УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2025 (справа № 127/32069/25), в рамках кримінального провадження № 0000212 внесеного до ЄРДР 08.10.2025, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2025 (справа № 127/32069/25), в рамках кримінального провадження № 0000212 внесеного до ЄРДР 08.10.2025.

Клопотання мотивовано тим, що підрозділом дізнання Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у формі дізнання по кримінальному провадженню №0000212 внесеному до ЄРДР 08.10.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2025 в справі №12732069/25 за клопотанням дізнавача, погодженого із прокурором накладено арешт, зокрема, на:

- автомобіль марки «Subaru Outback» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_6 , та власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 являється ОСОБА_5 .

Автомобіль поміщено для зберігання на територію спеціального майданчику ГУНП у Вінницькій області.

Так, відповідно до мотивувальної частини ухвали слідчого судді про накладення арешту на автомобіль підставою для накладення арешту є п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, тобто збереження речових доказів.

Відповідно до інформації із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником автомобіля являється ОСОБА_5 .

Однак, відповідно до нотаріальної довіреності серії НКВ № 592249 володільцем вказаного автомобіля являється, ОСОБА_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Вказаний автомобіль перебував у фактичному володінні ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 , проходить військову службу на посаді головного сержанта батальйону військової частини НОМЕР_4 .

Автомобіль марки «Subaru Outback» сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 фактично придбаний ОСОБА_6 , в ОСОБА_5 , та використовувався для виконання о6об`язків військової служби, в стому числі в зоні проведення бойових дій.

Відповідно до висновку експертного дослідження №02/0541/ЗД від 08.10.2025:

- Ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_5 » автомобіля марки «Subaru моделі «Outback», сірого кольору, номерні знаки « НОМЕР_1 » нанесено в умовав заводу-виробника, тобто знищенню, підробці або заміні не піддавався.

- Ідентифікаційний номер двигуна автомобіля марки «Subaru» моделі «Outback», сірого кольору, номерні знаки « НОМЕР_1 », знищено у механічний спосіб шляхом видалення верхнього шару металу на номерному майданчику з використанням абразивний інструментів

- Бланк «Свідоцтво про реєстрацію ТЗ» серія НОМЕР_2 відповідає бланкам, які знаходяться в офіційному обігу.

З вказаним автомобілем, як з речовим доказом, стороною обвинувачення на даний час проведено всі необхідні слідчі дії.

В умовах воєнного стану Кабінетом міністрів вживаються заходи щодо спрощення реєстрації транспортних засобів кінцевими набувачами яких є військовослужбовці, для використання під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, безпеки населення та захист інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. (Постанова КМУ від 29 жовтня 2024 р. № 1235)

На переконання власника майна, на яке накладено арешт ОСОБА_5 , та фактичного володільця вказаного автомобіля - ОСОБА_6 , в подальшому зберіганні транспортного засобу на арешт майданчику відпала потреба.

Згідно приписів п.5 ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасоване повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.2 ст. 174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Відповідно до ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчо: діяльності.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

На підставі вищевикладеного, адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 просив слідчого суддю клопотання задовольнити та скасувати арешт, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2025 (справа № 127/32069/25), в рамках кримінального провадження № 0000212 внесеного до ЄРДР 08.10.2025, в частині транспортного засобу марки «Subaru», моделі «Outback», сірого кольору, номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому та просив задовольнити.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання, слідчому судді пояснив, що вказаний транспортний засіб є предметом вчинення кримінального правопорушення, зокрема було встановлено, що номерний знак двигуна був знищений механічним способом, вказане майно визнано речовим доказом, а тому просив слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

Слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2025 (справа № 127/32069/25), в рамках кримінального провадження № 0000212 внесеного до ЄРДР 08.10.2025, є предметом вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди правопорушення, є речовим доказом, а тому, з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, проведення необхідних експертиз, слідчий суддя вважає, що до вирішення питання по кримінальному провадженню та розгляду справи по суті, арешт майна скасуванню не підлягає.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що в клопотанні не доведено підстав вважати, що в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна та повернення майна є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 170 172, 174, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 13.10.2025 (справа № 127/32069/25), в рамках кримінального провадження № 0000212 внесеного до ЄРДР 08.10.2025 відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя