Справа № 694/2760/25 1-кс/694/903/25
У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

про продовження застосування запобіжного заходу

11.09.2025 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Звенигородка внесене в кримінальному провадженні № 0000746 від 19.06.2025 року клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000746 від 19.06.2025 щодо обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданка Шосткинського району Сумської області, громадянина України, із повною середньою освітою, одруженого, що проходить військову службу за мобілізацією на посаді водія третього ВО взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому звані «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч.1 ст.135, ч.1 ст. 382 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

встановила:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000746 на 30 днів, тобто до 10.10.2025 без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що Черкаською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону підтримується публічне обвинувачення у кримінальному провадженні №0000746 від 19.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 382 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2024 № 302, ОСОБА_4 призначено на посаду водія третього ВО взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому звані «солдат».

Так, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, згідно з вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України N? 548-XIV від 24.03.1999 та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України N? 551-XIV від 24.03.1999, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрими ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, знати вимоги статутів, наказів, порадників та інструкцій щодо організації керівництва службою, додержуватися їх у службовій діяльності.

Проте, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем - водієм третього ВО взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому звані «солдат», 19.06.2025, близько 16 год 10 хв, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_2 , в порушення вимог п. 2.36) 2.9а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху України), відповідно до якого: «водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп?яніння, рухаючись по проїжджій частині вул. В. Чорновола у м. Звенигородка Черкаської області, в напрямку від вул. Криницького до с. Гудзівка Звенигородського району Черкаської області, в порушення вимог п. 10.1Правил дорожнього руху України, відповідно до якого, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди», не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, тобто не вжив всіх заходів для безпечного подальшого руху, внаслідок чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася велосипедом по проїзній частині вул. В. Чорновола, попереду у попутному напрямку. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 02-01/558 від 31.07.2025, отримала тілесні ушкодження у вигляді травми голови з забоєм головного мозку тяжкого ступеня, крововиливом під м?які мозкові оболонки, раною м?яких тканин голови, травмою грудної клітки з переломами ребер справа. Відмічені вище тілесні ушкодження, у ОСОБА_8 , супроводжувалися загрозливим для життя коматозним станом, і за даною ознакою, відмічені вище тілесні ушкодження, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як такі, що небезпечні для життя.

Керування транспортним засобом на час даної дорожньо-транспортної пригоди у стані алкогольного сп?яніння водієм ОСОБА_4 підтверджується висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи № 05-3-08/1458 від 10.07.2025, відповідно до якого ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп?яніння (2,18 проміле).

Згідно з висновком експерта №CE-19/124-25/12709-IТ від 26.08.2025, порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_4 , а саме: вимог пунктів п.п. 2.3 б), 2.9 a), 10.1, 12.3 Правил дорожного руху, находиться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень як таких, що небезпечні для життя.

Він же, 19.06.2025, близько 16 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat» p.н. НОМЕР_2 та рухаючись по проїжджій частині вул. В. Чорновола у м. Звенигородка Черкаської області, в напрямку від вул. Криницького до с. Гудзівка Звенигородського району Черкаської області, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалася по проїзній частині вул. В. Чорновола попереду в попутному напрямку, тим самим поставив її в небезпечний для життя стан, маючи можливість для надання допомоги ОСОБА_8 , не виконав свого громадянського обов?язку, що покладав на нього закон і загальновизнані норми моралі, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, а умисно залишив його у небезпеці, зникнувши з місця пригоди, тим самим порушивши вимоги п. 2.10. а), г) Правил дорожнього руху України.

Він же, будучи визнаним винним постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 04.04.2025, справа № 700/207/25 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судове рішення, що набрало законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо його умисного невиконання, а саме: 19.06.2025 керував транспортним засобом без посвідчення водія та вчинив дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп?яніння.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в сукупності.

Відносно ОСОБА_4 , ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.06.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено строком до 13.09.2025.

29.08.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до Звенигородського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду Черкаської області від 10.09.2025 обвинувальний акт передано для розгляду до Лисянського районного суду Черкаської області.

Підготовче судове засідання в кримінальному провадженні станом на 11.09.2025 не призначено.

Виходячи з такого, а також враховуючи приписи ч.4 ст. 176 КПК України (запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею) клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу розглядається слідчим суддею Звенигородського районного суду Черкаської області.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор ОСОБА_5 підтримав подане клопотання, вважає, що є необхідність у продовженні строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 без права внесення, оскільки існуючі ризики не відпали.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши зміст та мотиви клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 21.06.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжено строком до 13.09.2025.

Слідчим суддею установлено, що при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на той час виходила з обґрунтованості його підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, з чим погоджується слідчий суддя і при вирішенні цього клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу.

При обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою враховано тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, дані про його особу, а також встановлено наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливу на потерпілого та свідків, можливого вчинення іншого кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені ризики в клопотанні про продовження строку дії вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування з плином часу не зменшився, і обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, у якому підозрюється ОСОБА_4 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років (тяжкий злочин), з прямою законодавчою забороною застосовувати ст. 75 КК України. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим. Крім того, згідно з матеріалами кримінального провадження після заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому підозрюваний покинув місце вчинення цього діяння, не надав жодної допомоги потерпілій.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема ключових свідків, які стали очевидцями події, надали викривальні покази щодо вчиненого ним злочину, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, може виразитися у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурюванні осіб, зокрема, з числа військовослужбовців роти охорони, що стали свідками вживання алкоголю підозрюваним напередодні вчинення ним злочину.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваного ухвалою Лисянського районного суду від 04.04.2025 визнано винним у вчиненні ст. 130 КУпАП України до покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп?яніння, однак підозрюваний не зробив висновків та повторив вказане діяння, яке цього разу призвело до тяжких наслідків, таким чином останній може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 в повній мірі знайшли своє підтвердження.

Так, ОСОБА_4 , нехтуючи Правилами дорожнього руху України та наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що являється джерелом підвищеної небезпеки, скоїв тяжкий злочин, а саме дорожно-транспортну пригоду, що призвела до непоправних наслідків.

Вказане свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, надають підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу. Розглядаючи заявлене клопотання, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Крім того судом враховано, що підозрюваний вчинив інкриміноване йому правопорушення в умовах воєнного стану на території України, використовуючи наи?більш несприятливии? для суспільства час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищении? ступінь суспільноі? небезпеки злочинів, які вчиняються в умовах воєнного стану.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Лабіта проти Італії" від 06.04.2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 є тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є характер вчинення і підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, в змозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного або обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати 12-ти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

З огляду на викладене, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити.

Вирішуючи дане питання, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Враховуючи те, що строк досудового розслідування продовжено до 13 вересня 2025 року, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 30 днів з моменту постановлення ухвали, тобто до 10 жовтня 2025 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178,184,193,194,196-199 КПК України, слідчий суддя

ухвалила:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000746 від 19.06.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Богданка Шосткинського району Сумської області, з подальшим утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою визначити у 30 днів, починаючи з 11 вересня 2025 року до 10 жовтня 2025 року, включно.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 17.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1