НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2025 року ЄУ № 322/1945/25 (Провадження № 1-кс/322/423/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретарка судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВн ВнП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 (далі по тексту слідчий), погоджене прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування, внесеного до ЄРДР 19.12.2025 за № 0000257, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді зі вказаним клопотанням зі змісту якого випливає, що 19.12.2025, приблизно о 13:50 год. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , керуючи автомобілем «Audi A6» номерний знак НОМЕР_2 , здійснюючи рух на 48 км а/д «Запоріжжя-Донецьк» поблизу с. Підгірне Запорізького району Запорізької області, в напрямку м. Запоріжжя, виконуючи маневр обгону, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ-211440, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічного напрямку, в бік с-ща Новомиколаївка Запорізького району Запорізької області. У результаті ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ключиці зліва, ЗЧМТ, забійної рани вушної раковини зліва, та був доставлений до лікарні.

За даним фактом 19 грудня 2025 року, розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

19.12.2025, під час проведення огляду місця події, за фактом дорожньо-транспортної пригоди, на відкритій ділянці місцевості, що розташована на 48 км а/д «Запоріжжя-Донецьк» поблизу с. Підгірне Запорізького району Запорізької області, виявлено та вилучено автомобіль «Audi A6», номерний знак НОМЕР_2 з механічними пошкодженнями.

Даний автомобіль, відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, набув статус тимчасово вилученого майна, та визнаний у даному кримінальному провадженні речовим доказом.

Згідно з тимчасовим реєстраційним талоном серії НОМЕР_4 , автомобіль «Audi A6», в кузові синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 належить БО БФ «НЕПЕРЕБОРНИЙ ДУХ», зареєстроване за адресою: м. Київ, вул. Олени Теліги 3/288К. Фактично автомобілем на момент дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець ЗСУ в/ч НОМЕР_1 .

Опитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що з 11.06.2025 він проходить службу в ЗСУ, та з цього ж часу перебуває на посаді оператора БПЛА 4 роти військової частини НОМЕР_1 . Має водійське посвідчення категорії «В», яке отримав 05.06.2013, та з того часу постійно керував транспортними засобами. Приблизно з середини жовтня 2025 року в користуванні ОСОБА_5 перебуває автомобіль «Audi A6» синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 , який було передано йому від благодійної організації БО БФ «Непереборний дух», та згідно тимчасового реєстраційного талону належить даній організації. По факту автомобілем користувався тільки ОСОБА_5 та він постійно перебував у його розпорядженні, третім особам він його не передавав. ОСОБА_5 особисто слідкував за технічним станом даного автомобіля, на момент ДТП всі вузли та агрегати ходова частина, рульове керування, гальмівна система, перебували у робочому стані.

Так, 19.12.2025, приблизно о 13:20, ОСОБА_5 виїхав з с. Черненкове Дніпропетровської області та поїхав в м. Вільнянськ, по службовим завданням. Їхав на вказаному автомобілі «Audi A6» синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 , разом зі своїм побратимом ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який сидів на передньому пасажирському сидінні. Так, приблизно о 13:50, ОСОБА_5 рухався по автодорозі «Запоріжжя-Донецьк», в бік м. Вільнянськ, на відстані приблизно 5-7 км від с-ща Новомиколаївка, зі швидкістю приблизно 90-100 км/год. Попереду рухались три автомобілі, як зазначає ОСОБА_5 , «Nissan X-Trail» чорного кольору та ще два легкових автомобіля, які саме не пам`ятає.

ОСОБА_5 почав виконувати маневр обгону, виїхавши на зустрічну смугу руху, це була пряма ділянка дороги, де закінчувався підйом. В момент виконання маневру обгону, він рухався зі швидкістю приблизно 120 км/год. Попереду себе, на зустрічній смузі руху, він побачив на відстані приблизно за 500 м від себе декілька автомобілів. Коли ОСОБА_5 вже майже завершив маневр обгону, самий перший автомобіль, який рухався на зустрічному напрямку, та відстані між цим автомобілем та його вже була приблизно 30 м, ОСОБА_5 почав гальмувати та намагався перестроїтися в свою смугу руху, але автомобілі, обгін яких він здійснював, не давали йому можливість це зробити. Тому, в цей момент вирішив виїхати на узбіччя по зустрічній смузі руху, щоб уникнути зіткнення з автомобілем, що рухався в зустрічному напрямку. Він з`їхав на узбіччя по зустрічній смузі руху, та в цей момент автомобіль, що рухався назустріч, також виїхав на узбіччя, де його почало розвертати задньою частиною до нього, та в цей момент ОСОБА_5 скоїв зіткнення передньою частиною свого автомобіля з задньою частиною іншого автомобіля, як йому вже потім стало відомо, «ВАЗ2114» червоного кольору. Від удару він на своєму автомобілі з`їхав у кювет по своїй смузі руху, та другий автомобіль винесло за узбіччя по зустрічній смузі руху. Через якийсь момент ОСОБА_5 вийшов зі свого автомобіля, допоміг своєму побратиму ОСОБА_8 вийти, та вони разом побігли до другого автомобіля, де побачили що у водія був шоковий стан, та в області лівого вуха була кров. З ним разом також був пасажир, вони обидва з виду були цивільні. Далі, поруч з нами зупинився швидкої медичної допомоги, що рухався в бік с-ща Новомиколаївка, та військові медики, який вийшли з автомобіля, сказали що самі доставлять постраждалого водія в лікарню в с-ще Новомиколаївка. Особисто ОСОБА_5 та його побратим ОСОБА_9 тілесних ушкоджень внаслідок ДТП не отримали. Також, наскільки відомо ОСОБА_5 , пасажир з другого автомобіля також тілесних ушкоджень не отримав. Далі, він залишився на місці ДТП, до приїзду працівників поліції.

З метою збереження речового доказу, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та проведення необхідних експертиз, слідчий просив накласти арешт на згаданий автомобіль із забороною його користування, розпоряджання та відчуження.

Прокурор, слідчий, та третя особа, щодо майна якої ставиться питання про арешт в судове засідання не з`явилися. Про час і місце його проведення повідомлялися належним чином. ОСОБА_5 подав заяву у якій просив розглянути клопотання без його участі, у якій також зазначив що проти задоволення клопотання не заперечує.

Неявка згаданих осіб в судове засідання не перешкоджають розгляду клопотання по суті.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Клопотання подано слідчим, який включений до групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні і погоджене прокурором, який здійснює у ньому процесуальне керівництво. Клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 28.11.2025 за №0000225, з правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 286 КК України.

Автомобіль, відповідає зазначеним у статті 98 КПК критеріям, зокрема може бути знаряддям кримінального правопорушення і може містити на собі сліди правопорушення.

Обставини кримінального провадження та специфічність майна, щодо якого йдеться у клопотанні, яке належить до рухомого майна, що вже само по собі при користуванні цим майном, вказує на ризики, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КК України, через можливість в будь-який спосіб їм розпорядитися, що негативно відобразиться на хід розслідування у даному кримінальному провадженню.

На час потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майна з метою забезпечення кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Існує висока вірогідність того, що в разі не накладення арешту із заборонами користування і розпорядження на майно, може бути пошкоджено, зіпсовано саме майно та знищені чи втрачені сліди кримінального правопорушення, які збереглися на ньому.

З огляду на вказане, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання і накладення арешту на зазначений автомобіль.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що у даному випадку окрема вказівка про заборону відчуження майна є непотрібною, на відміну від випадку щодо застосування заборони або обмеження користування і розпорядження майном, адже арешт майна за своєю суттю і являє собою позбавлення права особи на відчуження майна.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

накласти арешт на автомобіль «Аudi A6», номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є БО БФ «НЕПЕРЕБОРНИЙ ДУХ», а фактичним володільцем і користувачем ОСОБА_5 , який 19.12.2025 вилучено під час проведення огляду місця події, із забороною його користування і розпоряджання.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано в порядку ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1