КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року щодо відсторонення від посади ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Полтава, раніше не судимого, з вищою освітою, обіймаючого посаду керівника Підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розвитку Національного антикорупційного бюро України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000369 від 16 травня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 , погоджене начальником управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про відсторонення від посади - задоволено.

Відсторонено ОСОБА_7 від посади керівника Підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розвитку Національного антикорупційного бюро України, строком до 21 вересня 2025 року.

Не погоджуючись з указаною ухвалою захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого про відсторонення ОСОБА_7 від посади відмовити.

Уважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді прийнята з порушенням норм кримінального процесуального законодавства, є незаконною і необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

У мотивування скарги зазначає, що з урахуванням особи ОСОБА_7 , його процесуальної поведінки, результатів досудового розслідування, відсутності ризиків, відсутні будь-які правові підстави для відсторонення ОСОБА_7 від посади.

Вказує, що з аналізу матеріалів кримінального провадження, посилання сторони обвинувачення на наявність достатніх, допустимих та законних доказів на підтвердження обґрунтування підозри є передчасними.

Зауважує, що встановлений наступний механізм та причина виникнення ДТП - втручання в керування транспортним засобом з боку пасажира ОСОБА_11 , що у свою чергу у повному обсязі виключає склад інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, і як наслідок свідчить про необґрунтованість підозри.

Посилається на те, що ОСОБА_7 одразу після вчинення ДТП залишився на місця пригоди; не чинив опору працівникам поліції; не намагався залишити місце ДТП; надав покази щодо обставин ДТП; не заперечував факт керування транспортним засобом; на вимогу слідчого пройшов огляд з виявлення ознак сп`яніння, за результатами якого встановлено, що водій ОСОБА_7 у стані сп`яніння у момент вчинення злочину не перебував; з моменту внесення відомостей до ЄРДР (2021 рік) не вжив жодних дій щодо переховування; ОСОБА_7 має постійне місце роботи, стійкі соціальні зв`язки, родину, утриманців: неповнолітню дитину та матір пенсіонера, що, на переконання сторони захисту, свідчить про відсутність ризику переховування підозрюваного від слідства.

Уважає, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих носить абстрактний характер та належними доказами не доведений, всі слідчі дії за участю свідків проведені, відповідні протоколи допитів до матеріалів провадження долучені, будь-яких доказів на активні дії з боку ОСОБА_7 щодо спілкування з будь-яким із свідків стороною обвинувачення не надано.

Наголошує на тому, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання; раніше не судимий; за місцем роботи характеризується позитивно, веде актину суспільну роботу та зарекомендував себе як порядна людина; за час проходження служби неодноразово був нагороджений почесними грамотами та подяками; є учасником бойових дій; вжив заходів щодо надання матеріальної допомоги у лікуванні потерпілого та визнав вимоги потерпілого до страхової компанії для забезпечення швидкого отримання страхового відшкодування; на утриманні підозрюваного є мати пенсійного віку, яку ОСОБА_7 самостійно утримує; підозрюваний проживає родиною разом з дружиною ОСОБА_12 , яка має тяжкі захворювання та потребує постійного стороннього догляду, а також неповнолітньою донькою, яка потребує батьківської підтримки та участі у вихованні та утриманні.

Зазначає, що за змістом клопотання прокурором не доведено, що відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 необхідне для припинення або запобігання протиправній поведінці останнього, не доведено наявності ризиків того, що перебуваючи на займаній посаді підозрюваний може негативно впливати на хід досудового розслідування, шляхом впливу на свідків у кримінальному провадженні, інших учасників кримінального провадження, протиправним перешкоджанням кримінальному провадженню іншим чином, а отже під час розгляду клопотання прокурора було встановлено відсутність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади.

Також з апеляційною скаргою на вказану ухвалу слідчого судді звернувся підозрюваний ОСОБА_7 , в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого про відсторонення ОСОБА_7 від посади відмовити.

Уважає, що зазначена ухвала слідчого судді прийнята з істотним порушенням норм кримінального процесуального законодавства, а відтак є незаконною і необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Окрім доводів, викладених в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_8 , також зазначає, що зміст клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від посади та додані до нього матеріали свідчать про явну упередженість та заангажованість сторони обвинувачення, що виявилось у вибірковому використанні лише тих доказів, які можна трактувати на користь версії винуватості ОСОБА_7 , при цьому сторона обвинувачення свідомо ігнорує докази, які вказують на відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

Вказує, що внаслідок упередженості слідства та політичної ангажованості справи, стороною обвинувачення проігноровані наведені стороною захисту факти та штучно створені підстави для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , як представника керівного складу Національного антикорупційного бюро України.

Зауважує, що під час підготовки клопотання сторона обвинувачення належним чином не з`ясувала яку саме посаду займає ОСОБА_7 та які саме службові повноваження має; зі змісту клопотання встановлено, що перебування ОСОБА_7 на відповідній посаді жодним чином не сприяло вчиненню кримінального правопорушення; сторона обвинувачення жодним чином не обґрунтувала як перебування на посаді може бути використане підозрюваним для знищення та підробки речей і документів, які мають суттєве значення для досудового розслідування; незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження; протиправного перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Також посилається на те, що з моменту внесення відомостей до ЄРДР та до сьогоднішнього дня, тобто за 4 роки та 2 місяці, ОСОБА_7 не вжив жодних дій щодо переховування або ж знищення чи підробки речей і документів, які мають значення для досудового розслідування.

Зазначає, що з урахуванням того, що ніхто з допитаних свідків не є працівником Національного бюро, у ОСОБА_7 відсутні будь-які повноваження у силу займаної посади, які б могли бути теоретично використані для незаконного впливу.

Уважає, що ризик іншим чином впливати на хід досудового слідства, про який формально згадує сторона обвинувачення, взагалі нічим не підтверджений.

Наголошує, що всі основні слідчі дії проведено і досудове розслідування, яке триває понад 4 роки, фактично завершено.

Вказує, що відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади негативно вплине на ефективність діяльності відповідних робочих груп, а також реалізації функцій Національного бюро у відповідній частині, а тому застосування до ОСОБА_7 заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади не відповідає засадам розумності і пропорційності, а також не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи даної особи, а негативні наслідки відсторонення ОСОБА_7 від посади є невиправдано вагомішими за задекларовану мету заходу забезпечення кримінального провадження.

16 вересня 2025 року до апеляційного суду надійшли пояснення до апеляційної скарги від підозрюваного ОСОБА_7 , в яких останній, серед іншого, зазначає, що у процесі ознайомлення з матеріалами кримінального провадження йому стало відомо, що майже всі докази, якими сторона обвинувачення на сьогодні обґрунтовує повідомлену йому підозру, були зібрані у період з травня 2021 року по липень 2022 року; сторона обвинувачення за період з 04 травня 2023 року до 21 липня 2025 року не провела жодної слідчої дії та не здобула жодного додаткового доказу, який би свідчив про наявність складу злочину у діях ОСОБА_7 ; натомість 22 серпня 2025 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершене, що означає, що сторона обвинувачення зібрала всі потрібні докази.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги з наведених у них підстав, заслухавши думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000369, відомості про яке 16 травня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 , приблизно об 11 год. 00 хв. 16 травня 2021 року, керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вулиці Донецької, в адміністративних межах Солом`янського району міста Києва, у напрямку від вулиці Ушинського до вулиці Молодогвардійської, та наближаючись до перехрестя з вулицею Волинською, зухвало ігноруючи вимоги вказаних нормативно-правових актів, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, усвідомлюючи небезпечні властивості автомобільного транспорту як джерела підвищеної небезпеки, нехтуючи застосуванням безпечних прийомів керування, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, скоїв дорожньо-транспортну пригоду внаслідок порушення вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 16.11 ПДР, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 ПДР.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_7 полягали у тому, що він 16 травня 2021 року, приблизно об 11 год. 00 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вулиці Донецької, в адміністративних межах Солом`янського району міста Києва, у напрямку від вулиці Ушинського до вулиці Молодогвардійської.

Наближаючись у зазначений час до перехрестя з вулицею Волинською, на якому світлофорні об`єкти, що регулюють черговість руху, не працювали, ОСОБА_7 мав об`єктивну можливість розуміти, що рухається другорядною дорогою, оскільки за напрямком його руху був установлений дорожній знак 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, оглядовість якого не обмежувалася.

Водночас, ОСОБА_7 , через неуважність, діючи необережно, проявляючи кримінально протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, які мав і міг передбачити, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 ПДР та порушивши вимоги п.16.11 ПДР, виїхавши на перехрестя, не дав дорогу автомобілю марки «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_13 , яка рухалася через перехрестя зліва направо головною дорогою, внаслідок чого допустив зіткнення транспортних засобів.

Продовжуючи рух після зіткнення транспортних засобів, керований ОСОБА_7 автомобіль марки «DAEWOO LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав за межі проїзної частини, де наїхав передньою частиною на пішохода ОСОБА_14 та опору світлофорного об`єкта.

Унаслідок зазначеного наїзду, пішоходу ОСОБА_14 заподіяно закриту травму лівої нижньої кінцівки у вигляді уламкового перелому верхньої третини великогомілкової та малогомілкової кісток зі зміщенням уламків, перелому латерального виростка стегнової кістки, повного розриву лівої підколінної артерії на рівні її біфуркації, що належить до тяжкого тілесного ушкодження.

Указані порушення вимог статті 14 Закону України «Про дорожній рух», п. 16.11 ПДР, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» розділу 33 ПДР перебувають у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілому ОСОБА_14 тяжкого тілесного ушкодження.

21 липня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_7 з 10 вересня 2024 року та на даний час обіймає посаду керівника Підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розвитку Національного антикорупційного бюро України.

21 липня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, майора ОСОБА_9 про відсторонення від посади підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, у кримінальному провадженні №0000369 від 16 травня 2021 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_9 , погоджене начальником управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про відсторонення від посади - задоволено.

Відсторонено ОСОБА_7 від посади керівника Підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розвитку Національного антикорупційного бюро України, строком до 21 вересня 2025 року.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до частин першої, другої статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Відсторонення від посади є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно частин першої, другої статті 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, у відповідності до вимог частини другої статті 157 КПК України, зобов`язаний врахувати наявність правової підстави для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

При цьому, підставою для відсторонення від посади є наявність достатніх даних вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У ході апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий суддя при вирішенні питання про відсторонення ОСОБА_7 від посади керівника Підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розвитку Національного антикорупційного бюро України вищевказаних вимог дотримався та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Так, під час розгляду клопотання слідчий суддя належним чином з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, що підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 16 травня 2021 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_13 від 16 травня 2021 року, 10 листопада 2022 року, ОСОБА_15 від 16 травня 2021 року, ОСОБА_16 від 16 травня 2021 року, ОСОБА_17 від 20 травня 2021 року, ОСОБА_18 від 20 травня 2021 року та потерпілого ОСОБА_14 від 03 червня 2021 року; висновком експертизи технічного стану автомобілей від 07 червня 2021 року, відповідно до яких автомобілі перебували у працездатному стані; інформацією КП «Центр організації дорожнього руху» інформацію про дислокацію дорожніх знаків та роботу світлофорів на місці ДТП, а саме, що світлофорні об`єкти не працювали; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09 червня 2021 року, який повідомив, що рухався зі швидкістю близько 40-45 км/год по вулиці Донецькій і при наближенні до перехрестя з вулицею Волинською на достатній відстані спостерігав, що на світлофорі горить зелений сигнал. Водночас, при наближенні до перехрестя йому в очі світило сонце та його дружина, що сиділа на місці переднього пасажира, з власної ініціативи вирішила одягнути йому сонцезахисні окуляри. Одягаючи окуляри вона потрапила дужкою в око ОСОБА_7 внаслідок чого він заплющив очі від подразнення. Намагався натиснути на гальма, однак вчасно зробити це не міг, оскільки дружина опиралася на його праву ногу. В цей момент відбулося зіткнення, а потім повторне зіткнення. Наближення автомобіля Chevrolet Lacetti не спостерігав; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 28 липня 2021 року, яка підтвердила показання свого чоловіка ОСОБА_7 ; висновком судово-медичної експертизи від 07 вересня 2021 року №042-878-2021, відповідно до якого у ОСОБА_14 встановлено тяжкі тілесні ушкодження, які могли утворитися за вищезазначених обставин; протоколами слідчих експериментів з ОСОБА_7 та ОСОБА_11 від 20 вересня 2021 року під час яких вони відтворили надані показання; висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_11 від 18 ипня 2022 року № 042-266-2022, відповідно до якого у ОСОБА_11 виявлено легкі тілесні ушкодження, а механізм їх отримання (повідомлений в показаннях та при слідчому експерименті, тобто одягала окуляри і була повернута правим боком по напрямку руху) не узгоджується з клінічною картиною; протоколами допиту свідків, працівників поліції: ОСОБА_20 від 05 грудня 2022 року, ОСОБА_21 від 05 грудня 2022 року, ОСОБА_22 від 05 грудня 2022 року, працівників швидкої медичної допомоги: ОСОБА_23 від 09 грудня 2022 року, ОСОБА_24 від 09 грудня 2022 року, які повідомили, що під час оформлення ДТП жоден з її учасників не заявляв про пошкодження у водія ОСОБА_7 очей (ока); висновком судової автотехнічної експертизи від 13 вересня 2021 року №CE-19/111-21/40341-IT, відповідно до якого водій ОСОБА_7 допустив порушення вимог п. 16.11 ПДР України та вказані порушення перебувають у причинному зв?язку з виникненням ДТП (у разі не підтвердження версії з окулярами).

Сукупність зазначених детективом у клопотанні обставин є достатньою вважати, що ОСОБА_7 , будучи достатньо обізнаним із специфікою правоохоронної діяльності, обіймаючи посаду керівника Підрозділу детективів організаційно-аналітичного забезпечення та стратегічного розвитку Національного антикорупційного бюро України, будучі обізнаним про смерть потерпілого, може впливати на ключових свідків вчиненого кримінального правопорушення, у тому числі на тих, які ще на даний час не встановлені органом досудового розслідування, що може негативно позначитись на повноті, всебічності та об`єктивності судового розгляду та порушити принцип невідворотності покарання за вчинене кримінальне правопорушення, а також знищити чи підробити речі і документи, що мають істотне значення для досудового розслідування, та у яких міститься інформація, що викриває протиправну діяльність останнього; протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому, слідчим суддею також враховано правову підставу для відсторонення від посади, достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

На підставі встановлених обставин, станом на день розгляду клопотання слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що без подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення підозрюваного від посади, у даному кримінальному провадженні неможливо забезпечити швидке, повне та неупереджене досудове розслідування, і вказані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами статті 157 КПК України, вирішив питання про відсторонення підозрюваного ОСОБА_7 від посади, а тому доводи захисника про відсутність у слідчого судді підстав для задоволення клопотання слідчого та недоведеності останнім наявності встановлених у кримінальному провадженні ризиків, є безпідставними.

Доказів негативних наслідків відсторонення ОСОБА_7 від посади колегією суддів не встановлено.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на необґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, є безпідставними, оскільки слідчим та прокурором у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 .

При цьому, дослідження та оцінка доказів відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування.

До завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту статті 368 КПК України питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги про те, що встановлений наступний механізм та причина виникнення ДТП - втручання в керування транспортним засобом з боку пасажира ОСОБА_11 , що у свою чергу у повному обсязі виключає склад інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України, і як наслідок свідчить про необґрунтованість підозри; зміст клопотання про відсторонення ОСОБА_7 від посади та додані до нього матеріали свідчать про явну упередженість та заангажованість сторони обвинувачення, що виявилось у вибірковому використанні лише тих доказів, які можна трактувати на користь версії винуватості ОСОБА_7 , при цьому сторона обвинувачення свідомо ігнорує докази, які вказують на відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення; внаслідок упередженості слідства та політичної ангажованості справи, стороною обвинувачення проігноровані наведені стороною захисту факти та штучно створені підстави для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 , як представника керівного складу Національного антикорупційного бюро України; у процесі ознайомлення з матеріалами кримінального провадження йому стало відомо, що майже всі докази, якими сторона обвинувачення на сьогодні обґрунтовує повідомлену йому підозру, були зібрані у період з травня 2021 року по липень 2022 року; сторона обвинувачення за період з 04 травня 2023 року до 21 липня 2025 року не провела жодної слідчої дії та не здобула жодного додаткового доказу, який би свідчив про наявність складу злочину у діях ОСОБА_7 ; натомість 22 серпня 2025 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершене, що означає, що сторона обвинувачення зібрала всі потрібні докази, колегія суддів вважає передчасними та таким, що підлягають встановленню під час судового розгляду по суті.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог статей 154-157 КПК України, вирішив питання про відсторонення ОСОБА_7 від займаної посади, а тому апеляційні скарги захисника та підозрюваного слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 154-157, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23 липня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4