У Х В А Л А

Іменем України

Справа № 285/4495/25

провадження № 1-кс/0285/1303/25

09 жовтня 2025 року м. Звягель

Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні (ЄРДР №0000667 від 14.08.2025) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченихч. 1 ст. 121 КК України,-

УСТАНОВИВ:

06.10.2025 слідчий Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що 13.08.2025 близько 23 години ОСОБА_5 перебуваючи поблизу ДП Рихальське, що по вулиці Соборна, 10 в с. Рихальське Звягельського району Житомирської області, на грунті особистих неприязних відносин заподіяв ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

14.08.2025 ОСОБА_5 затримано згідно ст. 208 КПК України та в той же день його повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

15.08.2025 слідчим суддею Звягельського міськрайонного суду відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого спливає 12.10.2025.

Слідчий посилається на те, що у даному кримінальному провадженні наявні ризикі, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав. Посилався на неможливість запобігти наявним ризикам іншими запобіжними заходами. Завершити слідство до закінчення строку дії запобіжного заходу неможливо. Строк досудового розслідування продовжено до 14.11.2025. Крім того, посилався на факт самовільного залишення підозрюваним військової частини, як обставину, що негативно характеризує ОСОБА_5 , як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень та ухилення від виконання покладених на нього обов`язків.

ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого заперечував. Посилався на свою непричетність до інкримінованого злочину.

Захисник заперечувала проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просила змінити його на більш м`який - у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Посилалась на недоведеність ризиків, на які посилаєсться слідчий.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, розглянувши клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження ЄРДР №0000667 від 14.08.2025, у якому ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 15.08.2025 задоволено клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою строком на 60 діб - до 12 жовтня 2025 року включно, без визначення застави.

Підставою застосування запобіжного заходу визнано наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, тобто ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, тобто ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Крім того, з практики Європейського Суду з прав людини випливає, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Докази долучені до клопотання свідчать, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення його вини, а також, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

Ризики, на які посилається сторона обвинувачення, були встановлені під час обрання запобіжного заходу, на теперішній час не зникли та не зменшились.

Стаття 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім визначених випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується саме з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваного може втекти (рішення ЄСПЛ у справах: «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючі сукупність заявлених стороною обвинувачення ризиків, слідчий суддя дійшов висновку, що усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання.

Встановлені слідством обставини також вказують на ризик незаконного впливу з боку ОСОБА_5 на свідків та потерпілого.

Обставини інкримінованого діяння свідчать про особу ОСОБА_5 як такого, що не сприймає існуючі суспільні норми поведінки та може вчинити новий злочин.

Зухвалість дій ОСОБА_5 , а також застосоване ним насильство свідчить про реальну небезпеку для суспільства, пов`язану з ризиком продовження протиправних дій.

Прокурором у судовому засіданні доведено існування ризиків завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Таким чином, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, на які посилався слідчий та прокурор.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, запобіжний захід обрано у виді тримання під вартою без визначення застави.

Оцінивши обставини, на які посилається захисник, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігти встановленим у даному кримінальному провадженні ризикам шляхом застосування альтернативного запобіжного заходу.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості превалює над принципом поваги до свободи особистості.

З урахуванням вищенаведених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що існують ризики завдання шкоди суспільним інтересам, які не можуть бути усунуті застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, та вважає можливим допустити обмеження прав ОСОБА_5 шляхом продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Частиною 3 статті 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 27, 107, 177, 193, 197, 219, 309, 336, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити дію раніше обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14.11.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1