УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/629/25

Провадження № 1-кп/486/174/2025

08 жовтня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000192, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 березня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 307 КК України

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 в режимі відеоконференції,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Південноукраїнського міського суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів, заставу визначену в попередній ухвалі просив залишити без змін.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини та у особливо великих розмірах.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується доказами, що описано у реєстрі матеріалів досудового розслідування, який додано до обвинувального акту.

Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який неодноразово продовжено. Останній раз ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 серпня 2025 року продовжено строк тримання під вартою до 10 жовтня 2025 року включно.

На даний час існує потреба у продовженні щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу з метою забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків та недопущення ризиків, які можуть створювати суттєві перешкоди для проведення судового розгляду кримінального провадження.

Зауважив, що останньою ухвалою суду щодо продовження застосування запобіжного заходу встановлено доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик можливого переховування від суду обґрунтовується тим, що, у разі визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, йому загрожує виключна міра покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Також, у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки (запобіжники), що давали б можливість стверджувати про соціальний тягар та залежність від обвинуваченого як приклад дружина, діти, особи на утриманні, офіційне місце роботи, особисті поручителі тощо.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що під час здійснення досудового розслідування не встановлено будь-яких інших доходів у обвинуваченого крім від незаконної діяльності в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а зважаючи на невстановлені джерела постачання знайдених у ОСОБА_3 наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин, може відновити зв`язки з такими особами.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на наявність вказаних ризиків, застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не задовольнить потреби виконати завдання кримінального провадження, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт мотивуючи тим, що він визнає вину.

Захисник ОСОБА_5 просила змінити запобіжний захід на домашній арешт. Зауважила, що військова частина НОМЕР_1 , у який виявив бажання служити ОСОБА_3 бере зобов`язаннях, щодо можливості бути ОСОБА_3 присутнім у судових засіданні. Ризики, що існували при застосуванні запобіжного заходу відпали, оскільки обвинувачений визнає вину і йому немає сенсу тікати.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою судді Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 серпня 2025 року ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тобто до 10 жовтня 2025 року включно. Залишено без змін розмір визначеної ОСОБА_3 застави - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 гривень та, на підставі п.п. 1, 2, 3, 7, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави обов`язки.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом було встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, зокрема, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а це свідчить про обґрунтованість і доведеність прокурором ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При цьому, жодних правових підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді цілодобового домашнього арешту, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ризики, встановлені судом та викладені у клопотанні на даний час не відпали.

Таким чином, будь-яких даних про відсутність ризиків для не продовження ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу, в судовому засіданні не встановлено.

Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та викладеним в ухвалі суду від 12 серпня 2025 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів підлягає задоволенню.

Визначений розмір застави ухвалою слідчого судді в повній мірі узгоджується з вимогами ч. 4 та ч. 5 ст. 182 КПК України та, у разі її внесення, буде справедливою альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою та вагомим стримуючим засобом, здатним забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 314, 315, 316, 331, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та залишення застави, визначенної попередньою ухвалою без змін.

Продовжити ОСОБА_3 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до шістдесяти днів, тобто до 07 грудня 2025 року включно.

Залишити визначений ОСОБА_3 ухвалою Південноукраїнського міського суду Миколаївської області від 05 червня 2025 року заставу у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до Південноукраїнського міського суду Миколаївській області за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- докласти зусиль до пошуку роботи та навчання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 буде вважатись таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , а також заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків обвинуваченим, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом суду без поважних причин чи не повідомить про причини свої неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу до 07 грудня 2025 року включно.

Повний текст ухвали складений та оголошений 09 жовтня 2025 року о 08:00 год.

Суддя ОСОБА_1