КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-cc/824/8743/2025 Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника за довіреністю Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025 року скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність ГСУ НП України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 10.09.2025, - задоволено.

Зобов`язано компетентну особу на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань Головного слідчого управління Національної поліції України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_4 від 10.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з судовим рішенням, представник за довіреністю ГСУ НП України ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою закрити провадження за скаргою ОСОБА_4 .

З посиланням на положення КПК України, постанови Верховного Суду, апелянт зазначив про те, що Головне слідче управління Національної поліції України вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, рішення суду є необґрунтованим та невмотивованим, не відповідає вимогам статті 370 КПК України.

При цьому апелянт наголошує, що відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 20 вересня 2024 року № 2-814/10 (провадження № 61-1329ск24) перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції відповідає принципу інстанційності судової системи та забезпечує виконання головного завдання - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція по суті є наданням новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист.

Перевіривши апеляційну скаргу, не вбачаю підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 , виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначені норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Статтею 309 КПК України з урахуванням Рішення Конституційного Суду (№ 4-р (ІІ)/2020 від 17.06.2020), встановлено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, зокрема частиною другою зазначеної статті визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. Цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає.

Таким чином, постановлена в рамках даного провадження ухвала слідчого судді, якою задоволено скаргу ОСОБА_4 та зобов`язано компетентну особу Головного слідчого управління Національної поліції України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_4 від 10.09.2025 про вчинення кримінального правопорушення, до переліку ухвал слідчих суддів, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, відповідно до ст. 309 КПК України та Рішення Конституційного Суду (№ 4-р (ІІ)/2020 від 17.06.2020), не входить, а тому не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, враховуючи, що слідчий суддя не відмовив у відкритті провадження за скаргою та не повернув її, а розглянув скаргу по суті з прийняттям рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України.

Також про неможливість оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025 року безпосередньо зазначено і в самому тексті ухвали.

Окрім того, в даному випадку апеляційна скарга подана особою, яка не має права її подавати, враховуючи наступне. Так, в постанові Верховного Суду від 7 червня 2022 року м. Києва (справа № 522/17750/20, провадження № 51-4121км21), колегія суддів дійшла висновку, що «Конституційний Суд України своїм Рішенням від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020, на яке посилається прокурор у своїй скарзі, визнав неконституційним положення частини 3 статті 307 КПК в частині заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення. Мотивуючи своє Рішення, Конституційний Суд України перш за все виходив з необхідності судового захисту прав і свободи людини і громадянина (частини перша і друга статті 55 Конституції України). Конституційний Суд України також зазначив, що має бути забезпечений судовий контроль принаймні двома судовими інстанціями за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення (п. 5 Рішення). Таким чином, зазначене Рішення стосується забезпечення права особи на судовий захист від конкретного виду бездіяльності слідчого чи прокурора, а саме невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, і випливає з конституційний гарантій захисту прав людини. Міркування, на яких ґрунтується Рішення Конституційного Суду України, жодним чином не можуть бути застосовані до оскарження рішення, яким суд зобов`язав прокурора чи слідчого здійснити таку дію. У разі, коли суд зобов`язує прокурора чи слідчого внести відомості до ЄРДР, права особи, яка оскаржувала їх бездіяльність, на судовий захист реалізуються у першій інстанції, й тому їх захист не вимагає існування другої інстанції, як у випадку відмови суду зобов`язати прокурора чи слідчого внести відомості до ЄРДР. Верховний Суд вже вирішував подібне питання, зокрема у постанові від 11 лютого 2021 року (справа № 405/5435/20, провадження № 51-4651км20). На підставі аналізу статті 3, частин 1 та 2 статті 55, пункту 8 частини 2 статті 129 Конституції України, статті 307 КПК, рішень Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019, від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020, від 9 лютого 1999 року № 1-7/99, від 17 березня 2020 року № 5-р/2020 Суд дійшов висновку, що положення частини 3 статті 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є неконституційним лише в частині оскарження в апеляційному порядку звернення з апеляційною скаргою саме особи/індивіда, а прокурор не є суб`єктом такого оскарження в апеляційному порядку».

Враховуючи викладене, доходжу висновку, що представник ГСУ НП України не є суб`єктом оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2025.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а окрім того, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

З огляду на те, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подана представником ГСУ НП України, який не є суб`єктом оскарження ухвали слідчого судді, якою зобов`язано уповноважену особу ГСУ НП України внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою фізичної особи про вчинення кримінального правопорушення, а, окрім того, оскаржувана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, слід дійти висновку про відмову у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою з поверненням апелянту поданої апеляційної скарги на підставі вимог ст. 399 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 399 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника за довіреністю Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2025 року, якою задоволено скаргу ОСОБА_4 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя ОСОБА_2