Справа № 467/1601/25
Провадження № 1-в/467/383/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ( в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-щі Арбузинка клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2024 року за ч.1 ст.369 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України, ч. 2 ст. 74 КК України до 3 років позбавлення волі

про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2025 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання, посилаючись на те, що характеризується позитивно, діючих стягнень не має, дотримується встановлених правил поведінки, залучається до робіт з благоустрою колонії, має три заохочення, вину у скоєному злочині усвідомив, щиро кається. Вважає, що виправився та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання.

Засуджений у судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор у судовому засіданні прохав суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого, оскільки він не довів свого виправлення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора та засудженого, суд приходить до наступного.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений:

-08.12.2021 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

-28.02.2023 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України 5 років 1 місяцяпозбавлення волі;

-11.07.2023 року вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України з застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України 5 років 5 місяців позбавлення волі;

- вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.05.2024 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.08.2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 8 місяців.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.11.2024 року на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2023 року та вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.07.2023 року у зв`язку з усуненням караності діяння. Визначено вважати засудженим ОСОБА_4 за ч.1 ст.369 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Вирок Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.12.2021 року визначено виконувати самостійно. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 03.05.2023 року.

Початок строку: 03.05.2023 року. Кінець строку: 03.05.2026 року.

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі перебуває з 03.05.2023 року.

Під час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія №80» тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності 17.04.2024 року, 30.04.2024 року та 25.12.2024 року, порушення полягали у створенні конфліктної ситуації, та невиконанні законних вимог адміністрації установи. Не заохочувався.

З 11.02.2025 року відбуває покарання в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія №83».

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 25.02.2025 року, він згідно ч. 1 ст. 118 КВК України має право працювати, але своїм правом не користується у зв`язку з тим, що перебуває у дільниці карантину, діагностики та розподілу. У колі засуджених взаємовідносини рівні. З персоналом установи намагається дотримуватися правомірних і ввічливих взаємовідносин. На належному рівні ставиться до майна установи та предметів, якими користується у побуті. До виконання передбачених вимог персоналу установи ставиться відповідально. Намагається виконувати роботи із самообслуговування. На профілактичному обліку не перебуває. Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ймовірної небезпеки для суспільства оцінені як середні.

Згідно витягу з протоколу №6 засідання комісії від 27.02.2025 року засідання комісії ДУ «Південноукраїнська виправна колонія №83» по розгляду матеріалів засуджених ОСОБА_4 відмовлено у застосуванні заміни покарання більш м`яким та умовно-дострокового звільнення від покарання як такому, який не став на шлях виправлення та не довів свого виправлення.

Під час відбування покарання в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія №83» тричі заохочувався: 07.04.2025 року подякою за підсумками роботи у І кварталі 2025 року, 07.07.2025 року подякою за підсумками роботи у ІІ кварталі 2025 року; 07.10.2025 року подякою за підсумками роботи у ІІІ кварталі 2025 року.

До дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Відповідно до характеристики на засудженого ОСОБА_4 від 12.08.2025 року він згідно ч. 1 ст. 118 КВК України не працевлаштований. Залучається до робіт з благоустрою території установи та відділення згідно ч. 5 ст. 118 КВК України. До роботи ставиться з розумною ініціативою. Підтримує рівні взаємовідносини із засудженими. З персоналом установи дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин. Охайний. На належному рівні ставиться до майна установи та предметів, якими користується у побуті. До виконання передбачених вимог персоналу установи ставиться відповідально. Виконує роботи з самообслуговування. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу. Підтримує зв`язки з родичами. На профілактичному обліку не перебуває.

Аналогічний зміст має характеристика від 11.11.2025 року.

Згідно довідки № 10-997 від 11.11.2025 року засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання з моменту прибуття 11.02.2025 року не працевлаштований.

Відповідно довідки № 6-998 від 11.11.2025 року ОСОБА_4 з лютого 2025 року залучався до робіт з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Засуджений відбув більше 2/3 призначеного йому покарання за корупційний нетяжкий злочин.

За змістом ст. 81 КК України, єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення особи, яка має право за законом при відбутті певної частини покарання, є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

У відповідності до ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 13.08.2025 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовлено. Вказана ухвала суду в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

В жовтні 2025 року ОСОБА_4 знову звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, тобто у строк менший ніж передбачено ч. 7 ст. 539 КПК України.

На підставі викладеного та з урахуванням того, що на час розгляду заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення пройшов менший строк, ніж передбачений ч. 7 ст. 539 КПК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1