ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/1481/25
Провадження № 1-кс/131/34/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2026 р. м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2026 року скаржник/потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області в порядку ст.ст.303-304 КПК України із скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування вимог скарги вказано, що ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000050.

21.01.2026 року ним подано клопотання (електронне звернення), яке зареєстровано у ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за вх. №М-589/ЕЗ. Клопотання стосувалося проведення конкретних слідчих (процесуальних) дій у даному кримінальному провадженні та містило пряму вимогу надати повну мотивовану відповідь за результатами його розгляду шляхом винесення відповідної постанови.

Клопотання було адресоване старшому слідчому з групи слідчих, що виключає можливість перекладення відповідальності між окремими слідчими та покладає обов`язок його розгляду на слідчий відділ у цілому.

Подання такого клопотання є прямою реалізацією прав потерпілого, передбачених КПК України, а його розгляд у встановлений законом строк - обов`язком органу досудового розслідування.

Після реєстрації клопотання М-589/ЕЗ слідчий відділ ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області не вчинив жодних процесуальних дій, спрямованих на його розгляд у встановлений КПК України строк, та не забезпечив винесення і вручення потерпілому відповідної постанови.

ОСОБА_3 зазначає, що така бездіяльність блокує реалізацію ним права на оскарження процесуального рішення та унеможливлює ефективний контроль за досудовим розслідуванням. Бездіяльність має триваючий характер і підлягає судовому контролю.

На думку скаржника, ігнорування обов`язків з боку слідчого відділу ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області не може бути виправдане внутрішньою організацією роботи, розподілом повноважень між слідчими або статусом старшого слідчого з групи слідчих.

Вказує, що унаслідок нерозгляду клопотання М-589/ЕЗ та невинесення постанови порушено його право на участь у досудовому розслідуванні, унеможливлено здійснення ефективного процесуального контролю за діями слідчого відділу, створено передумови для формального та неконтрольованого досудового розслідування.

Крім того, зазначає, що систематичне неповідомлення потерпілого про результати розгляду поданих ним клопотань свідчить не про поодиноке порушення, а про сталі проблеми з процесуальною комунікацією з боку органу досудового розслідування, що обґрунтовує необхідність встановлення судом додаткових вимог до способу повідомлення потерпілого з метою забезпечення реального, а не формального дотримання вимог КПК України.

В зв`язку із вказаним, ОСОБА_3 просить:

- визнати бездіяльність слідчого відділу ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що полягає у не розгляді клопотання від 21.01.2026 року, зареєстрованого за № M-589/E3.

- зобов`язати слідчий відділ ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області розглянути зазначене клопотання у порядку та строки, передбачені КПК України.

- зобов`язати винести мотивовану процесуальну постанову за результатами розгляду клопотання.

- зобов`язати вручити або надіслати копію постанови потерпілому ОСОБА_3 у спосіб, що забезпечує належне повідомлення відповідно до вимог КПК України та обраний потерпілим (з врахуванням вказаних скаржником додаткових вимог щодо способу повідомлення).

Ухвалою слідчого судді Іллінецькогорайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 від 23 січня 2026 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 та призначено до судового розгляду на 28 січня 2026 року. Крім того, витребувано матеріали кримінального провадження, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050.

До початку судового засідання слідчим СВ ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 долучено до справи матеріали кримінального провадження, що стосуються поданої скарги. При цьому, слідчий просила розгляд скарги провести без її участі.

З врахуванням вимог ч.3 ст.306 КПК України, неявка слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

В судове засідання 28 січня 2026 року скаржник ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про судові засідання з розгляду скарги, не з`явився. Натомість, в поданій заяві заявлено клопотання про розгляд скарги без його участі.

З приводу вказаного зазначаю наступне. Так, відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.

У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.

Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).

У частині другій статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.

Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК України.

Чергове відкладення розгляду скарги призводить до порушення строку, встановленого частиною другою статті 306 зазначеного Кодексу, а також не гарантує прибуття в наступне судове засідання осіб, котрі не бажають брати в ньому участь.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме заявник.

Так, Європейський суд з права людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, заявник як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З урахуванням недоліків законодавчого регулювання розгляду слідчим суддею скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які в аналогічних ситуаціях унеможливлюють дотримання встановленої КПК України процедури, а також з огляду на відсутність єдиної та сталої судової практики з цього питання, приходжу до переконання, що будучи належним чином повідомленим про дату судового засідання за даними вказаними в скарзі, не цікавлячись про подальший розгляд поданої скарги, неявка в судове засідання скаржника без повідомлення поважності причин такої неявки, свідчить про безпідставне умисне затягування справи, що нівелює завдання Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак, вважаю за можливе провести розгляд справи за відсутності скаржника, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підставі яких можливо розглянути справу та винести рішення, що сприятиме досягненню завдань, визначених у статтях 303-308 КПК України, та розгляду справи в межах розумних строків.

В зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Частиною першою статті 303 КПК України визначено перелік рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 1640/0/4-12 від 09.12.2012 року «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» оскаржити до слідчого судді бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк можливо лише за наявності зв`язку між обов`язком слідчого вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначена особа зобов`язана їх вчинити.

Тому, наведена вище норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Встановлено, що СВ Відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за №0000050, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо можливого факту підроблення Акту проведення обстеження сім`ї №9 від 19.06.2025 року заступником Управління соціального захисту населення та охорони здоров`я Іллінецької міської ради.

Досудове розслідування здійснюється слідчим СВ ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

Крім того, встановлено, що 21.01.2026 року ОСОБА_3 подано елетронною поштою клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій у даному кримінальному провадженні (проведення додаткового допиту свідка ОСОБА_5 ), яке зареєстровано 21 січня 2026 року за №М-589/ЕЗ.

Судовим розглядом встановлено, що протягом певного часу відповідь від уповноваженої особи ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 не надходила. Відповідні обставини стали підставою для його звернення скаржника до слідчого судді з відповідною скаргою.

Зі скарги слідує, що скаржник вказує на бездіяльність слідчого відділу ВП №3 Вінницького РУП УНП у Вінницькій області щодо не розгляду поданого ОСОБА_3 клопотання від 21.01.2026 року, а саме невиконання вимог ст.220 КПК України щодо не розгляду клопотання в триденний строк без винесення вмотивованої постанови і вручення потерпілому останньої і фактично просить зобов`язати слідчого розглянути вказане клопотання в порядку ст.220 КПК України.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу (абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України).

Порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування врегульовано статтею 220 КПК України.

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно наведене вказує, що бездіяльність як предмет судового оскарження має місце тоді, коли в установлений статтею 220 КПК України термін слідчий, прокурор не виконує дій, визначених цією статтею як обов`язкові, - не повідомляє особу, яка заявила клопотання, про результати його розгляду та/або не приймає жодного з альтернативно можливих рішень - не задовольняє клопотання і не виносить мотивованої письмової постанови про відмову у його задоволенні (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2019 року в провадженні №11-945сап18).

Разом з тим, як встановлено із матеріалів кримінального провадження №0000050, за результатами розгляду поданого клопотання ОСОБА_3 , зареєстрованого 21 січня 2026 року за №М-589/ЕЗ, слідчою СВ ВП № 3 Вінниького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 винесено постанову від 23 січня 2026 року про задоволення клопотання. Супровідним листом від 23.01.2026 року за вих. № 19977-2026 відповідну постанову направлено ОСОБА_3 на адресу: АДРЕСА_1 .

Крім того, про дані результати розгляду клопотання слідчим повідомлено ОСОБА_3 на його електронну пошту.

Отже, клопотання слідчим у кримінальному провадженні розглянуто у порядку ст. 220 КПК на час розгляду скарги.

За вказаних обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що вимоги статті 220 КПК України щодо необхідності розгляду клопотання потерпілого від 21.01.2026 року, зареєстрованого 21 січня 2026 року за №М-589/ЕЗ, у кримінальному провадженні №0000050 на даний час виконані в повному обсязі. Клопотання розглянуто та за результатами такого розгляду винесено постанову від 23.01.2026 року про задоволення клопотань.

Зазначені обставини свідчать про те, що права та законні інтереси потерпілого ОСОБА_3 , за захистом яких звернувся останній шляхом подання скарги, на час розгляду справи відновлені слідчим, а тому відсутні підстави вважати щодо вчинення слідчим СВ ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні бездіяльності, яка підпадає під ознаки п.1 ч.1 ст. 303 КПК України.

П.1 ч.1 ст. 303 КПК України, на підставі якої ОСОБА_3 звернувся з даною скаргою, передбачає можливість оскаржити бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Отже, з огляду на викладені у скарзі вимоги про покладення на слідчий відділ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області обов`язку розглянути клопотання та повідомити про результати розгляду, в даному випадку оскаржується бездіяльність слідчого, як полягає у не розгляді клопотання у строки, передбачені ст. 220 КПК України, та саме ця бездіяльність є предметом оскарження у даній справі у відповідності до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, а не бездіяльність щодо неналежного розгляду клопотання та не надіслання слідчим процесуальних документів за результатом розгляду клопотання у певний спосіб.

При цьому, постанова була надіслана ОСОБА_3 у відповідності до положень ч. 2 ст. 220 КПК України на адресу, яка зазначена самим скаржником у клопотанні як адреса для процесуального листування. За такого у слідчого судді існують достатні підстави вважати, що постанова дійсно була направлена потерпілому ОСОБА_3 , доказів на спростування цього скаржником в судовому засіданні не надано.

КПК України не покладає на слідчого обов`язок надсилати процесуальні документи певним чином. У ч.2 ст. 220 КПК передбачено, що у разі неможливості вручення постанови з об`єктивних причин, така постанова надсилається особі. Тобто, передбачено обов`язок слідчого вручити або надіслати відповідну постанову за результатом розгляду клопотання. Вирішення питання яким чином така постанова буде надіслана перебуває у межах дискреційних повноважень слідчого.

Клопотання отримано слідчим 21.01.2026 року та розглянуто 23.01.2026 року, про що свідчить винесена ним постанова, тобто, клопотання розглянуто у передбачені законом строки, відповідь надіслана на адресу, яка зазначена у клопотанні для листування, що свідчить про відсутність підстав вважати, що продовжує існувати бездіяльність слідчого.

Відтак, клопотання розглянуто слідчим, встановлення цього факту є достатнім аби стверджувати, що бездіяльність, яка є предметом оскарження у даній справі, слідчим усунена, з урахуванням того, що предметом оскарження є бездіяльність слідчого, яка полягає у нерозгляді клопотання та прийняття рішення за результатом розгляду клопотання у відповідності до вимог ст. 220 КПК України шляхом винесення вмотивованої постанови.

З урахуванням викладеного, вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягає.

Щодо вимог скарги про визнання бездіяльності слідчого відділу ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що полягає у не розгляді клопотання від 21.01.2026 року, зареєстрованого за № M-589/E3, то в цій частині скарга також не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 307 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, які можуть бути ухвалені слідчим суддею за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, а саме, - за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування постановляється ухвала слідчого судді, яка може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин, слідчий суддя за результатами розгляду скарг, зокрема, на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом постановлення однієї з вищезазначених ухвал.

З огляду на зазначене, слідчий суддя відповідно до положень КПК України не наділений повноваженнями за результатами розгляду відповідних скарг визнавати бездіяльність слідчого.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.ч.1,3 ст. 26 КПК).

Враховуючи положення ст.ст.26,307 КПК України, слідчий суддя вважає, що вимога заявника про визнання бездіяльності слідчого задоволенню не підлягає.

Щодо вказівки скаржника на адресування ним клопотання «старшому слідчому з групи слідчих, що виключає можливість перекладення відповідальності між окремими слідчими та покладає обов`язок його розгляду на слідчий відділ», в зв`язку із чим заявлено вимогу про зобов`язання саме слідчого відділу ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області розглянути подане ним клопотання, слідчий суддя зазначає наступне.

Вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки з врахуванням положень п.1 ч.2 ст.39, ст.ст. 215,216 КПК України, досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється слідчими органів Національної поліції, а саме визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, уповноважений керівник органу досудового розслідування.

З огляду на викладене, слідчим суддею розглянуті всі вимоги скарги у відповідності до положень ч.3 ст. 26 КПК та зроблені відповідні висновки. Оскарження постанови не є предметом розгляду скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши наявні матеріали з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, слідчий суддя дійшов до висновку, що вимоги поданої скарги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.3,5,24,26,303-309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 серпня 2025 року за № 0000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений та оголошений 30 січня 2026 року.

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1