Дата документу 24.11.2025 Справа № 332/837/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 332/837/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/936/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула 24 листопада 2025 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гуляйполе, Запорізької області, громадянина України, який має вищу освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займає посаду водія евакуаційного пункту ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 в режимі відеоконференції, ОСОБА_9 ,

захисника-адвоката ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України, та виправдано за недоведеністю у діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання скасовано.

Вирішена доля речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор просить дослідити:

заяву ОСОБА_12 від 11 жовтня 2022 року;

постанову про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних (слідчих) розшукових дій від 11 жовтня 2022 року;

протокол огляду від 14 жовтня 2022 року;

протокол огляду від 14 жовтня 2022 року;

протокол огляду речей від 15 жовтня 2022 року;

протокол обшуку від 14 жовтня 2022 року;

протокол затримання особи від 14 жовтня 2022 року;

довідку начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини майора ОСОБА_13 ;

копію приймального акту №256 озброєння та боєприпасів, що надійшли до військової частини НОМЕР_1 на склад озброєння та боєприпасів автомобільним;

копію накладної (вимоги) №1648 від 23 грудня 2019 року;

копію книги №2582 номерного обліку озброєння військової частини НОМЕР_1 (служба РАО);

копію витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України №122 від 13 травня 2022 року;

копію наказу командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника «Про підсумки службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення» №1049 від 06 грудня 2022 року;

копію матеріалів службового розслідування по факту викрадення військового майна військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України;

відповідь на запит начальника сектору інформаційної безпеки користувачів відділу підтримки користувачів ТОВ «ЄМАРКЕТ УКРАЇНА» ОСОБА_14 ;

протокол про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_6 від 14 жовтня 2022 року;

протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 14 жовтня 2022 року, проведений на підставі постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у сфері контрольованої закупки та інших негласних слідчих (розшукових) дій;

протокол огляду від 08 листопада 2022 року,;

речовий доказ: прилад нічного бачення АN/РVS-14 з виробничими даними 74366447.

Допитати свідків: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_23 , ОСОБА_12 .

Вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.410 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, оскільки є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Щодо неповноти судового розгляду, прокурор вказує, що судом першої інстанції не дослідженні докази сторони обвинувачення, а саме, показання прямого свідка - ОСОБА_12 який є заявником у вказаному кримінальному провадженні та особою, що залучалась до конференційного співробітництва, та безпосередньо приймала участь при проведенні контролю за вчиненням злочину.

В свою чергу, під час розгляду справи судом першої інстанції прокурором заявлялось клопотання про допит вищевказаного свідка, в задоволені якого судом було відмовлено.

Посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, прокурор зазначає, що суд у своєму рішенні зазначає, що органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.4 ст.410 КК України, як викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Апелянт вказує, що відповідно до змісту диспозиції ч.1, ч.4 ст.410 КК України, вказане діяння кваліфікується як викрадення, привласнення, вимагання військовослужбовцем зброї, бойових припасів, вибухових або інших бойових речовин, засобів пересування, військової та спеціальної техніки чи іншого військового майна або заволодіння ними шляхом шахрайства. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці, розбій з метою заволодіння зброєю, бойовими припасами, вибуховими чи іншими бойовими речовинами, засобами пересування, військовою та спеціальною технікою, а також вимагання цих предметів, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Вважає, що наводячи поняття викрадення в диспозиції зазначеної статті, законодавець не розмежовує, яким саме чином повинно бути здійснено викрадення військового майна, відкрито чи таємно, зазначаючи лише вид такого заволодіння, отже кваліфікація вказаного діяння за механізмом вчинення злочину у вигляді викрадення не потребує додаткової правої кваліфікації на таємне чи відкрите викрадення військового майна, при цьому законодавець виокремлює інші шляхи вчинення вказаного злочину як: привласнення, вимагання, заволодіння шляхом шахрайства, розбій, вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого.

Враховуючи вищевикладене ОСОБА_6 інкриміновано діяння передбачене ч.4 ст.410 КК України, а саме викрадення військовослужбовцем іншого військового майна, за кваліфікуючою обставиною вчинення вказаного злочину в умовах воєнного стану.

Посилається на те, що в ході судового розгляду кримінального провадження показаннями свідка ОСОБА_23 , так і частково показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджено факт того, що гранатометник 1-го відділення гранатометного взводу 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_23 , не будучи обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_6 , (в період часу з 16 липня 2022 року по 03 жовтня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе), для збереження майна ОСОБА_6 , вивіз із бойових позицій прилад нічного бачення AN/PVS-14 з №74366447 та зберігав його за місцем свого проживання.

Отже, механізмом викрадення вказаного приладу нічного бачення було використання військовослужбовця ОСОБА_23 який не був обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_6 , для вивозу приладу нічного бачення з позицій та подальшої його передачі обвинуваченому, вказане твердження узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у поставні Верховного Суду України від 14 червня 2018 року у справі 754/2834/16-к, де суд у своєму рішенні зазначив, що розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій. У зв`язку з цим викрадення належить кваліфікувати як крадіжку не лише тоді, коли воно здійснюється за відсутності потерпілого, але й у присутності сторонніх осіб, які не усвідомлюють факту викрадення майна і не можуть дати йому належної оцінки. Викрадення є таємним і в тому разі, коли воно відбувається у присутності потерпілої особи за умови, що винна особа не знає про це чи вважає, що робить це непомітно для неї, а також тоді, коли викрадення вчиняється у присутності особи, якій доручено майно, але вона перебуває в такому стані, що виключає можливість усвідомлювати значення того, що відбувається, крім того диспозиція ст.410 КК України не передбачає додаткового розмежування при кваліфікації викрадення військового майна на відкрите чи таємне.

Вважає, що доводи ОСОБА_6 , що він збув вказаний прилад нічного бачення з метою подальшого придбання приладу нічного бачення іншої кращої моделі, спростовуються тим, що про ці наміри обвинувачений не повідомив ні співслужбовців, які перебували на позиціях, ні військовослужбовців, до яких ОСОБА_6 звернувся з проханням про надання приладу нічного бачення, крім того, обвинувачений не зазначив який саме прилад нічного бачення він бажав придбати замість викраденого, також не навів інших доказів, що підтверджували його твердження.

Колегія суддів під час судового засідання оглянула прилад нічного бачення AN/PVS-14 з виробничими даними 74366447 у якості речового доказу та встановила, що він має лише заводське маркування, інші номери, зокрема і інвентарні, на ньому відсутні, що позбавляло ОСОБА_6 можливості ідентифікувати його та повернути володільцю (представникам ВЧ НОМЕР_1 ).

Проте, зазначене твердження спростовується дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме відповідно до накладної №1648 23 грудня 2019 року, прилад нічного бачення AN/PVS-14 №74366447 перебував на балансі військової частини та був закріплений за командиром роти оперативного призначення (на автомобілях) 1-го батальйону оперативного призначення, додатковий інвентарний номер йому не присвоювався, саме за заводським №74366447 вказаний прилад нічного бачення рахувався у військовій частині № НОМЕР_1 НГУ.

Крім того, чине законодавство не мітить жодних вимог щодо обов`язкового надання інвентарного номеру військовому майну.

27 лютого 2022 року було встановлено, що кімната, де зберігався вказаний прилад нічного бачення, була відкрита та частина майна підрозділу, без належного документального оформлення була відсутня.

Проте, з показань свідків убачається, що фактично вказане військове майно - прилад нічного бачення AN/PVS-14 №74366447 не знятий з балансу військової частини НОМЕР_1 НГУ, не вибув з права власності військової частини НОМЕР_1 НГУ, перебував у розпорядження військовослужбовців військової частин НОМЕР_1 НГУ та продовжував використовувався військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 НГУ для виконання службових завдань.

Крім того, суд першої інстанції зазначає, що під час судового засідання прокурором не було надано доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_6 свідомих дій, спрямованих на викрадення саме військового майна, передбачення останнім суспільно небезпечних наслідків своїх дій (спричинення матеріальної шкоди військовій частині тощо) та бажання їх настання, тобто учинення злочину із прямим умислом, оскільки обвинувачений уважав цей прилад таким, що потрапив у його користування без дотримання порядку видачі військового майна, тому не сприймався ним як майно військової частини або інше чуже майно, розпорядження яким могло б уважатися незаконним та тягнути за собою кримінальну відповідальність.

Вказане твердження суду, на думку прокурора, суперечить дослідженим під час судового розслідування доказам, оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_6 звернувся з проханням надати йому для використання прилад нічного бачення саме до військовослужбовців своєї військової частини НОМЕР_1 НГУ, а тому мав достатні підстави вважати що наданий на його прохання прилад нічного бачення AN/PVS-14 №74366447 має ознаки військового майна.

Окрім того, ОСОБА_6 мав можливість встановити приналежність приладу нічного бачення AN/PVS-14 №74366447, оскільки мав відомості що ідентифікують майно, а саме назва та серійний номер, також мав можливість повернути прилад нічного бачення військовослужбовцям, від яких отримав вказаний прилад, для подальшого використання за призначенням, проте останній цього не зробив, що свідчить про намір його викрасти незалежно від форми власності.

Зазначене твердження узгоджується з позицією, викладеною у поставні Верховного Суду від 23 березня 2023 року у справі 464/2889/20, де суд у своєму рішенні зазначив, що на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника (майно) б) місцезнаходження цього майна власнику не відомо; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати і сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; д) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Заволодіння майном, яке фактично не вийшло з володіння власника, а опинилося з будь-яких причин у неналежному, але відомому йому місці (залишене чи забуте), особою, яка мала підстави вважати, де знаходиться власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися, слід розцінювати не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна (ст.185 КК України).

Так, прилад нічного бачення AN/PVS-14 №74366447 не знятий з балансу військової частини НОМЕР_1 НГУ, не вибув з права власності військової частини НОМЕР_1 НГУ, перебував у розпорядження військовослужбовців військової частин НОМЕР_1 НГУ; прилад нічного бачення AN/PVS-14 №74366447 продовжував використовувався військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 НГУ для виконання службових завдань на позиціях військової частини НОМЕР_1 НГУ; прилад нічного бачення AN/PVS-14 № НОМЕР_2 фактично не вибув з права власності військової частини НОМЕР_1 НГУ, мало місце порушення документального обліку майна; саме завдяки активним діям ОСОБА_6 майно вибуло з володіння власника; ОСОБА_6 мав можливість встановити приналежність приладу нічного бачення AN/PVS-14 №74366447, чи повернути військовослужбовцям.

Згідно з вироком суду, органом досудового розслідування ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення у тому, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 13 травня 2022 року №122, ОСОБА_6 призначений на посаду радіотелеграфіста відділення радіозв`язку взводу зв`язку НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжено та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно із ст.ст.1, 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.

Старший солдат ОСОБА_6 , проходячи військову службу за мобілізацією, являючись військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Так, ОСОБА_6 приблизно в червні-липні 2022 року (точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе) звернувся з проханням до військовослужбовців 3029 НГУ щодо надання для службового використання під час несення служби на бойових позиціях приладу нічного бачення.

У подальшому ОСОБА_6 приблизно в червні-липні 2022 року (точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе), перебуваючи на бойовій позиції неподалік певного населеного пункту отримав від старшого кулеметника військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_22 для службового користування прилад нічного бачення AN/PVS-14 з виробничими даними 74366447, вартість якого становить 70192,96 гривень, який перебуває на балансі військової частини НОМЕР_1 НГУ та закріплено за ротою оперативного призначення (на автомобілях) 1-го батальйону оперативного призначення, при цьому ОСОБА_6 не повідомив співслужбовців про обставини отримання зазначеного приладу нічного бачення.

16 липня 2022 року ОСОБА_6 отримав поранення та його було направлено на лікування до медичних закладів у м. Запоріжжя.

Гранатометник 1-го відділення гранатометного взводу 1-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_23 , не будучи обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_6 , (в період часу з 16 липня 2022 року по 03 жовтня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе), для збереження вивіз із бойових позицій прилад нічного бачення AN/PVS-14 з №4366447 та зберігав його за місцем свого проживання.

У подальшому, приблизно в вересні-жовтні 2022 року (точний час встановити в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, але не пізніше 03 жовтня 2022 року) ОСОБА_6 зателефонував військовослужбовцю ОСОБА_23 та попросив передати йому прилад нічного бачення. В цей же час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на викрадення вказаного військового майна.

Військовослужбовець ОСОБА_23 , не будучи обізнаний із злочинними намірами ОСОБА_6 , (точний час встановити в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе, але не пізніше 03 жовтня 2022 року) передав останньому прилад нічного бачення AN/PVS-14, після чого, ОСОБА_6 , достовірно знаючи що вказаний прилад нічного бачення йому не належить, діючи з корисливих мотивів, використовуючи інтернет-сайт «ОLХ» 03 жовтня 2022 року о 20 год. 22 хв. 28 с. розмістив оголошення про продаж вказаного приладу нічного бачення та, 14 жовтня 2022 року об 11 год. 32 хв., перебуваючи на парковці ТЦ «Епіцентр» за адресою: місто Запоріжжя, вул. Запорізька, 1-В, здійснив його продаж за грошові кошти в сумі 146000 гривень, тим самим розпорядився військовим майном на власний розсуд.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.410 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у викраденні військовослужбовцем іншого військового майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Заслухавши доповідь судді; прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу; обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України, у разі визнання особи виправданою, у мотивувальній частині вироку зазначаються, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

На думку колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає не в повній мірі, через таке.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_6 невинуватим по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.410 КК України, та виправдав його у зв`язку з недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України.

В обґрунтування свого рішення суд у вироку, окрім іншого, вказав на те, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не надано безсумнівних доказів наявності у діянні обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

Судом досліджено показання обвинуваченого, свідків, а також письмові докази.

Згідно з матеріалами провадження та з оскаржуваним вироком суду, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та пояснив, що він з 13 травня 2022 року до теперішнього часу займає посаду водія-санітара медичного пункту НОМЕР_4 бригади Національної гвардії України. Через тиждень з того часу, як він вступив на службу, його було направлено на передову у певний населений пункт. Перебуваючи на службі, жодного разу з ним не було проведено інструктажу щодо поводження з військовим майном. Йому та його побратимам видали автомат та 120 набоїв. Каску та бронежилет він купив собі самостійно, оскільки видані державою речі були прострочені. У них в підрозділі були прилади нічного бачення на позиції, однак жодного разу за їх використання він не ставив свій підпис. В особистих бесідах розповідали, що вказані прилади були куплені кимось самостійно або доставлені волонтерами. Пізніше вони поїхали на службу у інший населений пункт Запорізької області. На позиціях у хлопців було один або два таких же прилади, але вони були дуже в поганому стані (подряпані, брудні). Після чого, він написав своїм знайомим у групу в месенджері «Сигнал» повідомлення з проханням передати на позиції непотрібні прилади нічного бачення. Наступного дня до нього прийшов ОСОБА_26 та повідомив про те, що хлопці передали йому "нічник", при цьому він не зазначив хто саме передав. Наголошує на тому, що він не знав, що цей прилад належить військовій частині. Приблизно місяць він користувався вказаним приладом. Пізніше поруч з їхнім місцем дислокації були обстріли, у зв`язку з чим він отримав поранення, контузію та частково втратив слух, через годину лікарі його вивезли з позицій. Цей прилад він залишив на позиціях, тому що він думав, що вилікується та повернеться назад на позиції. Всі хлопці знали, що "нічник" його, однак він залишив його побратимам для користування. Пізніше, приблизно в кінці серпня - на початку вересня 2022 року знов був сильний обстріл та від ОСОБА_27 він дізнався, що їх позицію розбили та все знищили. Він одразу спитав його про "нічник", однак ОСОБА_28 спочатку не відповів, але потім зізнався, що він вивіз його до міста, щоб він не загубився. Після чого, він попросив його віддати йому прилад. Пізніше через свого сина ОСОБА_28 передав йому зазначений прилад. Він хотів передати вказаний прилад назад на позиції, однак хлопці сказали, що вказаний прилад їм не потрібен, оскільки волонтери вже привезли їм інший, більш кращий. У подальшому він продовжив лікування у госпіталі, спілкувався з іншими військовими, однак за весь цей час йому ніхто не повідомив, як поводитись з військовим майном. Після чого він вирішив продати цей "нічник", докласти грошей та купити інший, більш кращій прилад нічного бачення та в подальшому використовувати його на військових позиціях. У зв`язку з чим виставив оголошення на сайті «OLX» про продаж приладу за 150 тисяч гривень. Після того, як знайшовся покупець, той приїхав, оглянув "нічник", повідомив, що його все влаштовує, та попросив почекати декілька днів для того, щоб зібрати кошти. Далі, хлопець залишив передоплату та поїхав. Пізніше, вони зустрілись на парковці гіпермаркету «Епіцентр», де покупець сплатив йому грошові кошти, натомість він передав йому прилад, після чого його було затримано. Зазначає, що одного разу ОСОБА_19 повідомив йому, що інший хлопець залишив собі для особистого користування прилад нічного бачення, тому він гадав, що всі "нічники" чиїсь (особисті або від волонтерів), але ніяк не є військовим майном. Більш того, вони самостійно купували батарейки на зазначені прилади. До того ж, хлопці, з яким він перебував у лікарні, також розповідали йому, що продавали майно та згодом купляли краще, тому він також вирішив продати прилад нічного бачення та купити набагато краще. Наголошує на тому, що він не розписувався в жодних документах щодо отримання приладу, жодного разу ніхто не питав про долю приладу, ніхто не попереджав про необхідність зберігання "нічнику" або ж його здачу до військової частини, тому він був повністю впевнений в тому, що вказаний прилад є наданий волонтерами або трофейним. При цьому, про крадіжку приладу нічного бачення з військової частини він дізнався тільки під час судового засідання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що він перебуває на посаді заступника командира 1 батальйону НОМЕР_5 . На початку 2022 року перебував на посаді командиру роти 1 батальйону НОМЕР_5 . Прилад нічного бачення знаходився на балансі роти. Зазначає, що коли він приймав роту, на балансі вже був вказаний прилад. Все майно (зброя, екіпірування) зберігалось в кімнаті зберігання зброї, яка постійно знаходиться під охороною наряду, який складається з трьох осіб. Один примірник ключів знаходився завжди у нього, як у командира роти, а інший у чергового роти. 24 лютого 2022 року по тривозі всі військовослужбовці почали збиратись (отримували зброю та екіпірування) та записуватись у спеціальну книгу, в якій за отримання речей ставили особистий підпис. На той час було приблизно 28 приладів нічного бачення. Прилади нічного бачення були отримані не всі. Потім за розпорядженням командування рота виїхала в м. Василівка. 26 лютого 2022 року з ранку рота прибула на територію військової частини та головний сержант ОСОБА_21 піднявся до казарми та покликав його. Після чого він побачив, що кімната зберігання зброї відкрита, а все майно, яке залишалось до від`їзду, було розкидане та відкрите, коробки були порожні, приладів нічного бачення не було. Про вказані факти він одразу повідомив командиру батальйону. Як з`ясувалось згодом на території батальйону були відкриті всі кімнати зберігання зброї. Однак, проводити перевірку та розбиратись з цим питанням часу не було, оскільки вони отримали наказ про передислокацію у певний населений пункт на виконання бойових завдань. Після спливу деякого часу він отримав наказ про проведення перевірки та складання списку речей, які пропали. Серед зниклих речей була зброя та вказаний прилад нічного бачення, про що він подав рапорт командуванню. Через деякий час йому зателефонував ОСОБА_16 та повідомив про те, що на сайті «ОLХ» знайшов оголошення про продаж вказаного приладу нічного бачення з ідентичним номером. Зазначає, що ОСОБА_6 особисто він не знає. Наголосив на тому, що результат службового розслідування за фактом відкриття кімнати зберігання зброї та зникнення речей йому невідомий.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що він обіймає посаду помічника начальника ракетної служби у військовій частині НОМЕР_1 . Вказує на те, що він особисто знайшов оголошення ОСОБА_6 на загальнодоступному інтернет-сайті «ОLХ». Після чого почав з`ясовувати, як до військової частини потрапив прилад AN/PVS-14 з виробничими даними 74366447. Зазначає, що йому стало відомо про те, що в 2018 році військова частина отримала 410 одиниць вказаних приладів з США. Керівництво дало вказівку вирізати фрезою на приладах їх особистий номер та ввести прилади в облік. Приблизно 27-28 одиниць приладів для свого підрозділу забрав ОСОБА_15 . Наголошує на тому, що у роті є особа, яка відповідає за майно військової часини. У разі знищення або втрати майна керівництво військової частини проводить службове розслідування. Крім того, зазначає, що 27 лютого 2022 року були випадки зникнення приладів нічного бачення та періодично військові шукали вказані прилади, так і він знайшов прилад AN/PVS-14 з виробничими даними 74366447 на інтернет-сайті «ОLХ», наголошує на тому, що вказаний прилад рахувався як втрачений. Додав, що ОСОБА_17 він видавав три прилади нічного бачення з різними номерами.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_6 він знайомий з квітня 2022 року, оскільки обіймав посаду командира групи військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. В липні 2022 року, зі слів інших військовослужбовців, стало відомо, що ОСОБА_6 почав займатись продажем приладу нічного бачення. Вказує на те, що з початку війни у військовій частині були переформування та згодом в його групі з`явився ОСОБА_6 . В березні 2022 року на їх групу була передана частина приладів нічного бачення та вони знаходились у нього на зберіганні, він видавав їх військовослужбовцям перед нічними завданнями, після закінчення завдання військовослужбовці здавали прибори. Зазначає, що безпосередньо ОСОБА_6 також отримував для виконання завдання прибори нічного бачення. До кінця червня він керував групою, після чого був замінений ОСОБА_29 . Вказує на те, що ОСОБА_18 його зв`язківець постійно заряджав прилади та займався їх утриманням. Наголошує на тому, що про зникнення приладу на початку війни йому нічого не відомо. Додав, що на кожному приладі нічного бачення був інвентарний номер.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що ОСОБА_6 був військовослужбовцем в групі, в якій він займав посаду зв`язківця. Зазначає, що в червні 2022 року група була на позиціях в певному населеному пункті, звідки й відбувалось розформування, після чого частина групи була направлена до іншого населеного пункту. Наголошує на тому, що у первинному населеному пункті командиром групи був ОСОБА_17 . Вказує на те, що ОСОБА_6 знав про те, що прилади нічного бачення, які не задіяні в військових завданнях, зберігаються у нього. Одного дня ОСОБА_6 хотів забрати в нього свій бінокль та прибор нічного бачення, оскільки йому потрібні були вказані речі. Після чого, він доповів про вказаний факт своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_17 , який дозволив видати вказані речі ОСОБА_6 . Однак, зазначає, що ОСОБА_6 не повернув йому вказані речі, після чого він змінив бойові позиції. Про те, що ОСОБА_6 намагався продати прилад нічного бачення, йому нічого невідомо. Додатково зазначив, що у нього зберігалось 2-3 військові прилади та він пам`ятає, що на двох приладах точно був вказаний інвентарний номер, а на одному приладі вказаний номер був відсутній.

Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні пояснив, що він з ОСОБА_6 перебував на військових позиціях у певному населеному пункті та в них був лише один прилад нічного бачення. Після спливу деякого часу ОСОБА_22 приніс ще один прилад нічного бачення. Далі, ОСОБА_6 отримав поранення та був направлений у м. Запоріжжя на лікування, однак його прилад залишився на позиціях. Потім від ОСОБА_6 йому стало відомо про те, що останній намагався продати вказаний прилад.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що перебуває на посаді начальника аптеки-медпункту. З ОСОБА_6 він познайомився у травні 2022 року, оскільки останній був мобілізований. Вказує на те, що він працював в медичний службі та про прилади йому нічого невідомо. Однак, у вересні 2022 року він зустрів ОСОБА_6 після поранення та останній жалівся йому, що невідомий вивіз його особистий прилад нічного бачення з військових позицій. Через деякий час, приблизно у вересні 2022 року ОСОБА_6 показав йому зазначений вище прилад та повідомив, що хоче обміняти його на кращій та повернути на позиції. Після чого, він дізнався, що ОСОБА_6 затриманий за продаж приладу. Наголошує на тому, що ОСОБА_6 завжди вкладав власні гроші у військове спорядження.

Свідок ОСОБА_21 у судовому засіданні пояснив, що він перебуває на військовій службі у ВЧ НОМЕР_1 . З ОСОБА_6 не знайомий. Зазначає, що з 24 лютого 2022 року по тривозі військовослужбовці отримали зброю та спорядження, після чого відправились виконувати бойове завдання у м. Василівку. 27 лютого 2022 року повернулись у Запоріжжя та знов отримали боєприпаси та виїхали у інший населений пункт, де знаходились 2-3 місяці. Про прилади нічного бачення йому нічого невідомо. Додав тільки те, що йому відомо, що у військовій частині до 2022 року у кімнаті зберігання зброї знаходились прилади нічного бачення, однак що з ними відбувалось після 27 лютого 2022 року, йому невідомо.

Свідок ОСОБА_22 пояснив, що він є військовослужбовцем за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 . Він та його побратими були на позиції біля певного населеного пункту та одного разу до них прийшов ОСОБА_6 та здивувався з приводу того, що на їх позиції відсутній прилад нічного бачення. Він запропонував йому піти на іншу позицію для того, щоб дістати вказаний прилад. Після чого він скористався пропозицією ОСОБА_6 та на іншій позиції взяв прилад, однак жодного підпису в документах про отримання не ставив. Далі, за вказівкою хлопців він передав прилад нічного бачення ОСОБА_6 для використання. Пізніше, ОСОБА_6 поїхав на лікування, а про подальше місце зберігання приладу йому нічого невідомо. На той період багато хто купляв особисто обладнання, за яким у подальшому не слідкували.

Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні пояснив, що з 25 лютого 2022 року він є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 . ОСОБА_6 до їх підрозділу прибув приблизно навесні 2022 року, після чого підрозділ був відправлений на бойову позицію у певний населений пункт. Далі, підрозділ був перенаправлений до іншого населеного пунтку. Наголошує на тому, що в підрозділі є офіцер, який відповідальний за роздачу необхідного майна, який прийняв рішення виділити йому бінокль, а ОСОБА_6 - прилад нічного бачення. З вказаними речами вони перебували на позиціях. Далі, ОСОБА_6 був направлений до шпиталю, в цей час прилад нічного бачення залишився на позиції. Наголошує на тому, що його бінокль в подальшому був розбитий. Далі, ОСОБА_6 подзвонив йому та попросив повернути прилад нічного бачення. На вказану пропозицію він погодився, оскільки вважає, що ОСОБА_6 має повноцінне право користуватись вказаним приладом. Як з`ясувалось, ОСОБА_6 мав би бути на іншій позиції, де також потребується прилад нічного бачення. Наголошує на тому, що не пам`ятає як з`явився в їх підрозділі прилад нічного бачення.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що фактично по виконанню бойових завдань з ОСОБА_6 він не пересікався, однак оскільки на час вказаних подій він був на посаді заступника командира полка, періодично переглядав сайти по купівлі/продажу речей та побачив, що на одному з таких сайтів наявне оголошення про продаж приладу нічного бачення, який перебував у користуванні підрозділу, оскільки на фото було видно номер прибору. Оголошення було опубліковано від імені ОСОБА_6 . Після чого про вказаний факт одразу було сповіщено співробітників ДБР. Зазначає, що командир підрозділу ОСОБА_15 є матеріально відповідальною особою за майно, яке перебуває у підрозділі, зокрема, за прилад нічного бачення. Як військове майно вказаний прилад був поставлений на облік військової частини. Додатково зазначив, що наразі вказаний прилад повернуто до підрозділу. Крім того, наголосив на тому, що прилад був в робочому стані та працював, в разі поломки або виявлення несправності приладу, його одразу направляють на ремонт та забирають з позицій. Зауважив на тому, що все майно, яке надійшло до військової частини, ставиться на облік ВЧ.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснив, що він перебуває на посаді начальника відділення по роботі з особовим складом секції персоналу ВЧ НОМЕР_1 . Відомо лише те, що була інформація про те, що на сайті «OLX» знайшли оголошення про продаж прибору нічного бачення, який обліковується у ВЧ НОМЕР_1 . Зазначає, що проводив службове розслідування по ОСОБА_23 , однак вказана інформація жодним чином не відноситься до матеріалів вказаного кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що його батько ОСОБА_23 служив у Збройних Силах України. Приблизно два роки тому батько зателефонував йому та попросив віддати монокуляр нічного бачення, який він раніше привіз з позицій. Однак, у цей час він був зайнятий своїми справами та звернувся до свого брата за допомогою. Далі, брат ОСОБА_31 відвіз монокуляр нічного бачення ОСОБА_6 . Наголошує на тому, що батько одразу зазначав, що прилад не є його власністю, та в подальшому його треба буде передати товаришу. У приватній розмові батько також зазначав, що монокуляр нічного бачення знайшли на нульовій лінії фронту та через ОСОБА_6 прилад потрібно повернути у військову частину.

Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні по суті справи пояснив, що два роки тому на дачі він бачив монокуляр нічного бачення, який батько привіз з позицій. Пізніше йому зателефонував його брат та попрохав передати вказаний прилад ОСОБА_6 . Після чого, він поїхав на дачу, узяв монокуляр нічного бачення, привіз його у Хортицький район та передав ОСОБА_6 . У судовому засіданні він упізнав в особі обвинуваченого ОСОБА_6 , якому він передав вказаний прилад.

В судовому засіданні досліджені також такі письмові докази та документи:

- заяву ОСОБА_12 від 11 жовтня 2022 року, який просить вжити заходів згідно з діючим законодавством щодо протиправних дій з боку військовослужбовця Національної гвардії України ОСОБА_6 , який здійснює продаж військового майна монокуляр нічного бачення AGM PVS-14 вартістю 150 тис грн. (т.1. а.с.110-112);

- відомості з постанови про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних (слідчих) розшукових дій від 11 жовтня 2022 року, зі змісту якої убачається, що ОСОБА_12 був залучений до конфіденційного співробітництва (т.1 а.с.118-119);

- відомості з протоколу огляду від 14 жовтня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_12 вручені грошові кошти банкноти 1000 (тисяча) гривень, у кількості 148 (сто сорок вісім) купюр, на загальну суму 148 000 (сто сорок вісім) тисяч гривень. Після цього, гр. ОСОБА_12 , для отримання відомостей про злочин та осіб, які його вчинили, у присутності понятих перерахував гроші, видані йому для проведення слідчої дії, поклав їх до внутрішнього карману жилета синього кольору. Вказані грошові кошти в сумі 148 000 гривень ОСОБА_12 за вказівкою громадянина ОСОБА_6 має передати останньому під час зустрічі у визначеному ним місці. Ксерокопії вказаних купюр долучені до протоколу (т.1. а.с.120-177);

- відомості з протоколу огляду від 14 жовтня 2022 року, згідно з яким слідчий оглянув предмет чорного кольору, який був добровільно виданий ОСОБА_12 , а саме: прилад нічного бачення AN/PVS-14 із серійним номером 74366447. Зі слів ОСОБА_12 , цей прилад він купив у ОСОБА_6 за 148000 грн (т.1 а.с.178-188);

- відомості з протоколу огляду речей від 15 жовтня 2022 року, згідно з яким слідчий другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Запоріжжі) ТУ ДБР ОСОБА_32 провів огляд мобільного телефону марки «Iphone 8+» м.т. НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 , який належить підозрюваному ОСОБА_6 . Під час огляду листування стосовно отримання приладу нічного бачення не знайдено. Після огляду мобільний телефон марки «Iphone 8+» м.т. НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 , в корпусі чорного кольору поміщений до сейф пакету сірого кольору. (т.1. а.с.191-192);

- відомості з протоколу обшуку від 14 жовтня 2022 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2023 року, під час якого було оглянуто транспортний засіб «Mercedes Benz, Vito 113 CDI, д.н.з. НОМЕР_8 », яким користується ОСОБА_6 , та виявлено грошові кошти номіналом 1000 (одна) тисяча гривень в кількості 146 (сто сорок шість) шт із зазначенням номерних знаків купюр та мобільний телефон марки «Iphone 8+» м.т. НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 . Відеозапис було відтворено в судовому засіданні (т.1. а.с.201-208);

- відомості з протоколу затримання особи від 14 жовтня 2022 року, згідно якого о 13:45 хвилин 14 жовтня 2022 року у м.Запоріжжя, вул. Запорізька, 1В на паркові супермаркету «Епіцентр» було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, одруженого, радіотелеграфіста відділення радіозв`язку взводу зв`язку НОМЕР_3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні старшого сержанта. Під час поверхневого обшуку у ОСОБА_6 в особистих речах виявлено: паспорт громадянина України серії НОМЕР_9 , військовий квиток, грошові кошти в сумі 6400 грн, айкос, стіки, навушники, павербанк, шнур, 2 ручки, закордонний паспорт, посвідчення водія, технічний паспорт та транспортний засіб, запальничку. Відеозапис було відтворено в судовому засіданні (т.1. а.с.220-225);

- відомості з довідки начальника служби ракетно-артилерійського озброєння технічної частини майора ОСОБА_13 , в якій зазначено, що відповідно до накладної (вимоги) від 23 грудня 2019 року №1648, військовою частиною було прийнято прилади нічного бачення AN/PVS-14 в кількості 403 шт, оформлений приймальний акт від 28 грудня 2019 року № 256 та занесено до Ф.29 «Книги номерного обліку озброєння» військової частини НОМЕР_1 серед яких рахується прилад нічного бачення AN/PVS-14 з виробничими даними 74366447 (т.1. а.с.245);

- копію приймального акту №256 озброєння та боєприпасів, що надійшли до військової частини НОМЕР_1 на склад озброєння та боєприпасів автомобільним транспортом (т.1. а.с.246-247);

- копію накладної (вимоги) №1648 від 23 грудня 2019 року, згідно з якою військовій частині НОМЕР_1 від ВЗ та ЗМТЗ авто надійшли зазначені в накладній бусолі прямого наведення, прилади нічного бачення та тактичні оптичні труби для спостереження (т.1. а.с.248);

- копію книги №2582 номерного обліку озброєння військової частини НОМЕР_1 (служба РАО), у якій містить запис щодо приладу нічного бачення AN/PVS-14 з виробничими даними 74366447 (т.1. а.с.249-250);

- копію витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_33 про призначення старшого солдата запису ОСОБА_6 на посаду радіотелеграфіста відділення радіозв`язку взводу зв`язку 2-го батальйону оперативного призначення. Приступив до виконання обов`язків за посадою 13 травня 2022 року №122 від 13 травня 2022 року (т.2. а.с.1,2);

- копію наказу командира ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_33 «Про підсумки службового розслідування та накладення дисциплінарного стягнення» №1049 від 06 грудня 2022 року, за висновками якого не були встановлені посадові особи, дії або бездіяльність яких призвели до обставин, за яких старший солдат ОСОБА_6 привласнив військове майно з метою збуту, та встановлений факт привласнення військового майна старшим солдатом ОСОБА_6 (т.2. а.с.4-13);

- копію матеріалів службового розслідування по факту викрадення військового майна військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (т.2. а.с.14-34);

- відповідь на запит начальника сектору інформаційної безпеки користувачів відділу підтримки користувачів ТОВ «ЄМАРКЕТ УКРАЇНА» ОСОБА_14 , в якому надана інформація щодо розміщених ОСОБА_6 оголошень (т.2. а.с.38-41, 42-43);

- відомості з протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії -аудіо-, відео контроль особи ОСОБА_6 від 14 жовтня 2022 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року (т.2. а.с.49), під час якого було зафіксовано розмову між заявником та ОСОБА_6 , під час якого останній передав заявнику монокуляр та пояснював правила користування. Далі, заявник передає грошові кошти ОСОБА_6 . Відеозапис було відтворено в судовому засіданні (т.2. а.с.56-57);

- відомості з протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 14 жовтня 2022 року, проведений на підставі постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді контролю за вчиненням злочину у сфері контрольованої закупки та інших негласних слідчих (розшукових) дій начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_34 від 12 жовтня 2022 року, (т.2. а.с.50-52), згідно якого 14 жовтня 2022 року о 11 год 29 хв до автомобіля заявника марки Рено сідає ОСОБА_6 , після чого заявник спілкується із ОСОБА_6 , в ході бесіди ОСОБА_6 зазначив, що зробить знижку 2000 гривень. Заявник передає ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 146 000 гривень, ОСОБА_6 рахує гроші та передає заявнику монокуляр нічного бачення s/n 74366447 та виходить із автомобіля заявника Відеозапис було відтворено в судовому засіданні (т.2. а.с.58-59);

- відомості з протоколу огляду від 08 листопада 2022 року, огляд проводиться у денний час доби при штучному освітленні. Температура повітря біля 16 С. Предметом огляду є непрозорий сейфпакет ДБР, із номером S1025761 на якому міститься напис «Мобільний телефон Iphone8+ м.т. НОМЕР_10 ІМЕI НОМЕР_11 з підписами слідчого, понятих та учасника ОСОБА_6 . При відкритті пакету встановлено, що в ньому міститься: Мобільний телефон Iphone8+ чорного кольору у чорному чохлі, який поміщено у поліетиленовий файл. Телефон без явних зовнішніх ушкоджень. Телефон у ввімкненому стані. Оглядом телефону встановлено, що в ньому міститься сім-карта мобільного оператору «Водафон-Україна». При ввімкненні телефону встановлено таке: Сім-карта в телефоні активна. Під час відкриття додатку ОLХ/профиль/ваши обьявления/неактивные відображається об`ява про продаж монокуляра нічного бачення AGM PVS-14 датована 03 жовтня 2022 року за суму 150 тис. грн. Інших даних корисних органу досудового розслідування не встановлено. В ході проведення огляду телефону виготовлені скріншоти, які роздруковані на аркуші формату А4 та є додатком до протоколу (т.2. а.с.77);

- речовий доказ: прилад нічного бачення AN/PVS-14 з виробничими даними 74366447, який був оглянутий у судовому засіданні. Прилад має лише заводське маркування, інші додаткові маркування, як зазначено у вироку, зокрема і інвентарний номер або зазначення військової частини, відсутні;

- наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 13.07.2022 №492 "Про призначення службового розслідування" за фактом зникнення матеріальних цінностей, які зберігались у кімнатах зберігання зброї та в кімнатах зберігання речей підрозділів ВЧ НОМЕР_1 Національної гвардії України. Результати службового розслідування колегії суддів на огляд не надані (т.2 а.с.107).

За змістом оскаржуваного вироку, за наслідками дослідження доказів суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено наявності у діянні обвинуваченого ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України.

Проте, на думку колегії суддів, такий висновок суду першої інстанції зроблений без повного і всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, отже є передчасним.

У вироку не наведено переконливого обґрунтування, чому суд прийняв одні докази та відкинув інші. Дослідженим доказам суд надав вибіркову оцінку у вироку.

Так, основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст..410 КК України, є встановлений порядок здійснення права власності щодо військового майна. Додатковим факультативним об`єктом у різних формах цього злочину можуть бути життя і здоров`я, воля, честь і гідність людини.

Предметом кримінального правопорушення є: зброя, бойові припаси, вибухові або інші бойові речовини, засоби пересування, військова та спеціальна техніка, інше військове майно.

Військове майно взагалі це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. Військове майно закріплюється за військовими частинами, закладами, установами та організаціями ЗСУ та інших військових формувань на праві оперативного управління, а також може потрапити в їх власність або розпорядження в результаті ведення ними господарської діяльності: виробництва продукції, виконання робіт і надання послуг, ведення підсобних господарств, отримання в оренду певних видів рухомого та нерухомого майна.

З об`єктивної сторони злочин характеризується діями, які можуть виразитися у таких формах: 1) викрадення військового майна; 2) привласнення військового майна; 3) вимагання військового майна; 4) заволодіння військовим майном шляхом шахрайства; 5) заволодіння військовим майном військовою службовою особою із зловживанням службовим становищем; 6) розбій з метою заволодіння окремими видами військового майна зброєю, бойовими припасами, вибуховими чи іншими бойовими речовинами, засобами пересування, військовою та спеціальною технікою.

Суб`єктом вказаного кримінального правопорушення є військовослужбовець.

З суб`єктивної сторони злочин характеризується виною у вигляді прямого умислу. Мотивом злочину може бути користь, помста тощо, але на кваліфікацію злочину мотив не впливає.

Згідно з висунутим обвинуваченням, ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України - викрадення іншого військового майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Виправдовуючи ОСОБА_6 , суд в оскаржуваному вироку вказав на те, що обвинувачений діяв відкрито, не застосовував жодних заходів приховування своїх дій, спрямованих на отримання майна у своє володіння, також не вчиняв ніяких активних дій, спрямованих на введення в оману інших осіб (зокрема свідка ОСОБА_23 ). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що факт викрадення майна, тобто таємне заволодіння ним ОСОБА_6 , під судового засідання не знайшов свого підтвердження.

Разом з цим, суд не надав оцінку показанням самого ОСОБА_6 про те, що він отримав вищевказаний прилад нічного бачення від військовослужбовців військової частини, де проходив службу, для використання саме при здійсненні обов`язків військової служби. Також, суд не надав оцінку показанням свідка ОСОБА_22 в тій частині, що він передав прилад нічного бачення ОСОБА_6 саме для використання.

Суд вважав доведеним той факт, що ОСОБА_6 здійснив продаж вищевказаного приладу нічного бачення при обставинах, вказаних в обвинувальному акті.

Проте, суд не надав жодної оцінки тому факту, що про свій намір щодо продажу вищевказаного приладу ОСОБА_6 не повідомив своїх військових начальників та командування військової частини, а також військовослужбовця, який йому цей прилад передав.

Окрім того, не поставивши під сумнів той факт, що вищевказане майно перебувало на обліку у військовій частини, де проходив службу ОСОБА_6 , суд вказав на те, що вищевказаний прилад вибув із володіння цієї військової частини за невстановлених обставин, тому, на думку суду це майно набуло статусу безхазяйного.

Таким чином, висновки суду мають істотні суперечності в зазначеній частині.

Окрім того, суд прийняв показання обвинуваченого про те, що він не знав, що цей прилад належить військовій частині, проте, суд не перевірив належним чином вказані показання у сукупності з іншими доказами, і не надав оцінку тому факту, що в матеріалах провадження відсутні об`єктивні відомості про те, що ОСОБА_6 з`ясовував чи намагався з`ясувати, чи закріплений цей прилад нічного бачення за військовою частиною.

При цьому, згідно з показаннями самого ОСОБА_6 , відображеними у вироку суду, останній зазначив, що у їх підрозділі були прилади нічного бачення.

В свою чергу свідок ОСОБА_24 зазначив, що все майно, яке надійшло до військової частини, ставиться на облік.

Оцінка вказаних показань у вироку відсутня.

Не надано у вироку жодної оцінки і показанням свідка ОСОБА_17 , який обіймав посаду командира групи військової частини НОМЕР_1 , про те, що в березні 2022 року на їх групу, до якої входив і ОСОБА_6 , була передана частина приладів нічного бачення та вони знаходились у нього на зберіганні, він видавав їх військовослужбовцям перед нічними завданнями, після закінчення завдання військовослужбовці здавали прибори. Свідок зазначив, що безпосередньо ОСОБА_6 також отримував для виконання завдання прибори нічного бачення.

Також, судом не надано оцінки показанням свідка ОСОБА_18 про те, що командиром групи був ОСОБА_17 і ОСОБА_6 знав про те, що прилади нічного бачення, які не задіяні в військових завданнях, зберігаються у нього. Одного дня ОСОБА_6 хотів забрати в нього свій бінокль та прибор нічного бачення, оскільки йому потрібні були вказані речі. Після чого він доповів про вказаний факт своєму безпосередньому керівнику ОСОБА_17 , який дозволив видати вказані речі ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_6 не повернув йому вказані речі, після чого він змінив бойові позиції. Свідок зауважив, що у нього зберігалось 2-3 військові прилади, та він пам`ятає, що на двох приладах точно був вказаний інвентарний номер, а на одному приладі вказаний номер був відсутній.

Отже, висновки суду про те, що вищевказаний прилад нічного бачення набув статусу безхазяйного майна, викликають обґрунтовані сумніви, оскільки ці висновки здійснені без оцінки всіх доказів у їх сукупності.

Також, судом першої інстанції в ході судового розгляду не допитано в якості свідка ОСОБА_12 , якому, як встановлено судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 продав прилад нічного бачення.

Так, з матеріалів кримінального провадження убачається, що відомості до ЄРДР були внесені саме за заявою ОСОБА_12 .

Постановою слідчого від 11 жовтня 2022 року, ОСОБА_12 було залучено до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000345 від 11 жовтня 2022 року.

В ході судового розгляду судом першої інстанції викликано свідка ОСОБА_12 в судове засідання, призначене на 30 липня 2024 року, однак судова повістка повернулась до суду без вручення особі з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Ухвалою від 24 грудня 2024 року судом першої інстанції встановлено прокурору Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_35 строк до 06 лютого 2025 року для подання доказів у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України, а саме: забезпечення явки свідка ОСОБА_12 для допиту у якості свідків та надання речового доказу для дослідження у судовому засіданні.

В той же час, 06 серпня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора про допит в якості свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в режимі відеоконференції з приміщенням консульства України в Республіці Польща.

Відповідно до журналу судового засідання від 06 серпня 2025 року судом відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про допит в якості свідка ОСОБА_12 та суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Таким чином, суд першої інстанції не вжив всіх можливих заходів для допиту свідка ОСОБА_12 , за заявою якого внесено відомості до ЄРДР та який був безпосереднім очевидцем події, та показання якого мають істотне значення для встановлення всіх обставин провадження.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції не з`ясував повно і всебічно всіх обставин, що мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення у цьому провадженні, у вироку суд надав вибіркову оцінку дослідженим доказам, що не узгоджується з вимогами ст.94 КПК України, відповідно до яких суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

За таких обставин, неможна констатувати, що висновки суду відповідають фактичним обставинам провадження.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального законодавства є істотними, оскільки перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, у зв`язку з чим оскаржуваний вирок суду на підставі ст.ст.407, 409, 412 КПК України підлягає безумовному скасуванню.

Діючи в межах ст.404 КПК України, колегія суддів не може виправити вказані недоліки.

В апеляційній скарзі прокурор, заявивши клопотання про повторне дослідження певних доказів, не наводить передбачених законом підстав для здійснення таких процесуальних дій з огляду на положення ч.3 ст.404 КПК України, також прокурор не ставить питання про надання цим доказам будь-якої оцінки, а просить скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Тому, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для повторного дослідження при апеляційному розгляді доказів, на які вказує прокурор в своєму клопотанні.

Враховуючи викладене, виходячи із засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, скасовуючи вирок суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі апеляційного суду, повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини провадження та, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Оскільки, відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, мають ретельно перевірятись при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 409, 410, 411, 412, 415 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_11 на вирок Олександрівського районного суду м. Запоріжжя від 08 серпня 2025 року, яким ОСОБА_6 визнано невинуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4