Справа № 405/5942/25
провадження № 1-кс/405/113/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595 від 23.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Скалівські Хутори Новоархангельського району, Кіровоградської області, українцю, громадянину України, не одруженому, не маючому на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, з середньою спеціальною освітою, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого просила продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник, висловили свої позиції, згідно з якими проти клопотання слідчого заперечували, ризики вважали не доведеними, з підозрою погодились, просили змінити запобіжний захід на інший, більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою або визначити суму застави.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши сторін, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що в ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 23.09.2025, близько 20 годин 00 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, в порушення п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, відповідно до якого водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, здійснював рух в темну пору доби по дорозі вулиці Лисова в селі Кам`янече Голованівського району Кіровоградської області, з боку села Майданець в напрямку села Нерубайка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (вміст у крові етилового спирту в кількості 1,89 г/дм3).

Також, у ході руху водій ОСОБА_4 , внаслідок перебування у стані алкогольного сп`яніння, проявив власну необережність та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б, д) ПДР України, згідно з якими: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п.1.5); для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний (п.2.3): бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п.2.3 (б)); не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху (п.2.3(д)), позбавивши себе тим самим можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати транспортним засобом, для забезпечення безпеки на дорозі.

Продовжуючи керування вищевказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_4 , не передбачаючи, хоча повинен був та міг передбачити можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, нехтуючи елементарними вимогами щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, грубо порушуючи вимоги п.п. 10.1, 12.1, 12.4, 12.9 (б) ПДР України, відповідно до яких: перед перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам (п.10.1); під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1); у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год (п. 12.4); водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 12.7 цих Правил (п. 12.9 (б)), не вибрав безпечної швидкості руху (близько 100 км/год) та не врахував дорожньої обстановки, обумовленої темною порою доби і відсутністю освітлення на дорозі 23.09.2025, близько 20 годин 00 хвилин, навпроти електроопори № 0313 по вулиці Лисова в селі Кам`янече Голованівського району, Кіровоградської області здійснив виїзд на обочину дороги, де допустив наїзд керованого ним автомобіля на пішоходів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які йшли по правому узбіччю дороги в попутному руху транспортного засобу напрямі.

Всі вищевикладені невідповідні і протиправні дії водія ОСОБА_4 та порушення ним вимог, передбачених п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 2.9 (а) ,12.1, 12.4, 12.9 (б) ПДР України, знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з фактом з дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої від отриманих в ході ДТП тілесних ушкоджень загинули неповнолітні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2

23.09.2025 о 21 год. 59 хв. за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

24.09.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницький від 25.09.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21.11.2025, який в подальшому продовжено ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Кропивницького від 18.11.2025 до 11.25 год 16.01.2026.

06.01.2026 затверджено обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, та скеровано до Новоархангельського районного суду суду відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри:

чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова могла вчинити правопорушення.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

Крім того, слідчим суддею відзначається, що на даному етапі кримінального провадження вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей слід визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, а саме:

- протоколом огляду місця ДТП, у якому зафіксовано місце виїзду автомобілем «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_1 за межі проїзної частини вправо по напрямку його руху, сліди юзу транспортного засобу, кінцеве розташування автомобіля, інша слідова інформація на узбіччі, стан дорожніх умов на місці події;

- протоколом огляду трупів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у яких зафіксовано наявність візуальних зовнішніх тілесних ушкоджень осіб;

- речовими доказами транспортним засобом, який має мехінічні пошкодження кузова, що виникли у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 1983 р.н., яка розповіла про обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема як рухались пішоходи відносно проїзної частини, та як відбувся наїзд автомобіля BMW на пішоходів, а також про стан погодніх та дорожніх умов та умови освітлення на момент ДТП;

- протоколом слідчого екперименту з потерпілою ОСОБА_9 , під час якого остання показала та на місці розказала про обставини дорожньо-транспортної пригоди;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , 1958 р.н., яка розповіла про обставини дорожньо-транспортної пригоди, що відблась за участю автомобіля BMW, під керуванням ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щодо вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 , а також свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

- висновком інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/112-25/13965-ІТ від 16.10.2025, відповідно до якої належним виконанням вимог п.п.2.3. (б) і (д) та 10.1 ПДР України водій ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути ДТП. Дії водія не відповідали п.п.2.3. (б) і (д) та 10.1 ПДР України та знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП;

- висновком судово-медичної експертизи № 45 щодо встановлення причини смерті ОСОБА_7 ;

- висновком судово-медичної експертизи 3632 від 03.10.2025, щодо наявності етилового спирту в крові ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який вину у вчиненні злочину визнав повністю та розповів про обставини дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, яке відповідно до закону України про кримінальну відповідальність, згідно ст. 12, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів за вчинення, якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від семи до десяти років.

Згідно ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, а саме до 24.01.2026, включно.

Слідчим суддею також зауважується, що 16.01.2026 спливає строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню, однак підготовче судове засідання у даній справі у Новоархангельському районному суді Кіровоградської області на даний час не призначено, у зв`язку із перебуванням суддів на лікарняному, а строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спливає 16.01.2025.

Щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

слідчим суддею відзначається, що заявлені раніше ризики до вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжуються існувати.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 є особливо тяжким правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від 7 до 10 років. У випадку визнання ОСОБА_4 , винним у вчиненні вказаного злочину, йому може бути призначене реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду». Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Населений пункт за місцем проживання підозрюваного знаходиться поза межами місця дислокації органу досудового розслідування, що також унеможливить забезпечення контролю за виконанням підозрюваним своїх обов`язків не залишати місце проживання і свідчить про необхідність продовження тримання під вартою та наявність даного ризику.

Крім того, ОСОБА_4 може переховуватися шляхом залишення місця свого проживання, маючи при цьому, всі можливості та засоби, в тому числі здійснення виїзду за межі території України на тимчасово окуповані території України.

З початку повномасштабного вторгнення Європейський Союз активував Директиву тимчасового захисту, згідно з якою біженці з України мають право на легальне перебування на території ЄС та отримання базових соціальних послуг: охорона здоров`я, освіта та право на працевлаштування. Документ діє до 04 березня 2026 року із можливістю продовження. Варто врахувати, що процес екстрадиції нині є досить складним.

Зазначена обставина не виключає можливості у підозрюваного ОСОБА_4 , здійснити спробу перетину межі військового зіткнення та залишення на тимчасово окупованій території України, що фактично виключить здійснення його розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності.

Викладене вище свідчить, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування. Дієві та об`єктивні обставини, які можуть запобігти його переховуванню, у випадку не продовження запобіжного заходу, відсутні.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні від 26.06.1991, справа «Лательє до Франції», зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, та є обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Водночас, беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, у тому числі й за ч. 4 ст. 286-1 КК України, а саме щодо злочину, який спричинив загибель людей, слідчий суддя дійшов висновку про продовження підозрюваному запобіжного заходу, без визначення застави.

Зважаючи на встановлену обґрунтованість врученої ОСОБА_4 підозри та доведеність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, на які посилалися слідчий та прокурор, беручи до уваги заперечення сторони захисту та характеризуючі дані, якими у тому числі обґрунтовували свої заперечення проти даного клопотання захисник та підозрюваний, слідчим суддею відзначається, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 6 ст. 199, ст. 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою з 15.55 год. 13.01.2026 року до 15.55 год. 13.03.2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_14