Справа № 390/935/25
Провадження № 1-кп/390/83/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 15.03.2025, стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кіровоград, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працює, неодружений, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

В провадженні Кропивницького районного суду Кіровоградської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. В обґрунтування клопотання зазначила, що ухвалою Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 22.07.2025 обрано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 21.09.2025 з покладенням на нього певних обов`язків, які обвинувачений не виконав. Так, обвинувачений ОСОБА_5 не утримався від спілкування з потерпілою, оскільки від останньої неодноразово надходили повідомлення до поліції, за результатами яких щодо ОСОБА_5 складалися термінові заборонні приписи. Крім того, за показаннями потерпілої в судовому засіданні 10.09.2025 вона його боїться, оскільки ОСОБА_5 продовжує вчиняти стосовно неї домашнє насильство, не дотримується правил співжиття, умисно вчиняє неприємні для неї речі. Також до Кропивницького районного суду 04.07.2025 надійшли матеріали, за результатами яких 14.07.2025 винесено постанову, якою ОСОБА_5 визнано винним в тому, що 26.06.2025 виражався нецензурною лайкою в бік матері ОСОБА_6 , погрожував їй, позбавляв їжі, тобто вчиняв психологічне насильство повторно. Крім того, на розгляді в Кропивницькому районному суді Кіровоградської області знаходиться ще одне кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України, в якому потерпілою є матір обвинуваченого, яка є особою похилого віку. Також обвинувачений не працює, не має соціальних зв`язків, фактично живе за рахунок пенсійних виплат своєї матері, зловживає алкогольними напоями. Таким чином запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не стримує ОСОБА_5 і не може запобігти продовженню злочинної діяльності. Проживаючи в одній квартирі з потерпілою, обвинувачений не змінює способу життя та свою поведінку. ОСОБА_5 є суспільно небезпечним, особливо для потерпілої - особи похилого віку, яка фізично є слабшою за нього та має погіршений стан здоров`я, обмежена в пересуванні. Термінові заборонні приписи стосовно кривдника не стримують ОСОБА_5 від вчинення неправомірних дій стосовно потерпілої, а приписи він порушує. Це свідчить про перешкоджання кримінальному провадженню та про наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України. ОСОБА_5 може продовжити вчиняти стосовно потерпілої фізичне та психологічне насильство або інше кримінальне правопорушення. З огляду на викладене вважає необхідним обрати запобіжний захід саме тримання під вартою.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо заявленого клопотання, оскільки ОСОБА_5 вважається особою, що не має судимостей, ризики прокурором не доведено, щодо впливу на потерпілу та свідків не вказано: на яких саме осіб та яким чином обвинувачений може впливати, ризик переховування від суду не доведений. Дійсно обвинувачений та потерпіла проживають разом в одному будинку, тому сварки продовжуються, проте іншого житла у обвинуваченого не має. Вважає достатнім запобіжним заходом є особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав захисника та зазначив, що працює і сам себе забезпечує.

Суд, дослідивши обґрунтування поданого клопотання, заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши в нарадчій кімнаті матеріали справи, в межах заявленого клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. При цьому суд враховує, що судове рішення щодо обрання та продовження запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного чи обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вимогами ст.ст. 176, 178, 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом, який застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років.

Суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також наведену стороною обвинувачення наявність ризиків, а відтак вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, однак прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, - особисте зобов`язання з покладенням на нього певних обов`язків.

За таких обставин клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 179, 194, 196, 331 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на строк до 24 листопада 2025 року обов`язки згідно з ч.5 ст.194 КПК України:

- не виїжджати за межі Кропивницького району без дозволу суду та прибувати за викликом до Кропивницького районного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Строк дії ухвали закінчується о 11:05 год 24 листопада 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений о 09.30 год 29 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1