н/п 1-кп/766/2633/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції в залі суду м.Херсона кримінальні провадження, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0001670 від 22.05.2019, № 0002738 від 20.08.2019, № 0003550 від 27.10.2019, об`єднані в єдине судове провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289 КК України,-

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

12.04.2021 року в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи надійшли кримінальні провадження, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0001670 від 22.05.2019, № 0002738 від 20.08.2019, № 0003550 від 27.10.2019, об`єднані в єдине судове провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289 КК України.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення відповідного права судом, заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині епізодів, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважала за можливе вирішити питання щодо закриття кримінального провадження в частині, у зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП щодо дрібної крадіжки.

Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи потерпілі в судове засідання не прибули, однак в матеріалах справи наявні заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Так, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

ІІ. Встановлені судом обставини.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.07.2019 у проміжок часу з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи біля будівлі ПП «Надра-Юг», яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 20, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно з фасаду будівлі ПП «Надра-Юг», викрав камеру відео спостереження, вартістю 1095 грн. 69 коп. (відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № 2901-МТ від 20.09.2019), що належить ТОВ «Надра-Юг», після чого розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд, в результаті чого спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Надра-Юг» на загальну суму 1095 грн.69 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.07.2019 року у проміжок часу з 10 год. 00 хв. до 11 год. 00 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи біля будівлі ПП «Надра-Юг», яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Потьомкінська, 20, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, із корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно з фасаду будівлі ПП «Надра-Юг», викрав камеру відео спостереження, вартістю 1095 грн. 69 коп. (відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України № 2901-МТ від 20.09.2019), що належить ТОВ «Надра-Юг», після чого розпорядився вищевказаним майном на власний розсуд, в результаті чого спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Надра-Юг» на загальну суму 1095 грн. 69 коп.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 289 КК України.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн. х 50%).

Кримінальні правопорушення, інкриміновані ОСОБА_4 мали місце у 2019 році.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складав 1 921,00 грн. Отже податкова соціальна пільга у 2019 році складала 960 грн. 50 коп.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 06.07.2019 року та 07.07.2019 року (час вчинення кримінальних правопорушень), викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінально-караних діянь, які підпадають під ознаки ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2019 році становив 1921 гривень (1921 /2 = 960,50).

Оскільки згідно обвинувального акту вартість майна, яким ОСОБА_4 заволодів шляхом крадіжки за епізодом від 06.07.2019 року становить 1095,69 грн; за епізодом від 07.07.2019 року - 1095,69 грн, що за кожним епізодом окремо не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто суми є меншими за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_4 не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, у ч. 6 ст. 3 КК України встановлено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024), що набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення - до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібного викрадення чужого майна. У той же час, даний розмір вартості майна є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна, передбаченого ст. 185 КК України, від дрібного викрадення такого майна.

Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього в частині обвинувачення за ч.1, ч.2 ст. 185 КК України, з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 в цій частині підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження в частині епізодів,, вирішенню підлягають і такі питання.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову у разі закриття провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК України, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.

Тому, у зв`язку із необхідністю закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, слід залишити без розгляду.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження в частині, питання про стягнення витрат на залучення експерта та долю речових доказів суд не вирішує, оскільки стороною обвинувачення до матеріалів відповідні відомості не долучено.

Керуючись ст. ст. 284-287, 288, 369, 372, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України задовольнити.

Кримінальні провадження, об`єднані в єдине судове провадження, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0001670 від 22.05.2019, № 0002738 від 20.08.2019, № 0003550 від 27.10.2019 щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 2191 грн.38 коп, слід залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1