ОСОБА_11 домашнього насильства 14.11.2023 о 00 год 15 хв в АДРЕСА_1 ;

- відеозапису з бодікамери поліцейського ВПД № 1 Золотоніського РВП, яким зафіксовано подію, що відбувалась 14.11.2023 по факту повідомлення ОСОБА_13 про вчинення її донькою щодо неї домашнього насильства. Згідно пояснень, наданих ОСОБА_13 працівникам поліції, зафіксованих на бодікамеру, ОСОБА_11 поводилась неадекватно, перебувала в стані алкогольного сп`яніння та проявляла до неї агресію;

- протоколу проведення слідчого експерименту від 19.02.2024 з фотозображеннями, згідно якого ОСОБА_13 за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , відтворила обставини подій, що мали місце 18.05, 10.10 та 14.11.2023. Зокрема, показала, як ОСОБА_11 18.05.2023 близько 16 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила домашнє насильство психічного характеру, а саме погрожувала фізичною розправою та висловлювалась нецензурними словами. Також показала, як 10.10.2023 близько 19 год 20 хв її донька ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинила домашнє насильство, а саме виражалась нецензурною лайкою, нанесла їй дерев`яною палицею удар по спині спричинивши фізичний біль, після чого душила руками за шию, у зв`язку з чим вона викликала поліцію. Крім того показала, як 14.11.2023 близько 00 год 10 хв її донька ОСОБА_13 в стані алкогольного сп`яніння безпричинно кричала, гучно включала телефон, а після того, як вона їй зробила зауваження, почала виражатися нецензурно, погрожувала підпалити будинок і на зауваження не реагувала, у зв`язку з чим вона викликала поліцію;

- висновку судово-психіатричного експерта № 54 від 26.01.2024 про те, що у ОСОБА_13 на період скоєння щодо неї протиправних дій, будь-якими психічними розладами не страждала і при збереженні когнітивної продуктивності, інтелектуально-мнестичних функцій, була здатна правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, утримувати їх в пам`яті та в наступному довільно відтворювати під час проведення з нею слідчих дій та в судовому процесі. На теперішній час у ОСОБА_13 виявляються психічні розлади невротичного рівня у вигляді розладів адаптації, з помірно вираженою тривожно-деприсивною симптоматикою, дизсомнічними розладами, що за часом їх виникнення та тривалістю існування, клінічним наповненням, фабулою переживань, залежністю інтенсивності психічних порушень від негативних зовнішніх впливів (протиправних дій), дозволяє прийти до висновку, що вони знаходяться у причинному зв`язку зі скоєнням проти неї протиправних дій. Ситуація яка досліджується за кримінальним провадженням для ОСОБА_13 має виражений психотравмувальний характер, про що свідчить наявність негативних змін в структурі її особистості, з переживанням загрози особистим цінностям, острахів за своє майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття приниженості, незахищеності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості та зниженням якості життя. Внаслідок вчинених протиправних дій ОСОБА_13 зазнала психологічних страждань (на моральному рівні);

- постанови Драбівського районного суду Черкаської області від 23.05.2023 про накладення на ОСОБА_11 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За встановлених судом фактичних обставин, ОСОБА_11 18.05.2023 о 16 год в АДРЕСА_1 вчинила домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_13 , а саме висловлювалась нецензурними словами та погрожувала фізичною розправою, чим завдала шкоди її психічному здоров`ю. Судовий розгляд здійснено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_11 ;

- постанови Драбівського районного суду Черкаської області від 13.11.2023 про накладення на ОСОБА_11 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 184, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. За встановлених судом фактичних обставин, ОСОБА_11 10.10.2023 о 19 год 20 хв в АДРЕСА_1 повторно протягом року, в стані алкогольного сп`яніння вчинила психологічне та фізичне домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_13 . Судовий розгляд здійснено за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_11 ;

- висновку судово-психіатричного експерта № 141 від 08.03.2024 про те, що на періоди часу, до яких відноситься скоєння інкримінованих дій та на теперішній час ОСОБА_11 виявляла та виявляє ознаки легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності з помірно-вираженими психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого збудливого типу, з демонстративно-шантажною, ауто-агресивною поведінкою в стані алкогольної інтоксикації у конфліктних ситуаціях, з надмірним вживанням алкогольних напоїв, що враховуючи не психотичний рівень розладів, незначну глибину та компенсованість інтелектуальних вад, при збереженості продуктивності когнітивних процесів, критичних і прогностичних функцій не позбавляло на вказані періоди часу та не позбавляє на теперішній час її здатності у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що факт вчинення ОСОБА_11 14.11.2023 психологічного насильства щодо своєї матері ОСОБА_13 поза розумним сумнівом доведено: показаннями свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_18 , які, як працівники поліції приїжджали на виклик ОСОБА_13 по факту вчинення донькою щодо неї домашнього насильства; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19.02.2024, згідно якого потерпіла ОСОБА_13 відтворила обставини, що мали місце 14.11.2023 близько 00 год 10 хв, зокрема, про те, як ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно кричала, голосно включала телефон, на зауваження не реагувала, виражалась нецензурно, погрожувала підпалити будинок; даними протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_11 від 14.11.2023, згідно якого остання 14.11.2023 о 00 год 15 хв за адресою: АДРЕСА_1 , висловлювала погрози (нецензурну лайку) щодо своєї матері ОСОБА_13 , чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру; даними висновку судово-психіатричного експерта № 54 від 26.01.2024 про те, що ОСОБА_13 зазнала психологічних страждань (на моральному рівні) внаслідок вчинених щодо неї протиправних дій.

Разом з цим констатує, що доведеність останнього епізоду домашнього насильства вчиненого ОСОБА_11 по відношенню до ОСОБА_13 не утворює складу інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, з огляду на таке.

Статтею 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Ознакою об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення є систематичність фізичного, психологічного та економічного насильства, застосованого до подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Сама ж систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій) так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих.

Кількісний критерій систематичності, як ознаки домашнього насильства полягає у вчиненні трьох і більше актів насильства, про що неодноразово наголошував Верховний Суд у своїх рішеннях (наприклад, постанови від 13.02.2025 у справі № 491/1073/22, провадження № 51-4095км24 та від 25.02.2021 у справі № 583/3295/19, провадження № 51-6189км20).

Для доведення систематичності домашнього насильства важливими є сам факт і обставини вчинення окремих його епізодів, що узгоджується із висновками Верховного Суду, відображеними, зокрема, у постанові від 28.02.2023 у справі № 725/4683/20, провадження № 51-6067км21.

Ця ознака кримінального правопорушення поряд з іншими, визначеними ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягає доказуванню в установленому законом порядку.

Частиною 2 статті 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Доказами в кримінальному провадженні, з огляду на приписи ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

При цьому норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту домашнього насильства якимось певним видом доказів. Факт документування домашнього насильства має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази. Головне, що діяння та наслідки, зазначені у ст. 126-1 КК України, підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень ст. 84, 92, 94 КПК України.

За пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_11 14.11.2023 о 00 год 15 хв вчинила домашне насильство щодо своєї матері ОСОБА_13 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_13 постановами Драбівського районного суду Черкаської області від: 23.05.2023 у справі № 692/473/23 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП; від 13.11.2023 у справі № 692/1154/23 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

На підтвердження систематичності дій ОСОБА_11 сторона обвинувачення посилається на докази, які були предметом дослідження та оцінки місцевим судом, у тому числі постанови Драбівського районного суду Черкаської області від 23.05.2023 та від 13.11.2023.

Разом із цим, окрім посилання на дві постанови Драбівського районного суду Черкаської області від 23.05.2023 та від 13.11.2023 за якими ОСОБА_11 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 по факту вчинення насильства щодо своєї матері ОСОБА_13 , пред`явлене ОСОБА_11 обвинувачення не містить обставин вчинення кожного окремого його епізоду, зокрема, час, місце вчинення домашнього насильства щодо потерпілої, обставини його вчинення та застосований обвинуваченою вид насильства.

Колегія суддів наголошує, що постанови Драбівського районного суду від 23.05 та 13.11.2023 за якими ОСОБА_11 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не є предметом оцінки суду апеляційної інстанції щодо їх законності та обгрунтованості, однак зауважує, що сама по собі наявність рішень у справі про адміністративне правопорушення, які за приписами ст. 90 КПК України, не мають преюдиціального значення, не звільняла орган досудового розслідування від обов`язку виконати вимоги КПК України щодо повного та всебічного встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Фактичне визнання обвинуваченою ОСОБА_11 в суді першої інстанції пред`явленого їй органом досудового розслідування обвинувачення, у тому числі вчинення нею домашнього насильства 18.05.2023 та 10.10.2023, на що в апеляційній скарзі посилається прокурор, не дає підстав для визнання доведеним об`єктивної сторони інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , з огляду на надані ними показання в судах першої та апеляційної інстанцій, не були очевидцями подій та не вказували про факти домашнього насильства вчиненого ОСОБА_11 18.05 та 10.10.2023, на які посилається сторона обвинувачення на підтвердження систематичності дій останньої. При цьому показання таких свідків про систематичне вчинення ОСОБА_11 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_13 , не підтверджують обставини вчинення домашнього насильства 18.05 та 10.10.2023.

Пояснення, надані ОСОБА_11 лікарю-психіатру під час проведення судово-психіатричної експертизи № 141 від 08.03.2024, де обвинувачена надала інформацію про вчинення щодо ОСОБА_13 домашнього насильства 18.05 та 10.10.2023, на що посилається в апеляційній скарзі прокурор, не можуть бути доказом винуватості, оскільки такі відомості не є процесуальним джерелом доказів. Те ж стосується і пояснень наданих потерпілою ОСОБА_13 під час проведення щодо неї судово-психіатричного дослідження, результати якого викладено у висновку № 54 від 26.01.2024, оскільки використання інформації про фактичні обставини, повідомлені експерту, психологу або психіатру, як основи для обвинувачення, порушує право на захист та вимоги процесуального закону, що узгоджується із висновком ВС, викладеним у постанові від 28.04.2025, справа № 274/1658/21.

На думку колегії суддів, відтворені 19.02.2024 потерпілою ОСОБА_13 під час слідчого експерименту обставини подій, що мали місце 18.05, 10.10 та 14.11.2023 у сукупності із даними, викладеними у постановах Драбівського районного суду Черкаської області від 23.05.2023 та від 13.11.2023, могли б вказувати на систематичність вчиненого ОСОБА_11 домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_13 , однак з урахуванням пред`явленого ОСОБА_11 обвинувачення, де відсутнє посилання на факти і обставини вчинення окремих епізодів такого насильства, суд апеляційної інстанції діючи в межах пред`явленого обвинувачення, позбавлений можливості самостійно встановити обставини, які не були інкриміновані за пред`явленим обвинуваченням, оскільки це порушить принцип диспозитивності та право ОСОБА_11 на захист в аспекті недотримання права знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення особа обвинувачується.

Посилання прокурора, як на доказ систематичного вчинення ОСОБА_11 домашнього насильства щодо ОСОБА_13 (три і більше разів), на відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за ініціативи Драбівського районного суду, є недоречними, з урахуванням того, що згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Той факт, що Драбівським районним судом Черкаської області 01.12.2023, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_11 № 692/1221/23, встановлена систематичність вчиненого нею домашнього насильства щодо своєї матері, у зв`язку із чим матеріали справи направлено прокурору для вирішення питання про притягнення останньої до кримінальної відповідальності, не свідчить про наявність в діях обвинуваченої об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України в рамках кримінального провадження № 0000030.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність в діях обвинуваченої об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, прокурором в апеляційній скарзі не наведено.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути безумовною підставою для скасування вироку від 15.04.2025, колегією суддів не встановлено.

Оскільки під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для скасування чи зміни виправдувального вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_11 , апеляційна скарга прокурора залишається без задоволення.

Керуючись ст. 404, п. 1 ч. 1 ст. 407, ст. 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати

у х в а л и л а :

Вирок Драбівського районного суду Черкаської області від 15 квітня 2025 року щодо ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, залишити без змін, а змінену апеляційну скаргу прокурора відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_14 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців у порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий

Судді