Хортицький районний суд м.Запоріжжя
Справа № 344/1517/24
Провадження № 1-в/337/112/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання щодо розгляду питання застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

УСТАНОВИВ:

03.10.2025 до суду надійшло клопотання начальника Пологівського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_5 щодо розгляду питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування клопотання було зазначено, що на виконанні органу пробації перебуває вирок Михайлівського районного суду Запорізької області від 21.12.2025 (далі Вирок № 1), відповідно до якого ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 28, 158-3, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з роботою виборчих комісій, комісій референдуму, утворених у порядку, передбаченому виборчим законодавством України, строком на 5 років.

Крім того, вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.12.2024 (далі Вирок № 2) ОСОБА_4 засуджено за ч. 5 ст. 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 років з конфіскацією всього належного їй майна.

Оскільки, за твердженням органу пробації, під час ухвалення Вироку № 2 судом не було враховано наявність Вироку № 1, начальник органу пробації просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків на підставі ст. 71 КК України відповідно до ст. 537, 539 КПК України.

У судові засідання 25.11.2025 та 17.12.2025 представники органу пробації не з`явилися, від органу пробації надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі.

Засуджена ОСОБА_4 в судові засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Судової влади України, з огляду на наявність підстав вважати, що вона перебуває на тимчасово окупованій території України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні 17.12.2025 звернула увагу суду, що клопотання органу пробації не може бути вирішене по суті, оскільки матеріали клопотання не містять достатньо інформації для самостійного вирішення питання судом (які саме призначені покарання повинні бути враховані судом) за відсутності представника органу пробації.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд встановив, що Вироком № 1 від 21.12.2020 (справа № 321/1496/20) ОСОБА_4 була визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 158-3 КК України, та їй було призначене покарання у виді двох років позбавлення волі з позбавленням права позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з роботою виборчих комісій, комісій референдуму, утворених у порядку, передбаченому виборчим законодавством України, строком на 5 років. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 була звільнена від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на один рік.

Вирок № 1 набрав законної сили 20.01.2021.

Вироком № 2 від 23.12.2024 (справа № 344/1517/24) ОСОБА_4 була визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та їй було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 років з конфіскацією всього належного їй майна.

Вирок № 2 набрав законної сили 23.01.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 71 КК України призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків.

Досліджуючи питання наявності підстав для приєднання невідбутої частини основного покарання за Вироком № 1, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно зі ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Аналізуючи хронологію вчинення засудженою кримінальних правопорушень, суд констатує, що іспитовий строк за Вироком № 1 закінчився 21.12.2021, у той час як події кримінального правопорушення, які охоплюються Вироком № 2, стосуються вересня 2022 року (участь в організації незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області), тобто за межами іспитового строку, встановленого Вироком № 1.

Хоча матеріали клопотання не містять доказів того, що будь-яким судом ухвалювалося рішення про звільнення ОСОБА_4 від призначеного Вироком № 1 покарання, орган пробації не довів у належний спосіб, що існують підстави для приєднання невідбутої частини основного покарання до покарання, призначеного Вироком № 2, на підставі ст. 71 КК України.

Досліджуючи питання наявності підстав для приєднання невідбутої частини додаткового покарання за Вироком № 1, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 72 КК України додаткові покарання різних видів у всіх випадках виконуються самостійно.

Аналізуючи додаткові покарання за обома вироками (Вирок № 1 - позбавлення права позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з роботою виборчих комісій, комісій референдуму, утворених у порядку, передбаченому виборчим законодавством України, строком на 5 років; Вирок № 2 - позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 15 років та конфіскація всього майна), суд дійшов висновку що вони є покараннями різних видів, а відтак, підлягають самостійному виконанню.

Таким чином, вивчивши матеріали клопотання, на підставі долучених до нього доказів, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Пологівського районного сектору № 6 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відмовити.

Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному зверненню до суду у разі зміни обставин, які були підставою для відмови.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_6