Справа № 314/213/26
Провадження № 1-кс/314/74/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , розглянувши заяву про відвід слідчого судді за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність працівників Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області та прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

у судовому засіданні 13.01.2026 особою щодо якої вирішується питання ОСОБА_3 заявлено клопотання про відвід слідчого судді ОСОБА_4 . У клопотанні ОСОБА_3 посилається на упередженість слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду справи, стверджує, що суддя ігнорує його доводи.

Суд, дослідивши матеріали заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , дійшов таких висновків.

За приписами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом (ст. 26 КПК України).

За приписами ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст. ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст. ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Отже, законом чітко визначено підстави відводу чи самовідводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Вказане кореспондується із правовою позицією викладеною в ухвалі від 01.03.2012 Верховного суду у справі № 5-15п12.

Враховуючи викладене, суд не може не дійти висновку, що для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які покладені в основу відводу, мають бути доведеними, відвід вмотивований, аргументований.

Незгода заявника із процесуальними рішеннями та діями судді, не є обставиною, що викликає сумнів у неупередженості судді, а отже не є підставою для відводу слідчого судді, а відтак заявлене ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75,80,372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 , про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , у вирішені питання щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

14.01.2026