Номер провадження: 11-кп/813/2237/25
Справа № 496/3159/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000026 від 01.02.2025 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 02.06.2025 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирище, Чернігівського району, Приморського краю, РФ, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та йому призначене покарання:

- за ч.1 ст 358 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень,

- за ч.4 ст 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_8 вироком суду не обирався.

Вироком суду вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 визнаний винуватим в тому що, у січні місяці 2025 року, більш точну дату та час не встановлено, він, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи встановлений порядок проходження навчання та отримання посвідчення судноводія, діючи умисно, у порушення «Порядку підготовки та підтвердження кваліфікації судноводіїв малих суден і водних мотоциклів, а також видачі міжнародного посвідчення на право управління прогулянковим судном», затвердженого наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 07.01.2023 року №8, що регламентує порядок видачі вказаних документів, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на підробку посвідчення судноводія, за допомогою персонального комп`ютера та кольорового знакодрукуючого пристрою зі струменевим способом друку, віднайшовши у мережі «Інтернет» зображення бланку посвідчення судноводія, виготовив цифрове зображення вказаного посвідчення на власне ім`я серії № НОМЕР_1 , яке у подальшому роздрукував, виготовивши у такий спосіб посвідчення судноводія, бланк якого не відповідає встановленому зразку, аналогічного бланку посвідчення судноводія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

01.02.2025 року, приблизно о 09 год. 36 хв., ОСОБА_8 , рухаючись за кермом маломірного плавзасобу «МКМ», з навісним двигуном «Yamaha» 9.9 в акваторії річки Дністер, був зупинений працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , поблизу села Маяки, Одеського району Одеської області за координатами 45.4039773, 30.2545234.

На вимогу вказаного співробітника ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, достовірно знаючи, що посвідчення судноводія серії № НОМЕР_1 на його ім`я є підробленим, оскільки останній не отримував його відповідно до «Порядку підготовки та підтвердження кваліфікації судноводіїв малих суден і водних мотоциклів, а також видачі міжнародного посвідчення на право управління прогулянковим судном», затвердженого наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 07.01.2023 №8, пред`явив працівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 , посвідчення судноводія серії № НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто використав завідомо підроблений документ.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_8 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за кваліфікуючими ознаками: підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою використання його підроблювачем; та ч.4 ст.358 КК України за кваліфікуючими ознаками: використання завідомо підробленого документа.

Не погоджуючись з вироком суду захисник подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій, просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження на підставі ст.45 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає, що на протязі досудового розслідування та судового провадження ОСОБА_8 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, збитки відсутні, жодна особа не постраждала від кримінальних правопорушень, обвинувачений раніше не судимий, є пенсіонером, позитивно характеризується. Вказані обставини, на думку захисника є підставою для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Апеляційний розгляд проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду, до суду не з`явилися, клопотань про відкладення не подавали. Захисник ОСОБА_10 подав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі та участі обвинуваченого.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі умови для реалізації прав учасників судового провадження на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського Суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора ОСОБА_6 , який заперечував на задоволенні скарги, посилаючись на вчинення ОСОБА_8 двох кримінальних правопорушень; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України (далі КПК) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги, але положеннями ч.2 цієї ж статті передбачено, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України.

Розгляд обвинувального акту щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України, здійснювався в порядку спрощеного провадження (ст.ст. 381, 382 КПК).

Параграф 1 Глави 30 КПК регламентує порядок спрощеного провадження щодо кримінальних проступків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 302 КПК слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний роз`яснити підозрюваному зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Крім того, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний впевнитися у добровільності згоди підозрюваного на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта (ч.2 ст.381 КПК).

При цьому, положеннями ст. 382 КПК передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Отже, за умови згоди всіх учасників судового провадження щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, суд зазначає у вироку ті обставини, які були встановлені органом досудового розслідування.

Оскаржений вирок місцевого суду містить виклад фактичних обставин, які були встановлені органом досудового розслідування. У мотивувальній частині вироку міститься формулювання обвинувачення, місце, час, спосіб вчинення кримінального правопорушення, стаття та її частина, що передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги захисника стосовно скасування вироку місцевого суду та можливості звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закривається судом (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

Частини 3 та 5 ст. 288 КПК передбачають, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 44 КК України визначено правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, відповідно до яких особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями ст. 45 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Надаючи оцінку обставинам даного кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що однією з умов, передбачених ст. 45 КК України, є вчинення особою кримінального правопорушення (кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину) вперше.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які були розділені певним проміжком часу, а саме: у січні 2025 року скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.358 КК України та 01.02.2025 року кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

Таким чином, в даному випадку, має місце реальна сукупність кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_8 в різний час скоїв два кримінальних правопорушення, які мають різні склади і кваліфікуються окремо, що виключає можливість звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.

Вказана позиція узгоджується з висновками ВС ККС, викладеними у постанові від 21.03.2024 року (справа №761/1571/23; провадження №51-5431км23).

За наведених обставин колегія суддів визнає необґрунтованими доводи захисника про наявність підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України.

Істотних порушень вимог КПК, які б слугували підставами для скасування вироку, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 02.06.2025 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4