Справа № 303/7996/25
Провадження № 1-кс/303/1348/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

17 жовтня 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000539 від 20.09.2025,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000539 від 20.09.2025.

Дане клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримав 17 жовтня 2025 року о 10:41 годин, що підтверджується його особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_5 , повідомлено про підозру в тому. що він у період дії воєнного стану введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який неодноразово продовжувався і діє на сьогодні, користуючись обмеженнями виїзду за межі України військовозобов?язаним громадянам України, визначеним Законом України «Про правовий режим воєнного стану», а саме: чоловікам віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов?язаним, окрім військовозобов?язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою протиправного збагачення, організував незаконне переправлення військовозобов?язаних громадян України через державний кордон України поза пунктами пропуску до країн Європейського союзу, за грошову винагороду.

Так, для реалізації злочинного умислу ОСОБА_5 за допомогою інтернету, а також використовуючи різні месенджери та телефонний зв?язок, особисто підшукував осіб, які не можуть виїхати з України в законний спосіб самотужки, тобто в яких відсутні будь-які підстави та документи задля законного перетину державного кордону України, чи які не можуть скористатися своїми справжніми документами в силу різних обставин щоб вибути за межі України, у тому числі осіб, що підлягають мобілізації під час дії воєнного стану.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 , з метою організації незаконного переправлення таких осіб через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, використовуючи в якості каналу спілкування месенджери, засоби мобільного зв?язку, у жовтні 2025 року підшукав громадянина із анкетними даними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , що був залучений до конфіденційного співробітництва працівниками правоохоронних органів, і запевнив його, що організує останньому перетин державного кордону України поза пунктами пропуску за грошову винагороду у розмірі 12 500 доларів США, після чого особисто здійснював координацію та контроль, надавав поради, вказівки та засоби щоб здійснити переправлення його через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.

Після отримання згоди від ОСОБА_8 провести оплату та здійснити незаконний перетин державного кордону України, ОСОБА_5 , використовуючи засоби мобільного зв?язку та месенджер «WhatsApp», повідомив вказаній особі, щоб останній 16.10.2025 поїздом із Києва прибув у м. Мукачево Мукачівського району, де особисто його зустріне на залізничному вокзалі, при цьому давав вказівки про вжиття заходів конспірації задля запобігання викриттю їх злочинних дій.

Згідно з клопотанням, 16.10.2025 близько 9 години 20 хвилини, на залізничному вокзалі по Вокзальна у м. Мукачево, ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_8 і на власному автомобілі марки BMW серії 5, д.н.з НОМЕР_1 , повіз у напрямку міста Хуст.

Під час руху він надавав поради та вказівки ОСОБА_8 і за вчинення організації незаконного переправлення через державний кордон України, умисно, переслідуючи корисливий мотив, в автомобілі марки BMW серії 5, д.н.з НОМЕР_1 , у с. Дубрівка Хустського району, від особи з анкетними даними - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав 12 500 (дванадцять тисяч п?ятсот) доларів США у виді заздалегідь ідентифікованих імітаційних засобів, що за курсом НБУ на 16.10.2025 становило 522008,7 грн. (один долар США дорівнював 41.7607 грн.), після чого відразу був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинені з корисливих мотивів.

16.10.2025 о 10 год. 55 хвилин, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у виді слідчого експерименту ОСОБА_5 затриманий, у порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

16.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з урахуванням здобутих в ході досудового слідства доказів, а саме:

- протоколу огляду місця події від 16.10.2025 під час якого з автомобіля марки «BMW» вилучено заздалегідь ідентифіковані імітаційні засоби в сумі 12 500 (дванадцять тисяч п?ятсот) доларів США;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , який вказав, що саме ОСОБА_5 останній передав раніше обумовлені грошові кошти в сумі 12 500 доларів США за організацію незаконного його переправлення через державний кордон України;

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які доведені вагомістю зібраних доказів, тяжкістю покарання, яке йому загрожує, а тому виправдовують тримання особи під вартою.

Необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 викликана метою забезпечення виконання ним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання його спробам ухилитися від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий корисливий злочини, за який законом, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі то обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання не є доцільним і він не буде ефективним.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов?язаних між ними родинними зв?язками ОСОБА_5 осіб близьких по роботі не має оскільки не працює, члени сім?ї не мають впливу на підозрюваного. Таким чином, осіб, які б поручились за виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту застосовується до осіб, які підозрюються обвинувачуються у злочині, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена тим, що жоден із більш м?яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним нижче ризикам, та виконання покладених на нього процесуальних обов?язків.

Вказані ризики доводяться наступним:

- підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні так як підозрюваний і свідок ОСОБА_8 , тісно спілкувались за фактом незаконного переправлення, а також дає можливість впливати на можливих свідків, які ще досудовим розслідуванням встановлюються, що дає змогу підозрюваному будь-яким чином застосувати психологічний або фізичний вплив (шляхом погроз, умовлянь чи іншим чином) можливість підозрюваному примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти до дачі неправдивих показань щодо обставин кримінального провадження, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при його розслідуванні;

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового слідства та суду розуміючи тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про його особу, зокрема, те що останній не працевлаштований, проживає у прикордонному районі та добре орієнтується на місцевості, у зв?язку із чим не виключається можливість перетинання кордону у незаконний спосіб поза пунктом пропуску, так як підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії тяжких злочинів, і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років;

- може продовжити злочинну діяльність, так як він не працює, засобів для існування не має, не має утриманців та майна, а тому може вчиняти інші корисливі правопорушення з метою отримання доходів та засобів на прожиття.

Із наявних відомостей, які характеризують ОСОБА_5 слідує, що він не бере участі в житті села, молодий за віком, здоровий, одружений, не працює, а тому оцінюючи в сукупності наявність вказаних ризиків та обставин, передбачених ст. 178 КПК України, жоден із більш м?яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою не доцільно застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий судді при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою п. 1ст. 182 КПК України, зобов?язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов?язків, передбачений цим Кодексом, та визначити обов?язки які покладаються на підозрюваного при внесенні застави.

Відповідно до усталої практики Верховного суду, розмір застави повинен забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов?язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80-300 ПМПО (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

Зважаючи на розмір грошових коштів які ОСОБА_9 інкримінують за незаконне переправленні осіб через державний кордон, та факт переправленні і інших осіб досудовим розслідуванням встановлюється та грошові кошти отримані за вказані дії може їх використати для внесення застави і зникнути від слідства та суду, а тому є необхідність, у визначенні розміру застави визначеному п.2 4.5 ст.182 КПК України (від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб)

Таким чином, з урахуванням характеру суспільної небезпечності та тяжкості діяння, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 обставин його вчинення, тяжкості покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, його особи, є всі підстави вважати, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає меті, з якою вона застосовується та виправдовує його тримання під вартою, так як тільки такий запобіжний захід дозволить запобігти настанню вказаним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також виконання завдань кримінального судочинства.

Відтак, з метою забезпечення виконання процесуальних обов?язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою так як інші більш м`які запобіжні заходи не будуть достатньо ефективними для запобігання вищевказаним ризикам, а також визначити заставу у розмірі 520 000 гривень

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, всі викладені в клопотанні обставини відповідають дійсності та є підстави для тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо клопотання про обрання міри запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у яких просив відмовити у задоволенні клопотання та при визначенні іншої міри запобіжного заходу просив обрати грошову заставу визначену ст. 182 КПК України. Також при обранні запобіжного заходу просив врахувати стан здоров`я підозрюваного, а саме те, що у останнього встановлений діагноз «Т90.5 Наслідки внутрішньочерепної травми у вигляді аносмії АКМІ».

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В судовому засіданні прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а також що існують ризики: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1, 3, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Наданими слідчим до клопотання матеріалами доводиться наявність фактів, що переконують об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться ОСОБА_5 , міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України, за яким йому повідомлено підозру.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваних злочинів; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Прокурором та слідчим у клопотанні і судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9-ти років та наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а тому існують ризики, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому відносно підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, також в судовому засіданні не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України.

Виходячи із вищезазначених, доведених у ході розгляду клопотання обставин, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження переконався, що більш м`який запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_5 буде недостатнім для запобігання ризикам, які навів слідчий.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчого судді не спростовують.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи вимоги ч.3 ст. 183, абзц. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому підозрюваному ОСОБА_5 необхідно визначити заставу у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 363360,00 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят гривень, 00 копійок) у національній грошовій одиниці, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - по 14 грудня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 363360,00 (триста шістдесят три тисячі триста шістдесят гривень, 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному розмірі протягом дії ухвали. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти, повідомивши про це Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного з під варти, покласти на ОСОБА_5 на строк до 14 грудня 2025 року такі обов`язки:

- прибувати за першою вимогою слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

- не спілкуватись та не впливати іншим чином на свідка ОСОБА_8 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за наявності.

При невиконанні обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та підлягає негайному виконанню органом досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено 20.10.2025.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_10