Провадження № 11-сс/824/540/2026 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючої),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

заявника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 з доповненнями на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 02.07.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 рокускаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення. Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2025 року за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із прийнятими суддями Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судовими рішеннями за результатом розгляду його скарг та не є повідомленням про кримінальне правопорушення, яке підслідне ТУ ДБР у м. Києві, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження і не містить конкретних даних про вчинення вказаними особами кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій вказав про незаконність оскаржуваної ухвали. В обґрунтування своїх вимог зазначив про те, що існування 2 протилежних ухвал, постановлених суддями Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за однією й тією самою поданою ним скаргою на постанову прокурора про відмову у визнанні потерпілим підтверджує факт фальсифікації процесуальних документів, існування подвійного провадження та свідчать про ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366, 375, 376 КК України, тоді як всупереч вимогам ч. 1 ст. 214 КПК України щодо невідкладного внесення відомостей до ЄРДР уповноважені особи ТУ ДБР у м. Києві відповідні відомості не внесли, а слідчий суддя не забезпечила об`єктивний розгляд та всебічну оцінку фактичним обставинам справи, вийшовши за межі наданих йому повноважень та здійснивши оцінку поданої ним заяви від 02.07.2025 року на предмет наявності складу кримінального правопорушення, що є обов`язком органу досудового розслідування. Зауважив, що предметом судового контролю є виключно факт внесення чи невнесення відомостей до ЄРДР, а не попередня оцінка доказів чи кваліфікація дій. Крім цього, висновки слідчого судді про те, що заява є лише висловленням незгоди з прийнятими рішеннями суддів, вважає необґрунтованими, оскільки у поданій заяві ним чітко вказано особи, обставини, статті КК України, час та спосіб вчинення відповідних дій, що в сукупності відповідає вимогам ст. 214 КПК України, встановленим для повідомлення про кримінальне правопорушення. Також зазначив про порушення вимог ст. 107-108 КПК України щодо фіксації судового засідання, вказавши, що у журналі (протоколі) від 08.09.2025 року не відображено юридично значущі факти та доводи заявника, про ним було подано зауваження та що унеможливлює повноцінну перевірку ухвали слідчого судді і викривляє зміст судового розгляду. Додатково вказав про порушення вимог ст. 81 КПК України через розгляд заявленого ним відводу судді ОСОБА_1 іншою суддею ОСОБА_9 , яка не є стороною вказаного судового провадження. Просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, зобов`язавши уповноважену особу ТУ ДБР у м. Києві внести відомості до ЄРДР за фактами, викладеними у заяві з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 442 КК України, у взаємозв`язку з ст. 438 КК України та іншими релевантними статтями, надати заявнику витяг з ЄРДР та виконати вимоги ст. 55, 56 КПК України щодо прав потерпілого або альтернативно визнати, що сукупність дій органів прокуратури, ТУ ДБР у м. Києві, судів під час розгляду справ утворює стан відмови у правосуддя. Крім того, просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 08.09.2025 року, посилаючись на те, що в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали, а повний текст повинен бути виготовлений та наданий йому 11.09.2025 року, проте його направлено не було і на момент подання апеляційної скарги він не обізнаний зі змістом оскаржуваного рішення.

Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві до суду апеляційної інстанції не з`явилась, були повідомлені про дату та час розгляду справи, причини неявки не повідомили. Їх неявка, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_6 , який вимоги поданої апеляційної скарги з доповненнями підтримав та просив їх задовольнити; перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до приходить до наступного висновку.

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025року колегією суддів не розглядається, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_6 подав засобами електронного зв`язку 11 вересня 2025 року, тобто в межах 5-денного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а отже строк на подачу апеляційної скарги не є пропущеним.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 з доповненнями про незаконність та необґрунтованість ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025року, колегія суддів зазначає наступне.

Рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2025 року за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із прийнятими суддями Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судовими рішеннями за результатом розгляду його скарг та не є повідомленням про кримінальне правопорушення, яке підслідне ТУ ДБР у м. Києві, оскільки містить інформацію, пов`язану із здійсненням судового провадження і не містить конкретних даних про вчинення вказаними особами кримінального правопорушення.

Однак, на думку колегії суддів, вказані висновки слідчого судді є передчасними.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 02.07.2025 року, однак ні до поданої заявником скарги, ні в процесі судового розгляду такої заяви до матеріалів судового провадження долучено не було.

Відсутність в матеріалах судового провадження копії заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2025 року свідчить про неможливість здійснення слідчим суддею оцінки такої заяви та прийняття рішення про те, що така заява за своєю суттю та змістом не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення, а тому зроблені в оскаржуваній ухвалі висновки слідчого судді про те, що заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2025 року за своїм змістом та суттю є висловленням незгоди із прийнятими суддями Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 , ОСОБА_8 судовими рішеннями за результатом розгляду його скарг та не є повідомленням про кримінальне правопорушення, яке підслідне ТУ ДБР у м. Києві, колегія суддів вважає необґрунтованими та передчасними, оскільки вони зроблені не на підставі безпосереднього вивчення змісту заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2025 року.

Вказані обставини свідчать про те, що слідчий суддя зробив передчасні висновки про необхідність відмови у задоволенні скарги ОСОБА_6 без всебічного, повного дослідження всіх обставин справи, без безпосереднього вивчення змісту заяви від 02.07.2025 року, що має суттєве значення під час розгляду вказаної категорії скарг, що відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України слід вважати істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Зазначене істотне порушення вимог КПК України перешкодило слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення у зв`язку з чим ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 рокупро залишення скарги ОСОБА_6 без задоволенняне може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Разом з тим, оскільки заява ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 02.07.2025 року слідчим суддею під час розгляду скарги не вивчалася та не досліджувалась, тобто не була безпосереднім предметом судового контролю, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості прийняти своє рішення по суті заявлених ОСОБА_6 вимог, то колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 в суді першої інстанції, задовольнивши таким чином часткововимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 з доповненнями.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 з доповненнями задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 вересня 2025 рокускасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4