УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників підозрюваного ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000728 від 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в провадженні слідчого управління ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000728 від 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідством встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшли матеріали Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області ДКІІ НПУ, про те що невстановлені особи, використовуючи мережу Інтернет, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, розробили шахрайську схему з метою заволодіння грошовими коштами громадян України та громадян іноземних держав.

Під час досудового розслідування було встановлено, що в вересні 2023 року, більш точний час в ході слідства не встановлено, учасники шахрайської схеми, перебуваючи в межах міста Одеси, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробили злочинний план заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом інвестування грошових коштів у вигляді криптовалютних активів у розвиток підприємницької діяльності фіктивних організацій у сфері арбітражу рекламного трафіку та криптовалютних активів, яку не мали намір здійснювати. При цьому, незаконний план заволодіння чужим майном передбачав створення хибного уявлення у осіб, що введені в оману, про можливість повернення вкладених грошових коштів та отримання високого доходу від їх внесків, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності на постійній основі.

Під час реалізації вищезазначеного злочинного плану, за принципом діяльності так званого «колл-центру», учасники шахрайської схеми, в період часу з вересня 2023 року по теперішній час, здійснюючи свою злочинну діяльність в заздалегідь обладнаних під «офіси» приміщеннях, які обладнані для забезпечення роботи необхідними меблями, комп`ютерним та технічним обладнанням, на якому встановлено необхідні для здійснення злочинного умислу комп`ютерні програми, діючи умисно, спільно та узгоджено, чітко виконуючи кожен свої функції та завдання з метою реалізації єдиного загального плану, направленого на отримання незаконного прибутку шляхом обману, під приводом інвестування грошових коштів у вигляді криптовалютних активів у розвиток нібито підприємницької діяльності фіктивної організації, у сфері арбітражу рекламного трафіку та криптовалютних активів, яку позиціонували під назвою «Skylex» та для якої невстановленою особою був створений веб-сайт за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснюють незаконне заволодіння чужим майном шахрайським шляхом із використанням електронно-обчислювальної техніки, щодо громадян України, Республіки Казахстан, Республіки Вірменії, Республіки Киргизстан та інших, вводячи їх в оману.

В ході досудового розслідування, було встановлено, що до вчинення вищезазначеної злочинної діяльності причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого 30.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Крім того, 30.09.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Також, 30.09.2025 було проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки «BMW 750I», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого вилучено:

- Мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max», золотистого кольору;

- Смарт годинник марки «Fenix 8 Garmin», серійний номер « НОМЕР_2 »;

- Технічний паспорт транспортного засобу марки «BMW 750I», № НОМЕР_3 ;

- Транспортний засіб марки «BMW 750I», д.н.з. НОМЕР_1 ,

VIN-код: НОМЕР_4 , з ключами до нього;

- Предмет зовні схожий на травматичний пістолет «Форт 9», № НОМЕР_5 , та два магазина з 12 набоями.

Вищезазначене вилучене у ОСОБА_4 майно має значення для подальшого здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим постановою слідчого від 01.10.2025 вилучене визнано речовими доказами у кримінальному провадженню.

При цьому, відповідно до відомостей отриманих з НАІС транспортний засіб марки «BMW 750I», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_4 , зареєстровано на ОСОБА_7 . А тому наявні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб може підлягати спеціальній конфіскації, оскільки зареєстрований на дружину підозрюваного.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, можливої подальшої конфіскації вилученого транспортного засобу та зброї.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених письмово. Додатково надав копію повідомлення про підозру ОСОБА_10 та протоколу допиту його дружини ОСОБА_7 . Зауважив, що Бершадські перебувають у шлюбі з 05.03.2021 року, проживали разом, вели спільний побут, автомобіль зареєстрований на ОСОБА_7 25.06.2025 року є спільним сумісним майном подружжя, тому є всі підстави вважати, що зазначений транспортний засіб не тільки використовувався в якості засобу, знаряддя вчинення злочину, а є майном що підлягає можливій подальшій конфіскації майна, як передбачає санкція інкримінованого підозрюваному злочину.

Захисники ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 надали письмові запереченя, які підтримали в судовому засіданні, окремо зауважили, що орган досудового розслідування належним чином не обгрутнував підстав для накалдення арешту на вилучене майно, фактичне вилучення та блокування доступу до такого майна грубо порушує право власності передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Зауважили, що ОСОБА_7 не має жодного процесуального статусу у кримінальому провадженні, накладення арешту на майно третьої особи буде суперечити вимогам закону. Щодо вилученого пістолету, захисник пояснив, що ОСОБА_4 на законних підставах придбано зазначене майно, пістолет не є знаряддям вчинення кримінально-протиправного діяння, не може бути арештований та підлягає поверненню його законному власнику. Крім того, слідчим у клопотанні не доведеий зв`язок між ОСОБА_4 та обставинами кримінального провадження, що розслідується, що молгли б свідчити про його участь у злочині.

Особа, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_8 в судовому засідання зазначили, що вилучений транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_7 , остання зазначила, що використовує особисто вилучений автомобль, органом досудового розслудвання не доведено, що підозрюваний, її чоловік та ОСОБА_4 використовувавали транспортний засіб під час вчинення кримінальних правопорушень. У зв`язку з чим просили відмовити у задоволенні клопотання.

Захисники ОСОБА_4 адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повідомлені про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідками про доставку СМС повідомлень.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності захисників ОСОБА_4 адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення захисників, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.п.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, підлягає подальшій конфіскації, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 01.10.2025 року вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно може мати доказове значення та є достатньо підстав вважати, що його збереження необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки вилучене майно, в тому числі транспортний засіб, міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Так, згідно проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст.270 КПК України, є всі підстави вважати, що вказаний автомобіль підозрювані ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких 30.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.5 ст.190 КК України, використовували під час вчинення злочину.

Доводи слідчого, щодо користування вилученим автомобілем підозрюваним ОСОБА_4 , який за версією органу досудового розслідування, може бути причетним до вчинення злочину передбаченого ч.5 ст.190 КК України, підтверджується протоколом обшуку транспортного засобу від 30.09.2025 року під час якого останній був присутній.

Щодо доводів адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно того, що вилучений автомобіль належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , яка є добросовісним набувачем вилученого транспортного засобу, зазначаю наступне.

Слідчим суддею встановлено, у ході слідства, ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

До того ж встановлено, що автомобіль марки «BMW 750I», д.н.з. НОМЕР_1 ,

VIN-код: НОМЕР_4 перебуває у власності дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_7 з 25.06.2025 року.

Відповідно ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України (далі СКУ) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.70 СКУ у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, наразі вказаний транспортний засіб має статус спільного сумісного майна ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Необхідність накладення арешту на вилучений транспортний засіб в частині заборони користування обумовлена певним ризиком його сховання або розукомплектування, що може призвести до його втрати в якості речового доказу.

Необхідність накладення арешту на вилучений предмет зовні схожий на травматичний пістолет «Форт 9», № НОМЕР_5 з набоями обумовлена можливою подальшої його конфіскації, як виду покарання так як зазначене майно не вилучене з цивільного обігу та на законній підставі належить підозрюваному.

Накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон підозрюваного ОСОБА_4 , необхідно для проведення його детального огляду, проведення судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочину, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

З приводу посилання захисників на те, що відсутні підстави для накладення арешту на майно третьої особи, дружини підозрюваного ОСОБА_10 слідчий суддя звертає увагу, що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Слідчий суддя критично ставиться до позиції сторони захисту з приводу необґрунтованості клопотання слідчого про арешт вилученого майна, на підтвердження своїх доводів захисниками не надано жодних доказів які б спростовували доводи сторони обвинувачення.

Відтак, з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, за фактом імовірного вчинення якого проводиться досудове розслідування, на даній стадії досудового розслідування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, є обґрунтованим.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер, тому відповідні обмеження є розумними і спів мірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Так, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, відповідності тимчасово вилученого майна п.1 ч.2 ст.167 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000728 від 10.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене 30.09.2025 під час обшуку транспортного засобу марки «BMW 750I», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_4 , а саме:

- Мобільний телефон марки «iPhone 16 Pro Max», золотистого кольору;

- Смарт годинник марки «Fenix 8 Garmin», серійний номер « НОМЕР_2 »;

- Технічний паспорт транспортного засобу марки «BMW 750I», № НОМЕР_3 ;

-Транспортний засіб марки «BMW 750I», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_4 , з ключами до нього;

- Предмет зовні схожий на травматичний пістолет «Форт 9», № НОМЕР_5 , та два магазина з 12 набоями, із забороною права відчуження, розпорядження та користування майном,

шляхом заборони будь-кому володіти, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1