У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю :

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

заставодавця ОСОБА_6

представник заставодавця ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальну справу №308/11722/25 кримінальне провадження , відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000095 від 03.02.2025 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 149 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 18.08.2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 03.02.2025 р. про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 149 КК України.

Ухвалою судді від 18.08.2025 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні був призначений до підготовчого судового засідання на 19.08.2025 року.

В підготовчому судовому засіданні, прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, для повернення обвинувального акту прокурору немає. Угода не укладалася.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні погодився з думкою прокурора, просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для повернення обвинувального акту прокурору не має. Просив суд проводити розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні в порядку ст. 27 КПК України, у зв`язку з необхідністю запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні погодилася з доводами захисника.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання захисника про розгляд кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

Потерпілі в призначене підготовче судове засідання не з`явивлись, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Надіслали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, додатково надані сторонами документи на обґрунтування і спростування тверджень, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 291 КПК України, передбачені вимоги яким повинен відповідати обвинувальний акт та можливість повернення його прокурору у разі його невідповідності вимогам передбачених цією статтею.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як вбачається з змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000095 від 03.02.2025 року, такий по формі і за змістом складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України та затверджений процесуальним прокурором.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Угода про примирення або про визнання винуватості - не укладались.

Кримінальне провадження підсудне Ужгородському міськрайонному суду.

Обвинувачена отримала обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, що підтверджується розпискою.

Стаття 314 КПК України визначає чіткий та виключний перелік питань, які вирішуються судом під час підготовчого судового засідання, і суд на вказаній стадії не вправі вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій обвинувачених, що має право робити суд тільки за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.

Водночас, суд, зазначає, що кримінальним процесуальним законом передбачено повернення обвинувального акта прокурору лише в разі його невідповідності ст. 291 КПК України.

Аналіз змісту обвинувального акта свідчить про те, що при його складанні були дотримані вимоги статті 291 Кримінального процесуального кодексу України.

Системний аналіз положень кримінального процесуального законодавства свідчить, що обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду.

Клопотань учасниками судового провадження під час підготовчого засідання про обрання, зміну чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу, не заявлялось.

Склад осіб, які можуть брати участь у судовому розгляді, чітко визначено кримінальним процесуальним законом, підстав для додаткового з`ясування цього питання на даний час відсутні.

Що стосується клопотання захисника обвинуваченої про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 27 КПК України слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у разі: 1) якщо обвинуваченим є неповнолітній; 2) розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; 3) необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи; 4) якщо здійснення провадження у відкритому судовому засіданні може призвести до розголошення таємниці, що охороняється законом; 5) необхідності забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 149 КК України

Беручи до уваги наявність підстав, передбачених п.3 ч. 2 ст. 27 КПК України, для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та кримінальне провадження здійснювати у закритому судовому засіданні впродовж усього провадження.

З врахуванням викладеного, вважаю, що є достатні підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду у закритому судовому засіданні.

Окрім того, на адресу суду від представника заставодавця ОСОБА_7 надішло клопотання про повернення застави.

Представник заставодавця ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання, яке подав у письмовому вигляді , згідно якого просить суд повернути заставодавцю ОСОБА_6 , заставу у розмірі 302 800 грн. (триста дві тисячі вісімсот гривень 00 копійок) встановлену на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 червня 2025 року у справі № 308/8414/25 у зв`язку із закінченням дії строку застави. Окрім того наголосив на тому, що ОСОБА_6 отримала кредитні кошти для того, щоб сплатити заставу за обвинувачену ОСОБА_5 , а відтак грошові кошти необхідні їй для повернення кредиту.

Заставодавець ОСОБА_6 підтримала доводи представника.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про повернення застави . Зазначив, що застава є безстроковим запобіжним заходом, а відтак клопотання не підлягає до задоволення.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - ОСОБА_4 проти задоволення клопотання про повернення застави заперечив. Зазначив, що заставодавець не є суб`єктом звернення якому надається право для ініціювання питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченої. Просив суд відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні погодилася з доводами захисника.

Подане клопотання мотивовано тим, що 19 червня 2025 року в 22:30 год. ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 149 КК України в кримінальному провадженні № 0000095 від 03.02.2025 р.

20 червня 2025 року слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду у кримінальному провадженні № 0000095 від 03.02.2025 р. задовольнив клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 з можливістю внесення застави в розмірі 302800,00 грн.

Зазначає, що на виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 червня 2025 року заставодавцем ОСОБА_6 на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Закарпатській області 23 червня 2025 року було внесено вищевказану суму. Термін дії застави встановлено у 2 місяці.

Вказує, що відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу. Таким чином строк дії даного запобіжного заходу закінчився 20 серпня 2025 року, запобіжний захід припинив свою дію. З клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався. Запобіжний захід продовжено не було. За час дії відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав даного питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, вважає, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Необхідності залишення застави за для забезпечення цивільного позову або відшкодування шкоди немає, оскільки таких вимог заявлено не було, матеріальної шкоди від інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення не встановлено.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із безпідставністю подальшого знаходження грошових коштів заставодавця ОСОБА_6 на депозитному рахунку Державної судової адміністрації України, керуючись ч. 11 ст. 182, ст. 203 КПК України, просить суд повернути заставодавцю ОСОБА_6 , заставу у розмірі 302 800 грн. (триста дві тисячі вісімсот гривень 00 копійок) встановлену на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 червня 2025 року у справі № 308/8414/25 у зв`язку із закінченням дії строку застави.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 червня 2025 року у справі № 308/8414/25 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 302800,00 грн. Згідно даної ухвали встановлено строк дії ухвали до 15 серпня 2025 року включно.

Судом встановлено, що згідно платіжної інструкції №5а3асd6e-3e07-4047-b1e4-e06b98ca62e4 від 23.06.2025 року вбачається, що ОСОБА_6 на рахунок ТУ ДСА в Закарпатські області сплатила суму в розмірі 302800,00 грн., призначення платежу: оплата згідно ухвали суду від 20.06.2025 р., кримінальне провадження №0000095, справа №308/414/25, ОСОБА_8 , платник ОСОБА_6 , ІПН НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що згідно довідки про звільнення серії ЗАК№0066980 від 24.06.2025 року ОСОБА_5 звільнено з ДУ «Закарпатська установа виконання покарань (№9)» під заставу 302 800,00 грн.

Як встановлено судом у зв`язку із внесенням застави в розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800,00 грн., підозрювану ОСОБА_5 було звільнено з-під варти та покладено на неї обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, перелік яких визначено в ухвалі суду , а саме: прибувати до прокурора або суду на першу вимогу; не відлучатись із населеного пункту в якому проживає: Закарпатська область, Ужгородський район, Чопська громада, м. Чоп; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; здати на зберігання до ГУДМС України в Закарпатські області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну. Таким чином, наразі обвинувачена ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави (ч. 4 ст. 202 КПК України).

Строк дії застави судом не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і Кримінальним процесуальним кодексом України не передбачено необхідності її продовження.

З доданих матеріалів вбачається, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 149 КК України, скеровано до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 18 серпня 2025 року (справа №308/11722/25, провадження 1-кп/308/1012/25), розгляд якого не закінчений та триває.

Відповідно до ч.1 ст. 182 Кримінального процесуального Кодексу України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 182 КПК України застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Відповідно до ч.11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Згідно ч. 4 ст. 202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Під час судового провадження прокурор із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до суду не звертався.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (частина 1 статті 131 КПК). Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (пункт 9 частини 2 статі 131 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Крім цього, у ст. 178 КПК визначений перелік обставин (в т.ч. характеризуючих відомостей про особу), що враховуються при застосуванні запобіжного заходу.

Про те, відповідно до ч. 1 ст. 201, 331 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слід зазначити, що таке клопотання учасниками судового провадження не заявлялось.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, у відповідності дост. 203 КПК України,діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки згідно із ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, а тому вимоги клопотання про повернення застави є такими, що суперечать меті застосування запобіжного заходу: на даний час - меті застави, яка діє як захід забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обовязків.

Так як, згідно з ст. 182 КПК України, запобіжний захід у вигляді застави не має граничного строку дії, ухвала про застосування такого запобіжного заходу як застава, після її внесення у визначеному розмірі, відповідно до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Отже, твердження захисника, що запобіжний захід - застава припинив свою дію 20.08.2025 року , і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального закону.

У даному випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченої та гарантує виконання процесуальних обов`язків, передбачених ст. 42 КПК України, які діють з моменту набуття нею процесуального статусу обвинуваченої (підозрюваної) у кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно ч. 7 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, принаймні, мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу. Саме припинення дії запобіжного заходу, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

Посилання захисника на те, що застава внесена іншою особою - заставодавцем ОСОБА_6 за взяті нею у борг грошові кошти в сумі 300 000,00 грн., які вона зобов`язалась повернути позикодавцю , також не є підставою для повернення застави.

Навіть після спливу строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які покладалися на особу судом, на підозрюваного, обвинуваченого у кримінальному провадженні продовжують покладатися загальні процесуальні обов`язки, визначені законом - ч. 7 ст. 42 КПК України, у забезпечення виконання яких в подальшому протягом усього кримінального провадження і застосовується такий запобіжний захід як застава.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження триває, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_5 забезпечить належне виконання останньою процесуальних обов`язків, є достатнім та дієвим для досягнення мети кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчився, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявленого клопотання представника заставодавця про повернення застави.

Керуючись ст.ст. 182, 202, 203 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту та доданих до нього документів за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 149 КК України у закритому судовому засіданні на 28.11.2025 року о 14 год. 30 хв., в залі судових засідань в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду за участю прокурора, обвинуваченої, захисника, потерпілих.

В задоволенні клопотання представника заставодавця ОСОБА_6 ОСОБА_7 про повернення застави, внесеної за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 302 800,00 грн, заставодавцю ОСОБА_6 - відмовити.

Кримінальне провадження розглядати суддею одноособово.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено у звязку з перебуванням судді у відрядженні 26.11.2025 року о 09 год. 50 хв.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1