Справа № 742/2963/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/791/25
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою місцевого суду продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, - до 28 листопада 2025 року, з визначенням застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605 600 грн.

Також цією ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, рішення щодо якого в апеляційному порядку не оскаржується.

Місцевий суд вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, до спливу строку тримання обвинувачених під вартою дане кримінальне провадження не завершено, відсутні підстави для заміни останнім раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, тому строк тримання під вартою необхідно продовжити.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_5 подав в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду і постановити нову ухвалу, якою клопотання про продовження строку тримання під вартою його підзахисних повернути прокурору. Зазначає, що клопотання прокурора не підлягало розгляду, так як було подано до суду поза межами строків, визначених у ст.199 КПК України, та за відсутності клопотання про поновлення процесуального строку у відповідності до норм ст.117 КПК України. У цьому випадку, суд першої інстанції порушив право обвинувачених на справедливий суд та допустив порушення їх прав, продовживши утримання їх під вартою за відсутності законного клопотання прокурора та фактично за відсутності законних підстав для розгляду питання щодо продовження запобіжного заходу. Апелянт вказує, що такі аргументи зазначалися стороною захисту під час розгляду клопотання, проте залишилися без належного аналізу та оцінки суду.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, на розгляді Новозаводського районного суду м. Чернігова знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 03 жовтня 2024 року за №0001008, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31.03.2024 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 605 600 грн., який у подальшому неодноразово продовжувався, серед іншого, й ухвалами суду.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , місцевий суд, ураховуючи, що ризики, які полягають у можливості обвинувачених переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останніми процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, а також дані про особу обвинувачених, їх вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, правильно дійшов висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, з чим погоджується і колегія суддів.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, на момент розгляду клопотання прокурора обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх захисник ОСОБА_5 були обізнані з його мотивами, висловлювали свої заперечення та просили відмовити в його задоволенні, при цьому захисником в апеляційній скарзі не конкретизовано яким чином подання клопотання прокурором з порушенням строків, вплинуло на можливість реалізації стороною захисту своїх прав, з огляду на що апеляційний суд вважає доводи в цій частині такими, що не заслуговують на увагу.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.406, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2025 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4