УХВАЛА

22 вересня 2025 року м. Рівн

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власників майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000019 від 04.04.2025 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Рівненського РУП ГУ НП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджено прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 у якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлене, а також вилучене16.09.2025 в ході проведення обшукуу тимчасовій споруді (кіоску) з написом «thecoffee», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :01:035:0113, а саме на:

мобільний телефон марки «xiaomiredmi 9» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з чохлом чорного кольору;

мобільний телефон сірого кольору марки «xiaomiredmi 12» з ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з чохлом білого кольору з сім-картою з м.н.т. НОМЕР_5 ;

папку сірого кольору, у якій наявні оригінали медичних довідок встановленого зразка з відтисками печаток та копії документів, належних різним особам на 65 аркушів, а також фотознімки розміру 3 на 4;

журнал №11-63 синього кольору;

51 купюру номіналом 1000 гривень;

2 купюри номіналом 500 гривень.

Встановити заборону будь-яким особам користуватися та розпоряджатися вищевказаними речами до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженню.

В обґрунтування клопотання зазначає, що матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 04.04.2025 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 369-2 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

Короткий виклад обставин кримінального правопорушення Згідно зібраних доказів у кримінальному провадженні відомо, що приблизно у квітні 2025 року, ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_6 ), використовуючи своє становище, з метою власного збагачення, висловивдля громадянки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вимогу передачі йому неправомірної вигоду у сумі 10-12 тис. грн. за вплив на прийняття рішення посадовими особами у регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в Рівненській області щодо позитивного складання нею практичного іспиту з водіння із подальшим отриманням посвідчення водія категорії «В».

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди, 12.09.2025, в період з 09 год. по 14 год., ОСОБА_7 , переконавши ОСОБА_8 у необхідності надання йому неправомірної вигоди у виді грошових коштів, задля успішної здачі іспиту з водіння, повідомив останній про необхідність сплати йому 10 000 грн., які доручив залишити для нього без особистої зустрічі в кіоску-кав`ярні із назвою «thecoffee», що розташований на території ТСЦ МВС № 5641 за адресою м. Рівне, вул. Київська, 108-Б. В цей же день, ОСОБА_8 , діючи за вказівками ОСОБА_7 , який переконав її у здійсненні ним впливу на службову особуТСЦ МВС № 5641, після закінчення практичного іспиту з водіння, перебуваючи на території ТСЦ МВС № 5641 в м. Рівне, вул. Київська, 108-Б, передала ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 10000 грн., які за вказівкою останнього залишила в тимчасовій споруді із назвою «thecoffee».

Правова кваліфікація кримінального правопорушення- ч. 2 ст. 369-2прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або пропозиція чи обіцянка здійснити вплив за надання такої вигоди.

Підстави накладення арешту16.09.2025 було проведено обшук у тимчасовій споруді (кіоску) з написом «thecoffee», що розташований за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 108Б, на земельній ділянці із кадастровим номером :01:035:0113, яка згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на праві власності належить ТОВ «АВТОВІКТОРІ» (код ЄДРПОУ - 43665245).

В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та в подальшому вилучено:

мобільний телефон марки «xiaomiredmi 9»з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з чохлом чорного кольору;

мобільний телефон сірого кольору марки «xiaomiredmi 12» з ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з чохлом білого кольору з сім-картою з м.н.т. НОМЕР_5 ;

папка сірого кольору, у якій наявні оригінали медичних довідок встановленого зразка з відтисками печаток та копії документів, належних різним особам на 65 аркушів, а також фотознімки розміру 3 на 4;

журнал №11-63 синього кольору;

51 купюру номіналом 1000 гривень

2 купюри номіналом 500 гривень.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задоволити.

Власники майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що матеріали кримінального провадження, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 04.04.2025 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 2 ст. 369-2 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області.

В ході проведення обшуку за вищевказаною адресою було виявлено та в подальшому вилучено:

мобільний телефон марки «xiaomiredmi 9»з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з чохлом чорного кольору;

мобільний телефон сірого кольору марки «xiaomiredmi 12» з ІМЕІ1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 з чохлом білого кольору з сім-картою з м.н.т. НОМЕР_5 ;

папка сірого кольору, у якій наявні оригінали медичних довідок встановленого зразка з відтисками печаток та копії документів, належних різним особам на 65 аркушів, а також фотознімки розміру 3 на 4;

журнал №11-63 синього кольору;

51 купюру номіналом 1000 гривень

2 купюри номіналом 500 гривень.

Відповідно до приписів ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2,11 ст.170 КПК України: арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до приписів ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

За змістом ч.3 ст. 132 КПК України умовою застосування заходів забезпечення кримінального провадження є доведення слідчим чи прокурором що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Отже, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 4 статті 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Статтею 169 КПК України та ч. 3 ст. 173 КПК України визначено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Виходячи з викладеного вище, керуючись приписами ст. 169, 170, 173, 175 КПК України

ухвалив:

Клопотання слідчого - задоволити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлене, а також вилучене 16.09.2025 в ході проведення обшуку у тимчасовій споруді (кіоску) з написом «thecoffee», що розташований за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 108Б, на земельній ділянці із кадастровим номером :01:035:0113, а саме на:

папку сірого кольору, у якій наявні оригінали медичних довідок встановленого зразка з відтисками печаток та копії документів, належних різним особам на 65 аркушів, а також фотознімки розміру 3 на 4;

журнал №11-63 синього кольору;

Встановити заборону будь-яким особам користуватися та розпоряджатися вищевказаними речами до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженню.

В інший частині клопотання відмовити.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9