Справа № 202/1588/24
Провадження № 1-кп/202/660/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м.Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю:

прокурорів(ВКЗ) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого(ВКЗ) ОСОБА_7 ,

захисника(ВКЗ) ОСОБА_8 ,

представників цивільних

відповідачів(в режимі ВКЗ) ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

представника потерпілої ОСОБА_12 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпра кримінальне провадження №0000223, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 серпня 2023 року у відношенні,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське, Братського району, Миколаївської області, громадянина України, маючого вищу освіту, неодруженого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, механіка-водія 3 розвідувального взводу 2 механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5,8 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем під час мобілізації, приблизно о 08 год. 30 хв. 04 серпня 2023 року перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , за вимогою заступника командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та начальника штабу - першого заступника командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , між солдатом ОСОБА_7 з одного боку, майором ОСОБА_13 та майором ОСОБА_14 з іншого боку виникла словесна суперечка з приводу неналежного виконання бойового наказу, відданого 03.07.2023 солдату ОСОБА_15 , а саме його відмови виконувати бойове завдання пов`язане із зайняттям нової позиції на лінії зіткнення зі збройними сила рф та поверненням розвідувальної групи до місця дислокації, при цьому майор ОСОБА_14 та майор ОСОБА_16 , не стримавши свої емоції, висловились нецензурною лайкою на адресу солдата ОСОБА_7 , що в свою чергу, це образило почуття гідності та честі солдата ОСОБА_7 , пов`язуючи, це ревнивим ставленням до думки інших про себе, з усвідомленням важливості своєї служби і на його думку неправомірним раніше відданий наказ, в результаті якого він та його побратими можуть загинути.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_7 , вкрай обуреного діями майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 , вважаючи їх незаконними для себе та бажаючи помститися за нецензурну лайку на його адресу, виник умисел на протиправне заподіяння смерті майору ОСОБА_13 та майору ОСОБА_14 , способом, небезпечним для життя багатьох осіб, при цьому розуміючи, що останні стосовно нього є начальниками за службовим становищем і за військовим званням, які виконують свої службові обов`язки.

Реалізовуючи свій кримінальний протиправний намір на умисне вбивство майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 , приблизно о 08 год. 35 хв. 04 серпня 2023 року обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , заздалегідь знаючи, що він лишив свій автомат за місцем свого тимчасового мешкання у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , пішов до вказаного будинку, де взяв ввірений йому для службового користування 5,45 мм автомат АК-74 № НОМЕР_3 , з приєднаним до нього магазином з бойовими припасами у кількості 30 шт. та один патрон у патроннику.

Далі, приблизно через 15 хв., солдат ОСОБА_7 повернувся до території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , де на подвір`ї, на стільцях сиділи майор ОСОБА_13 та майор ОСОБА_14 , діючи з прямим умислом, з мотивів помсти за образливі слова, що принизило його честь та гідність та надмірну вимогливість до нього, як до підлеглого військовослужбовця з приводу військової дисципліни та військової служби, що на його думку, було не правомірним, усвідомлюючи, що майор ОСОБА_13 та майор ОСОБА_14 є його прямими начальниками, за військовим становим та військовим званням, які виконують покладені на них службові обов`язки, в порушення ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 30, 127, 128 Статуту, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з відстані приблизно п`ятнадцять метрів, ставши в стояку для стрільби, навів автомат у напрямку майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 , при цьому поряд з якими були інші військовослужбовці, тобто усвідомлював, що застосовує спосіб вбивства, небезпечний для життя не тільки двох особі, а й інших людей, без будь-яких вагань, перевів перемикач вогню в положення автоматичної стрільби, відвів затворну раму в крайнє положення і відпустив, чим дослав патрон у патронник і привів автомат у бойову готовність та знаходячись у положенні стоячи, здійснив у напрямку майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 не менш 19 (дев`ятнадцяти) хаотичних пострілів з ввіреного йому для службового користування 5,45 мм автомату АК-74 № НОМЕР_3 , з приєднаним до нього магазином з бойовими припасами, чим спричинив майору ОСОБА_13 тілесні ушкодження у виді вогнепальних кульових наскрізних поранень поперекової ділянки, сідниці, ділянки кульшового суглобу справа, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, та спричинив майору ОСОБА_14 тілесні ушкодження у виді множинних вогнепальних кульових наскрізних поранень обох стегон та лівої сідниці з пошкодженням правої загальної стегнової вени, кульового наскрізного поранення правої половини калитки та промежини з повним пошкодженням губчастої частини уретри, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від отриманих поранень майор ОСОБА_13 та майор ОСОБА_14 впали на землю та втратили змогу самостійно пересуватись.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як від спричинених тілесних ушкоджень смерть майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 не настала.

Крім того, солдат ОСОБА_7 приблизно о 08 год. 30 хв. 04 серпня 2023 року перебуваючи на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з мотивів помсти за образливі слова з боку майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 , що принизило його честь та гідність та надмірну вимогливість до нього, як до підлеглого військовослужбовця з приводу військової дисципліни та військової служби, що на його думку, було не правомірним, усвідомлюючи, що застосовує спосіб вбивства, небезпечний для життя не тільки двох особі, а й інших людей, без будь-яких вагань, перевів перемикач вогню в положення автоматичної стрільби, відвів затворну раму в крайнє положення і відпустив, чим дослав патрон у патронник і привів автомат у бойову готовність та знаходячись у положенні стоячи та вчиняючи замах на умисне вбивство майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 , вибравши спосіб небезпечний для життя багатьох осіб, у зв`язку з виконанням цими особами службових обов`язків, та діючи в цей час з непрямим (альтернативним) умислом на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільні небезпечні наслідки і хоча не бажаючи, але свідомо припускаючи їх настання, маючи мотив на досягнення помилково-зрозумілих інтересів служби та мету покарати майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 , в порушення ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 30, 127, 128 Статуту, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з відстані приблизно п`ятнадцять метрів, ставши в стояку для стрільби, навів автомат у напрямку майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 та здійснив у напрямку майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 не менш 19 (дев`ятнадцяти) хаотичних пострілів з ввіреного йому для службового користування 5,45 мм автомату АК-74 № НОМЕР_3 , з приєднаним до нього магазином з бойовими припасами, за якими, на відстані п`яти метрів від них, та на відстані двадцяти метрів від солдата ОСОБА_7 , знаходився в положенні стоячи ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , спричинив йому тілесні ушкодження у виді однієї вхідної вогнепальної рани передньої поверхні грудної клітки в проекції грудини, наскрізної рани грудини, наскрізних ран правого передсердя серця, наскрізних ран правої долі печінки, однієї вихідної вогнепальної рани на задньо-зовнішній поверхні грудної клітки, нижче нижнього краю реберної дуги, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких останній помер на місці, оскільки солдат ОСОБА_7 передбачав настання будь-якого з цих наслідків по відношенню до цієї особи і свідомо припускав їх настання.

Смерть ОСОБА_17 настала в результаті наскрізного вогнепального кульового поранення грудної клітки та живота, з ушкодженням серця, правої легені та печінки, що ускладнилось гострою кровотечою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, щиро розкаявся, просив суворо не карати та підтвердив достовірність обставин інкримінованих йому злочинів, пояснив, що близько о 08 год. 30 хв. 04 серпня 2023 року перебуваючи на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_2 , з мотивів помсти за образливі слова з боку майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 , що принизило його честь та гідність та надмірну вимогливість до нього, як до підлеглого військовослужбовця з приводу військової дисципліни та військової служби, а саме стосовно невиконання усного наказу, після сутички із командирами в взяв за місцем свого тимчасового проживання автомат та повернувся до місця конфлікту де з відстані приблизно п`ятнадцять метрів здійснив у напрямку майора ОСОБА_13 та майора ОСОБА_14 значну кількість хаотичних пострілів з ввіреного йому для службового користування автомату АК-74, в цей момент він бачив, що біля них перебували й інші військовослужбовці, зокрема, а за ними знаходився ОСОБА_17 , який ремонтував автомобіль, та він один з пострілів здійснив у нього спричинивши тілесні ушкодження від яких останній помер на місці, а командири отримали поранення, вказав, що він не хотів його вбивати, та бажав негативних наслідків тільки своїм командирам.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що він будучи заступником командира батальйону, в той день отримав від командира батальйону команду поїхати на місце події, оскільки ОСОБА_7 та ще два військовослужбовці не виконали наказ, а саме покинули самовільно позицію, після прибуття на місце він побачив убитого ОСОБА_17 і поранених офіцерів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в яких стріляв ОСОБА_7 , при цьому останній не захотів відповідати на його питання стосовно події, і сказав, що без захисника говорити не буде. Вважає, що ОСОБА_7 це зробив холоднокровно, будучи тверезим без емоцій, що потягло вбивство ОСОБА_17 і поранення командирів.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснив, що на той момент він був командиром взводу і ОСОБА_7 був його підлеглим та, у тому числі, йому було віддано наказ про необхідність зведення спостережного пункту у н.п. Водяне, при цьому ОСОБА_7 був старшим групи, та він з іншими військовослужбовцями виходив на дану позицію, 03.08.2023 року у ОСОБА_7 був конфлікт з майором ОСОБА_13 під час якого вони вступили у бійку. На наступний день ІНФОРМАЦІЯ_5 близько 07-08:00 год. він зібрав всіх підлеглих разом у тому числі і ОСОБА_7 та до них приїхали інші командири для з`ясування обставин, ОСОБА_7 вступив у конфлікт з ОСОБА_13 де вони знову між ними стала перепалка та згодом ОСОБА_7 покинув місце збору і повернувся зі зброєю, і почав стріляти із автомата в інших військовослужбовців, при цьому вони були без зброї, таких випадків раніше не було, внаслідок цього солдат ОСОБА_17 був убитий, а офіцери ОСОБА_13 і ОСОБА_14 поранені.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_7 , вони служили в одному батальйоні, на початку серпня 2023 року у ОСОБА_7 стався конфлікт з майором ОСОБА_13 через невиконання наказу, спочатку у них був просто словесний конфлікт а потім бійка, на наступний день, до місця їх перебування приїхало командування, та під час загального збору він почув постріли і побачив як ОСОБА_7 стріляв з автомата у бік військовослужбовців, в результаті чого поранив офіцерів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 і застрелив солдата - ОСОБА_17 .

Крім цього вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами в обсязі, визначеному з урахуванням думки учасників процесу, а саме:

- протоколом огляду місця події від 04.08.2023 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 де було , в ході якого було виявлено та вилучені; 8 предметів схожі на гільзи з маркуванням 270х83; металевий предмет схожий на кулю; 3 змиви РБК; труп ОСОБА_17 ( т.1 а.к.п. 2-23);

- протоколом огляду місця події від 04.08.2023 року з фототаблицею, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучені; автоматична зброя АК-74; 12 патронів з маркуванням 270х83; магазин ( т.1 а.к.п. 28-35);

- протоколом огляду місця події від 04.08.2023 року з фототаблицею, згідно якого в приміщенні моргу КНП «Селидівська ЦМЛ» Селидівської МР по вул. Московській 43, м. Селидове Донецької області де оглянуто труп ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та виявлено ушкодження, а саме на поверхні грудної клітини рана з відносно рівними краями розміром 0,5 см. на 0,7 см., рана розташована по правій задньопаховій лінії на рівні ребрової дуги не правильної форми розміром 1,3 см. на 0,5 см., також було вилучено одяг( т.1 а.к.п. 40-44);

- висновком експерта №133 від 30.09.2023, у відповідності до якого при судово - медичному дослідженні трупа ОСОБА_17 виявлено тілесні ушкодження у виді однієї вхідної вогнепальної рани передньої поверхні грудної клітки в проекції грудини, наскрізної рани грудини, наскрізних ран правого передсердя серця, наскрізних ран правої долі печінки, однієї вихідної вогнепальної рани на задньо-зовнішній поверхні грудної клітки, нижче нижнього краю реберної дуги, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких останній помер на місці (т.1 а.к.п. 143-146);

- висновком експерта №133/5 від 30.09.2023, у відповідності до якого виявлені на трупі ОСОБА_17 тілесні ушкодження могли виникнути при механізмі їх нанесення на який вказує ОСОБА_7 під час його допиту 04.08.2023, при здійсненні черги пострілів із автоматичної вогнепальної зброї на які вказують свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 під час їх допиту та під час слідчого експерименту ІНФОРМАЦІЯ_5, поранення, що спричинило смерть ОСОБА_17 виникло в результаті пробивної дії кулі, випущеної при пострілі з вогнепальної зброї (т.1 а.к.п. 147-153);

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 , від 04.08.2023 року, за яким останній відтворив події, які відбувалися ІНФОРМАЦІЯ_5 року зранку, він перебував на територію домоволодіння АДРЕСА_2 де перебував разом із командирами та іншими військовослужбовцями коли у ОСОБА_7 виник з ними конфлікт в ході якого він покинув місце та повернувся через 10 хв. зі зброєю та почав здійснювати стрільбу, після чого він побачив як на землі біля автомобіля лежить ОСОБА_17 без ознак життя, підійшовши до нього і зрозумів, що останній мертвий (т.1 а.к.п. 107-116);

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_21 , від 04.08.2023 року, за яким останній відтворив події, які відбувалися ІНФОРМАЦІЯ_5 року зранку, він перебував на територію домоволодіння АДРЕСА_2 де перебував разом із командирами та іншими військовослужбовцями коли у ОСОБА_7 виник з ними конфлікт через небажання виконувати бойові завдання, в ході якого він покинув місце та повернувся через 8-10 хв. зі зброєю та почав здійснювати стрільбу, після чого він побачив як на землі біля автомобіля лежить ОСОБА_17 без ознак життя, підійшовши до нього і зрозумів, що останній мертвий, а командири при цьому отримали порання (т.1 а.к.п. 117-124);

- висновком експерта №104 від 25.09.2023 у відповідності до якого ОСОБА_13 спричинені тілесні ушкодження у виді вогнепальних кульових наскрізних поранень поперекової ділянки, сідниці, ділянки кульшового суглобу справа, які за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, які могли виникнути при механізмі їх нанесення, а саме черги пострілів із автоматичної вогнепальної зброї (а.к.п.158-164);

- висновком експерта №103 від 25.09.2023 у відповідності до якого майору ОСОБА_14 спричинені тілесні ушкодження у виді множинних вогнепальних кульових наскрізних поранень обох стегон та лівої сідниці з пошкодженням правої загальної стегнової вени, кульового наскрізного поранення правої половини калитки та промежини з повним пошкодженням губчастої частини уретри, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які могли виникнути при механізмі їх нанесення, а саме черги пострілів із автоматичної вогнепальної зброї (а.к.п.169-174);

- висновком експерта №863-МК від 16.08.2023, якою встановлено, що на шматку шкіри з передньої поверхні грудної клітини з трупа ОСОБА_17 виявлено пошкодження, яке є вхідним отвором і заподіяне при пострілі з ручної вогнепальної зброї одиночним снарядом (кулею) не виключено, що кулею 5,45 мм. (а.к.п. 181-186);

- висновком експерта №СЕ-19/104-23/27016-БЛ від 20.09.2023, згідно якого предмети вилучені під час проведення огляду 04.08.2023 року, а саме, автомат, є автомат АК-74 з № НОМЕР_4 1989 року випуску, який придатний для стрільби, одинадцять патронів вилучені під час проведення огляду місця події 04.08.2023 року, якими споряджений магазин автомата - є бойовими припасами 5,45 мм. придатними для стрільби, вісім гільз є частинами бойових припасів стріляними гільзами патрону 5,45 мм., які стріляні з наданого на дослідження автомату, одна куля є стріляною кулею 5,45 мм. ( т.1 а.к.п. 194-202);

-висновком судового - психіатричного експерта №617 від 12.10.2023, згідно якого комісія приходить до висновку, що ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння не виявляв і в теперішній час не виявляє психічний розлад, в період інкримінованого діяння повною мірою усвідомлював свої дій (бездіяльність) і міг керувати ними. ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.к.п. 203-206).

Оцінюючи зібрані у справі докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5,8 ч. 2 ст. 115 КК України - як закінчений замах на умисне вбивство двох осіб, вчинене способом небезпечним для життя багатьох осіб, у зв`язку з виконанням цими особами службових обов`язків та ч. 1 ст. 115 КК України - як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство) доведена у повному обсязі, оскільки досліджені вищезазначені докази, отримані у передбачений кримінально-процесуальним законом порядку спосіб, є допустимими, належними та достовірними, взаємоузгодженими, та взаємодоповнюючими один одного, і такими, що відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на надані в судовому засіданні покази учасників справи, які у повному обсязі підтверджують фактичні дані відображені у матеріалах справи стосовно події та обставин вчинення злочинів цим обвинуваченим 04.08.2023 року.

З огляду на встановлені дані про особу обвинуваченого та тяжкість і обставини скоєних злочинів, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, з урахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, а також враховуючи роз`яснення, які містяться в п.п. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, необхідного для виправлення останнього у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5,8 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

При визначенні ОСОБА_7 виду та розміру покарання судом враховується ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами проти життя та здоров`я, за які передбачено покарання до довічного позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не одружений, утриманців не має, а отже не обтяжений міцними соціальними зв`язками, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. До обставини, що пом`якшує покарання суд відносить щире каяття, яке ОСОБА_7 проявив в процесі судового розгляду.

Крім того, судом не залишається поза увагою те, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення шляхом застосування ввіреної йому вогнепальної зброї, а саме автомата АК-74, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації в період уведеного в Україні військового стану по відношенню до своїх співслуживців, командирів, на хвилі незгоди із необхідністю виконання бойового завдання, що у свою чергу потягло вбивство ОСОБА_17 , при цьому шляхом здійснення стрільби з автомата чітко у напрямку де перебували двоє командирів і безпосередньо ОСОБА_17 .

Також судом враховується, що згідно висновку судового - психіатричного експерта №617 від 12.10.2023, ОСОБА_7 в період інкримінованого йому діяння не виявляв і в теперішній час не виявляє психічний розлад, в період інкримінованого діяння повною мірою усвідомлював свої дій (бездіяльність) і міг керувати ними. ОСОБА_7 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, а отже ОСОБА_7 є осудною особою.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання, у вигляді позбавлення волі, але не в максимальному розмірі строку покарання, передбаченому санкціями статтей із застосуванням правил ч. 1 ст. 70 КК України.

Для запобігання ризиків передбачених ст. 177 КПК України та забезпечення подальшого виконання вироку, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно протоколу затримання підозрюваного від 04.08.2023 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України в цей день, що і є днем його фактичного затримання та підлягає врахуванню при вирішенні питань зарахування строків попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Вирішуючи питання цивільного позову поданого в межах даного кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно норм ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як передбачено ст. 7 КПК України однією з засад кримінального провадження є диспозитивність.

Згідно ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами. Відповідно до ст. 9 ч. 6 КПК України у разі, якщо положення цього Кодексу не регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 є матір`ю померлого ОСОБА_17 та є потерпілою у кримінальному провадженні, що розглядається, яка відповідно до ст. 61 КПК України подала, цивільний позов.

Згідно вимог цивільного позову з урахуванням уточнень поданого ОСОБА_11 та її адвокатом ОСОБА_12 , остання просить стягнути з ОСОБА_7 на її користь 15 000 000,00 грн. моральної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, крім того поставлено питання про стягнення з державного бюджету України з відповідного рахунку на її користь моральну шкоду в сумі 15 000 000,00 грн., та одночасно визначено відповідачами Державу Україна в особі Кабінету Міністрів України, Міністерство оборони України, Державна Казначейська служба України, Військова частина НОМЕР_1 МО України.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги потерпіла вказує, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 вона втратила сина, своїми діями обвинувачений спричинив їй моральну шкоду, яка виражається у моральних стражданнях, які виникли через смерть її сина та виражаються у душевних та моральних стражданнях, з виділенням додаткового часу для організації поховання сина, збору та подачі документів з метою відшкодування завданої шкоди та притягнення винної особи до відповідальності.

Крім того, ОСОБА_11 вказує, що у її життєдіяльності виникли негативні перешкоди і зміни, які призвели до значних порушень в її особистому благополуччі, об`єктивно порушили звичні й оптимальні для неї зміст та спосіб життя.

У своєму відзиві на позов ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_23 , який діє в інтересах ОСОБА_7 просить вказаний позов залишити без задоволення обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_7 є неналежним відповідачем з огляду на те, що він був військовослужбовцем а тому за його дії має нести відповідальність МО України та військова частина НОМЕР_5 як роботодавець.

У своєму відзиві на позов ОСОБА_11 представник МО України - ОСОБА_9 просить вказаний позов залишити без задоволення обґрунтовуючи тим, що у даному випадку відповідальність за скоєння кримінального правопорушення має індивідуальний характер, а тому і відшкодування шкоди має здійснюватися винною особою. При цьому у даному випадку взагалі відсутній причинно - наслідковий зв`язок із настанням смерті ОСОБА_17 та винуватістю МО України.

У своєму відзиві на позов ОСОБА_11 представник Державної казначейської служби України - ОСОБА_24 просить вказаний позов залишити без задоволення обґрунтовуючи тим, що у даному випадку відповідальність за скоєння кримінального правопорушення має індивідуальний характер, а тому і відшкодування шкоди має здійснюватися винною особою. При цьому у даному випадку взагалі відсутній причинно - наслідковий зв`язок із настанням смерті ОСОБА_17 та винуватістю Держави в цілому. Крім того вказує, що взагалі є необґрунтованою і сума моральної шкоди.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_11 задовольнити частково з огляду на наступне.

Аналізуючи наведене суд встановив, що обставини на які посилається позивач в обґрунтування

позову, знайшли своє підтвердження сукупністю доказів, які логічні, послідовні, достовірні та достатні для висновку про те, що позивачу внаслідок смерті сина завдана моральна шкода, яка полягає у зазнані позивачем постійного стресу через не відновлювальну втрату рідної дитини, певне розчарування та страждання в результаті усвідомлення неможливості продовжувати звичне життя та втрату значної частини життєвих зв?язків.

Вирішуючи питання, що пов?язані з розміром відшкодування моральної шкоди, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, суд керується принципами умовної рівності втраченого блага і того, яке може бути надбане за конкретну суму грошей; поміркованості - відповідності вимогам здорового глузду і розважливості; розумності - об?єктивного відображення дійсності, розсудливого, врівноваженого мислення; справедливості - неупередженого ставлення до всіх учасників спору. Принципи розумності і справедливості виявляються в тому, що більш глибоким моральним стражданням відповідає більший розмір відшкодування.

Враховуючи, що завдана позивачу моральна шкода безпосередньо пов?язана з втратою нею рідної дитини, що є найбільш суттєвим благом для будь-якої людини, розмір відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення позивачу можливості втрачене благо відновити.

Життя людини є не відновлювальним благом, разом з тим при визначенні суми моральної шкоди необхідно враховувати і реальні можливості на отримання її з відповідача з урахування значної помірності тому заявлена позивачем сума 15 000 000,00 грн. є непомірною, судом з урахуванням всіх встановлених обставин справи визнається можливим стягнення моральної шкоди, з ОСОБА_7 , який спричинив смерть сину позивача - потерпілої, в сумі 3 000 000,00 грн., яка відповідатиме обставинам справи та є адекватною нанесеній моральній шкоді. У контексті визначення справедливого розміру відшкодування моральної шкоди варто звернути увагу на такий елемент, як урахування притаманного конкретній країні рівня життя, адже некритичне слідування заявленим вимогам у частині визначення розміру відшкодування може призвести до істотного порушення балансу інтересів сторін з приводу відшкодування моральної шкоди.

Що стосується питання стягнення на користь потерпілої ОСОБА_11 моральної шкоди з інших відповідачів, а саме Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України, Міністерство оборони України, Державна Казначейська служба України, Військова частина НОМЕР_1 МО України, то слід зазначити, що в цій частині позов є необгрунтованим і не підлягає задоволенню з огляду на те, що ОСОБА_7 хоч і вчинив злочин будучи військовослужбовцем і за допомогою ввіреної йому зброї, втім у даному випадку вбивство ОСОБА_17 відбулося не під час виконання бойового завдання а на фоні побутового конфлікту, а тому має суто індивідуальний характер відповідальності з особи діями якої завдано шкоди, у даному випадку смерті ОСОБА_17 .

Доля речових доказів має бути вирішена у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні підлягають вирішенню в порядку ст. 124 КПК України, і підлягають стягненню з ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 370, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 8 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5, 8 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_7 продовжити у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_7 в порядку ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання строк тримання під вартою, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з 04.08.2023 року до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Селидівського міського суду Донецької області від 08.08.2023 року на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події а саме:

- автомат АК-74 з № НОМЕР_3 з магазином та 11 патронів калібру 5,45*39 мм. з маркуванням 270-89;

- змиви, які були зроблені з цівки, затвору, перемикача запобіжника, спускового гачка, магазину, пістолетної рукоятки, та набій патрон, який було виявлено та вилучено з патронника автомату.

Речові докази у кримінальному провадженні: автомат АК-74 з № НОМЕР_3 з магазином та 11 патронів калібру 5,45*39 мм. з маркуванням НОМЕР_6 - повернути за належністю до військової частини, на балансі якої вони перебувають.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- букальний епітелій на двох ватних паличках відібраний у ОСОБА_7 , який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області;

- 8 гільз калібру 5.45 мм.;

- 1 куля калібру 5.45мм;

- 3 змив речовини бурого кольору;

- зразок крові;

- зразок нігтьових пластин;

- зразок волосся з голови відібрані у Глазунова та фрагмент шкіри;

- футболка, шорти, труси гумові капці;

- мобільний телефон LG, що перебувають у камері схову ВП №3 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової експертизи СЕ-19/104-23/27016-БЛ від 20.09.2023 року у розмірі 9 736,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової експертизи СЕ-19/105-23/4598-ПС/1331 від 22.01.2024 року у розмірі 32 563,04 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової експертизи СЕ-19/105-23/2719-ФХВР від 07.09.2023 року у розмірі 2 390,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави кошти, витрачені на проведення судової експертизи СЕ-19/104-23/5140-БД від 25.12.2023 року у розмірі 9 891,31 гривень.

Цивільний позов поданий в межах даного кримінального провадження представником потерпілої ОСОБА_11 - адвокатом ОСОБА_12 про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду у розмірі 3 000 000,00 (три мільйони) гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення, а особою, стосовно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3