В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000353 від 07.08.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на особливий період, водія-електрика 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану, перебуваючи на посаді водій-електрик 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 15.07.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , територію загальновійськового полігону поблизу АДРЕСА_3 та був відсутній на військовій службі без поважних причин до 05.08.2024, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Надалі, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, під час дії воєнного стану, перебуваючи на посаді водій-електрик 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби назавжди, без дозволу командування та начальників, яким підпорядкований за службою, без поважних причин, в умовах воєнного стану, 01.09.2024 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , територію загальновійськового полігону поблизу АДРЕСА_3 , чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України, а саме: дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою не визнав і дав покази, що 28.06.2024 його було затримано прикордонниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в горах Карпати на ділянці біля гори Говерли, які доставили до прикордонного загону та передали працівникам ТЦК, які не представилися. Ці люди примусом помістили його до автобусу і привезли в ІНФОРМАЦІЯ_3 , де протримали біля 5-6 годин, після чого тривалий час возили по різним військовим частинам і нарешті привезли до с. Оріховиця. Нас поставили облік. Але ніякої мобілізації проведено. Жодного документу, якій би підтверджував мобілізацію в матеріалах справи не має. Вважає що, його викрали і примусово утримували у військовій частині. Через два тижні, оскільки вважав, що він незаконно перебуває в частині, оскільки мобілізації не було, залишив частину.

В судових дебатів та останньому слові обвинувачений зазначив, що судове слідство є неповним, оскільки не допитані всі свідки з боку сторони обвинувачення, які можуть спростувати обвинувачення, підтвердити відсутність у нього статусу обвинуваченого, а саме що він не є військовослужбовцем. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази мобілізації, а саме: повістка встанволенного зразка, наказ про призив, розпорядження про направлення, витяг з наказу військової частини, військово-облікові документи з відповідними відмітками, без яких неможливо встановити його правовий статус, а тому неможливо довести подію кримінального правопорушення, що прямо суперечить ст. 91 КПК України. Свідки обвинувачення не підтвердили його статус військовослужбовця. Дії ІНФОРМАЦІЯ_4 незаконні. Прокурором не враховано що він є переселенцем, батьком двох неповнолітніх дітей, те що він перебував 9 місяців в окупації, залишився без постійного місця проживання, має хвору мати, під час перебування під вартою померли його батько та теща.

В судових дебатах захисник ОСОБА_5 , зазначив, що підставою для внесення відомостей до ЄРДР стали матеріали службового розслідування та матеріали адміністративного правопорушення. Службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння). Але зазначене у повній мірі не доведено, більшість документів викладені ніби під «копірку», зокрема пояснення військовослужбовців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .. Крім того, стверджується, що правопорушення виявив ОСОБА_9 , хоча ніде не вказано, що саме він проводив перевірку особового складу; відсутні пояснення порушника військовослужбовця ОСОБА_4 . За результатами допитів свідків конкретних даних про обставини самовільного залишення частини ОСОБА_4 не здобуто. Щодо обвинувачення за ч.4 ст. 408 КК України, зазначає, що у ОСОБА_4 не було мети ухилення від військової служби не тимчасово, а назавжди. Повідомлення командування про самовільне залишення частини ОСОБА_4 було надіслано і зареєстровано лише 09.10.2024, а доповідь командуванню ОК « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та ІНФОРМАЦІЯ_6 надіслано 10.10.2024, тобто вже тоді, коли військовослужбовець згідно ухвали слідчого судді від 05.09.204 був арештований і перебував під вартою. Жоден із допитаних свідків не дав покази, що ОСОБА_4 мав намір шляхом самовільного залишення військової частини ухилитися від військової служби. Переконливих доказів суб`єктивної сторони умислу ОСОБА_4 на дезертирство, під час судового розгляду даного кримінального провадження не здобуто і такі можливості практично вичерпані. ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину 01.09.2024 і повернувя до м.Ужгород 04.09.2024, де перебував в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто загальний строк самовільного залишення військової частини не перевершив три доби. Таким чином, обвинувачення за ч.4 ст. 408 КК України підлягає закриттю у зв`язку з недоведеністю в діях ОСОБА_4 складу злочину.

Разом з тим, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Щодо обвинувачення за ч. 5 ст. 407 КК України, наступними письмовими доказами.

Повідомленням про вчинення злочину, відповідно до якого, начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_10 повідомлено, що військовослужбовець призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_4 , водій-електрик 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини, 20.01.1982 р.н., призваний ІНФОРМАЦІЯ_8 , був відсутній на території військової частини НОМЕР_1 з 15.07.2024 по 05.08.2024, був розшуканий 05.08.2024 та доставлений до військової частини НОМЕР_1 представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Матеріалами службового розслідування.

Так, актом службового розслідування, затвердженим 19.07.2024, яким встановлено, що солдат ОСОБА_4 , водій-електрик 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 був незаконно відсутній на військовій службі без поважних причин з 15.07.2024. В діях солдата ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Рапортами командира роти зв`язку старшого лейтенанта ОСОБА_11 , Начальника зв`язку- начальника відділення зв`язку та ІС штабу ОСОБА_12 та начальника штабу-заступник командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , якими повідомлено про відсутність ОСОБА_4 15.07.2024 під час вечірньої перевірки особового складу, пошукові заходи не дали результатів, місцезнаходження ОСОБА_4 невідомо. Заявлено клопотання про призначення службового розслідування.

Доповіддю про факт самовільного залишення військової частини (без зброї) військовослужбовцем, призваним під час мобілізації рядовим ОСОБА_4 , водієм-електриком 1 радіостанції взводу зв`язку пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 та черговим військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 .

Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №251 від 15.07.2024 щодо проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_4 .

Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №94 від 30.06.2024, яким з 30.06.2024 зараховано на військову службу за призовом у воєнний час рядового ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_9 на посаду водія-електрика 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку. Підстава: Укази Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та №65/2022, мобілізаційна директива Командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 24.05.2024 року №М77дск.

Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 109 від 15.07.2024, відповідно до якого рядовий ОСОБА_4 , водій-електрик 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку вважається таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , Ужгородська ділянка полігону військової частини НОМЕР_2 (відсутній без поважних причин), призупинено виплату грошового забезпечення з 15.07.2024, призупинено здійснення котлового, продовольчого та речового забезпечення.

Ордером №311 про отримання речового майна солдатом ОСОБА_4 від 30.06.2024 з найменуванням та підписом ОСОБА_4 про отримання речового майна.

Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 110 від 25.07.2024, яким завершено службове розслідування, за невиконання службових обов`язків та порушення вимог ст.ст. 6, 11, 12, 16, 30, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдата ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності після повернення до військової частини НОМЕР_1 за клопотанням командира роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 ; призупинено виплату грошового забезпечення та зняти із всіх видів забезпечення.

Повідомленням про виявлення кримінального правопорушення, відповідно до якого, 04.08.2024 об 13 год. 00 хв. на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_10 » віпс «Княгиня» затримано за спробу незаконного перетину державного кордону України громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . В результаті проведення фільтраційно-перевірочних заходів, було встановлено, що ОСОБА_4 , військовий квиток серії НОМЕР_3 , на теперішній час являється діючим військовослужбовцем Збройних сил України, який самовільно залишив частину 15.07.2024.

Протоколом про адміністративне затримання від 04.08.2024, відповідно до якого, 04.08.2024 о 13 год. 00 хв. на околиці населеного пункту Кострино Ужгородського району Закарпатської області на відстані 5 300 метрів до лінії державного кордону в районі 65 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Респуьліку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану ОСОБА_4 .

Протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 04.08.2024, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: паспорт громадянина України № НОМЕР_4 ; військовий квіток серії НОМЕР_3 ; мобільний телефон РОСО; посвідчення водія НОМЕР_5 ; три банкноти номіналом по сто доларів; чотири банкноти номіналом п`ятдесят Євро; чотири банкноти номіналом двісті гривень; одна банкнота номіналом сто гривень; одна банкнота номіналом п`ятдесят гривень; одна банкнота номіналом двадцять гривень; дві банкноти номіналом десять гривень; одна банкнота номіналом п`ять гривень; дві банкноти номіналом дві гривні; одна банківська картка monobank; одна банківська картка Ukrgasbank; кусачки.

Поясненнями ОСОБА_4 від 04.08.2024, в яких останній зазначив, що намагався незаконно перетнути кордон України на територію Словацької Республіки, вину визнає.

Протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №144565 від 04.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_4 04.08.2024 о 13 год. 00 хв. на околиці населеного пункту Кострино Ужгородського району Закарпатської області на відстані 5 300 метрів до лінії державного кордону в районі 65 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану.

Постановою Велекоберезнянського районного суду Закарпатської області від 30.10.2024, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАп та застосовано адміністративне стягнення. Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_4 04.08.2024 о 13 год. 00 хв. на околиці населеного пункту Кострино Ужгородського району Закарпатської області на відстані 5300 метрів до лінії державного кордону в районі 65 прикордонного знаку був виявлений та затриманий під час спроби незаконного перетинання державного кордону в пішому порядку з України в Словацьку Республіку поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон в умовах воєнного стану.

Довідкою №1188 про самовільне залишення військової частини (без зброї), обліковане у період з 00.00 16.07.24 до 00.00 17.07.2024, відповідно до якої 15.07.2024 самовільно залишив військову частину військовослужбовець призваний за мобілізацією солдат ОСОБА_4 .

Довідкою №1348 про повернення військовослужбовців Збройних Сил України, обліковане у період з 00.00 05.08.2024 до 00.00 06.08.2024, відповідно до якої, 05.08.2024 солдат ОСОБА_4 представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 розшуканий та переданий командуванню військової частини.

Повідомленням про виявлення ознак кримінального провадження тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 .

Показами свідка ОСОБА_16 повідомив, що перебував в с.Оріховиці при проведені навчання разом з ОСОБА_4 .. Перший раз, коли свідок приймав роту, ОСОБА_4 перебував в СЗЧ. Тому перша характеристика була надана зі слів. ОСОБА_4 перебував в списках роти. Конфліктів у ОСОБА_4 з ким-небудь не було, під час перебування у військовій частині зразково виконував обов`язки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що покази свідків, письмові матеріали узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, не містять істотних суперечностей та на переконання суду є належними, допустимими, достовірними та достатніми для доведення винуватості обвинуваченого, а відтак доводять наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

За наведених обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану.

Щодо обвинувачення за ч. 4 ст. 408 КК України, наступними письмовими доказами.

Матеріалами службового розслідування.

Так, актом службового розслідування, яким встановлено, що солдат ОСОБА_4 , водій-електрик 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 був незаконного відсутній на військовій службі без поважних причин з 20 год. 30 хв. 01.09.2024. В діях солдата ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 Кримінального кодексу України.

Рапортами командира 6 піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яким повідомлено про виявлений факт відсутності солдата ОСОБА_4 01.09.2024 об 20-30 під час вечірньої перевірки.

Доповіддю про факт самовільного залишення військової частини (без зброї) військовослужбовцем, призваним під час мобілізації рядовим ОСОБА_4 , водієм-електриком 1 радіостанції взводу зв`язку пункту роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_17 та черговим військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_18 .

Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) №547 від 01.09.2024 щодо призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини солдатом ОСОБА_4 .

Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №94 від 30.06.2024, яким з 30.06.2024 зараховано на військову службу за призовом у воєнний час рядового ОСОБА_4 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_9 на посаду водія-електрика 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку. Підстава: Укази Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та №65/2022, мобілізаційна директива Командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 24.05.2024 року №М77дск.

Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 162 від 01.09.2024, відповідно до якого рядовий ОСОБА_4 , водій-електрик 1 радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку вважається таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , Ужгородська ділянка полігону військової частини НОМЕР_2 (відсутній без поважних причин), призупинено виплату грошового забезпечення з 01.09.2024, призупинено здійснення котлового, продовольчого та речового забезпечення.

Ордером №311 про отримання речового майна солдатом ОСОБА_4 від 30.06.2024 з найменуванням та підписом ОСОБА_4 про отримання речового майна.

Витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 331 від 11.09.2024, яким завершено службове розслідування, за невиконання службових обов`язків та порушення вимог ст.ст. 6, 11, 12, 16, 30, 37, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдата ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності після повернення до військової частини НОМЕР_1 за клопотанням командира роти зв`язку військової частини НОМЕР_1 ; призупинено виплату грошового забезпечення та зняти із всіх видів забезпечення.

Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідно до якого встановлено місцезнаходження військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , який 01.09.2024 порушив умови застави (у кримінальному провадженні за ч.5 ст. 407 КК України №0000353 від 07.08.2024 за фактом відсутності солдата ОСОБА_4 ) на військовій службі з 15.07.2024 по 05.08.2024) самовільно залишив військову частину. Встановлено, що 03.09.2024 близько 17:40 на відстані 200 метрів від державного кордону України з Республікою Словаччина, поблизу н.п. Гута Ужгородського району Закарпатської області, військовослужбовцями відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_10 » НОМЕР_6 прикордонного загону затримано солдата ОСОБА_4 , який не зміг чітко вказати мету перебування в контрольованій прикордонній зоні.

Протоколом про адміністративне затримання ОСОБА_4 від 03.09.2024, відповідно до якого, останній 03.09.2024 о 17 год. 40 хв. був виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ( АДРЕСА_4 ) прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 241 прикордонного знаку на відстані 800 метрів від загороджувального паркану (200 метрів до державного кордону України) за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон та порушив прикордонний режим, а саме знаходився в прикордонній смузі без дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби України.

Протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 03.09.2024, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: паспорт громадянина України № НОМЕР_4 ; військовий квіток серії НОМЕР_3 ; посвідчення водія НОМЕР_5 ; дві банківські картки; мобільний телефон РОСО; грошові кошти в сумі 120 гривень.

Протоколом про адміністративне правопорушення ЗхРУ №144351 від 04.09.2024, відповідно до якого ОСОБА_4 03.09.2024 о 17 год. 40 хв. виявлений та затриманий на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_12 » прикордонним нарядом «Прикордонний патруль» на напрямку 241 прикордонного знаку на відстані 800 метрів від загороджувального паркану (200 метрів до державного кордону України) за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республіку, поза межами встановлених пунктів пропуску через державний кордон.

Клопотанням та Рапортом ОСОБА_4 від 16.10.2024, в якому останній просить отримати згоду командира військової частини НОМЕР_1 ЗСУ про можливість продовження проходження військової частини, який було скеровано до Військової частини НОМЕР_1 .

Відповіддю Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_19 , в якій зазначено про недоцільність повернення ОСОБА_4 до військової частини НОМЕР_1 через неодноразові самовільні залишення військової частини та можливості продовжити військову службу у НОМЕР_7 окремому батальйоні резерву оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Показами свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що під час несення служби в прикордонному загоні було виявлено пролаз в паркані, після огляду якого, було застосовано службову собаку, яка метрів через 600-700 виявила правопорушника, а саме ОСОБА_4 , у якого в телефоні були наявні маршрути його руху, скріншоти карт, фотографії. ОСОБА_4 був одягнутий у військову форму, та мав перелом ноги. Після надання первинної медичної допомоги, був доставлений на заставу.

Показами свідка ОСОБА_21 , пояснив, що приблизно в кінці червні 2024 року, був командиром взводу під час проходження БЗВП в с.Оріховиці, ОСОБА_4 був його підлеглим 21 день. Зарекомендував себе як нормальний військовослужбовець, програму проходив нормально, не враховуючи СЗЧ. В той день повернулися з навчання, на шикуванні о 19-00 ОСОБА_4 був відсутній. На зв`язок не виходив, не території був відсутній. На наступний день подали в СЗЧ. Потім дізнався, що ОСОБА_4 вже другий чи третій раз був в СЗЧ. В подальшому був затриманий прикордонниками при спробі незаконного перетину кордону, після чого був переданий ВСП. Законні причини відсутності у військовій частині невідомі. Всіх, хто проходив навчання розподілили по відділенням, на підставі яких документів свідку не відомо.

Показами свідка ОСОБА_22 повідомив, що разом з ОСОБА_4 знаходився в підрозділі в н.п. Оріховиця, займав посаду заступника командира роти зв`язку. На початку вересня 2024 ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину. Зазначене було виявлено під час вечірньої перевірки. В подальшому був затриманий біля кордону та відвезений до ВСП. Зазначив, що у військовій частині зустрічалися і спілкувалися. Мобілізаційних документів ОСОБА_4 не бачив. З документами по штатному розпису не працює. Не відомо щодо проходження цивільними особами базової військової підготовки. Підготовку проходять особи, які включені до списків осіб, які проходять базову військову підготовку.

Показами свідка ОСОБА_16 повідомив, що перебував в с.Оріховиці при проведені навчання разом з ОСОБА_4 .. Перший раз, коли свідок приймав роту, ОСОБА_4 перебував в СЗЧ. Тому перша характеристика була надана зі слів. ОСОБА_4 перебував в списках роти. Конфліктів у ОСОБА_4 з ким-небудь не було, під час перебування у військовій частині зразково виконував обов`язки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що покази свідків, письмові матеріали узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, не містять істотних суперечностей та на переконання суду є належними, допустимими, достовірними та достатніми для доведення винуватості обвинуваченого, а відтак доводять наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

За наведених обставин, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 408 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

В судовому засіданні прокурор відмовився від допиту свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_9 , який перебуває в районі ведення бойових дій у Сумській області і допит якого є неможливим, ОСОБА_23 та ОСОБА_6 , місце перебування яких не встановлено. Суд сприяв виклику зазначених свідків відповідно до вимог ст. 327 КПК України, разом з тим сторона, яка заявила клопотання про виклик свідка, зобов`язана вжити заходів для забезпечення його явки. Таким чином суд вжив вичерпних можливостей щодо забезпечення явки свідків у судове засідання, зокрема застосовував привід таких в судове засідання.

Щодо твердження обвинуваченого ОСОБА_4 , що він не є військовослужбовцем, то зазначене спростовується дослідженим в судовому засіданні письмовими матеріалами справи, зокрема: витягом з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №94 від 30.06.2024, яким останнього зараховано на військову службу за призивом у воєнний час з 30.06.2024 (підстава: Укази Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та №65/2022, мобілізаційна директива Командування «Захід» від 24.05.2024 року №М77дск.), ордером №311 про отримання речового майна солдатом ОСОБА_4 30.06.2024, клопотанням та рапортом ОСОБА_4 від 16.10.2024 про продовження проходження військової служби, копією військового квітка серії АГ №119608. Так само й показами свідків, які зазначили, що вони разом з ОСОБА_4 проходили базову військову підготовку. Той факт, що в розпорядженні свідків не було мобілізаційних документів або інших документів на підставі яких ОСОБА_4 був призваний на військову службу не спростовують того, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем. Зазначене твердження є позицією захисту. Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 зводяться до незгоди з порядком та підставами його мобілізації, що не є предметом розгляду в даному кримінальному провадженні. Крім того, обвинуваченим дії ІНФОРМАЦІЯ_13 не оскаржувалися, а відповідно і не були визнані неправомірними.

Крім того, суд звертає увагу, що особа стає військовослужбовцем із моменту зарахування до списків особового складу військової частини або прибуття до ТЦК (для мобілізованих), що фіксується відповідним наказом, або з моменту укладання контракту чи призначення на посаду курсанта, залежно від обставин (мобілізація, контракт, навчання). Для мобілізованих це день відправлення з ТЦК до військової частини, а для контрактників день зарахування до списків частини.

Відтак твердження ОСОБА_4 , що він не є військовослужбовцем не знайшли свого підтвердження.

Щодо твердження захисника про відсутність у обвинуваченого мети назавжди ухилитися від військової служби, то зазначене спростовується дослідженими матеріали справи та показами свідка ОСОБА_20 , зокрема обставинами виявлення та затримання ОСОБА_4 , а саме, що останній був виявлений і затриманий безпосередньо при незаконному перетину кордону України.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує особу обвинуваченого, зокрема його вік та стан здоров`я, службові та медичні характеристики, наявності на утримані малолітньої дитини, те, що до кримінальної відповідальності раніше не притягався, а також ступінь тяжкості і характер вчиненого, обставини за яких вчинене кримінальне правопорушення, зокрема те що, зазначений злочин відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, те що в ході судового розгляду не встановлено обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2024 у справі №308/14719/24 обрано запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з 09.09.2024, який в подальшому неодноразово було продовжено. Підстав для зміни запобіжного заходу судом не встановлено, а тому запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили слід залишити без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 72 Кримінального кодексу України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Тому суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 09.09.2024 року до набранням вироком законної сили, виходячи із наступного співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення дорівнює один день позбавлення волі.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 349,369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч. 4 ст. 408 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:

за ч.5 ст. 407 Кримінального кодексу України у виді шести років позбавлення волі;

за ч.4 ст. 408Кримінального кодексу України у виді семи років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 Кримінального кодексу України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді семи років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня його затримання з 09.09.2024.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 термін перебування під вартою з 09 вересня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання під вартою відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_4 до набрання цим вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1