Провадження № 11-сс/4808/340/25
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 05 вересня 2025 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2025 рокузадоволено клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.4 ст.189 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 02 листопада 2025 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою не погодилася та оскаржила в апеляційному порядку захисниця ОСОБА_9 , яка оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає її незаконною та необґрунтованою. Вказує, що слідча суддя формально визнала підозру обґрунтованою, пославшись на протоколи негласних слідчих дій, заяви та допити потерпілих, протоколи впізнання по фотографіях та інші матеріали. Зауважує, що жоден із наданих доказів не підтверджує виконання ОСОБА_8 об`єктивної сторони складу вимагання, а саме висунення потерпілому вимоги, поєднаної з погрозою. З матеріалів провадження вбачається, що мала місце передача коштів потерпілому для вирішення питань, пов`язаних зі звільненням із військової служби, але будь-яких погроз або примусу не зафіксовано, і прокурор у судовому засіданні не спромігся пояснити, чим підтверджується кваліфікація дій саме як вимагання. Також слідча суддя безпідставно визнала наявними ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, проте не навела жодних конкретних фактів, які б доводили, що підозрюваний має намір переховуватись від слідства, впливати на свідків, знищити чи спотворити речі та документи або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Події, що стали підставою для підозри, відбулися понад пів року тому, підозрюваний за цей час не чинив жодних спроб впливати на учасників провадження, не перешкоджав слідству та не вчиняв нових правопорушень. Сторона обвинувачення навіть не уточнила, які саме речі чи документи потребують захисту, та не назвала жодного свідка, щодо якого існує реальний ризик тиску. Крім того, суд відмовив у визначенні застави без наведення обґрунтованих мотивів. Автоматична відмова у визначенні застави без аналізу особистих даних про підозрюваного, його соціальні зв`язки, поведінку, майновий стан та інші обставини, що можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку, суперечить як нормам ст.ст.182, 370 КПК України, так і стандартам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, оскільки не містить повного і логічного викладення фактичних обставин та їх правової оцінки, не забезпечує належного судового контролю за дотриманням прав людини. Такі недоліки є істотними порушеннями норм кримінального процесуального закону та призвели до неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою визначити підозрюваному ОСОБА_8 розмір застави.

В судовому засіданні апеляційного суду апелянт та підозрюваний підтримали апеляційні вимоги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , слідчий суддя в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують дію такого запобіжного заходу.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, що підтверджується зокрема показаннями потерпілого, протоколами НСРД та протоколами інших слідчих дій. Зазначених доказів достатньо на даному етапі досудового розслідування для застосування запобіжного заходу.

Отже, існує висока ймовірність того, що останній, усвідомлюючи можливість засудження до суворого покарання, може вдатися до відповідних дій для ухилення від слідства та суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Вищенаведене спростовує доводи апелянта про недоведеність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя належним чином врахував всі обставини та дані про особу підозрюваного, зважено оцінив ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Не заслуговують на увагу і доводи, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів.

Слідчий суддя належним чином мотивував свої висновки щодо виду запобіжного заходу. При цьому він врахував, що підозра стосується вчинення особливо тяжкого злочину, що в свою чергу є переконливим для визначення ступеню ризиків зазначених стороною обвинувачення.

Разом з тим, слідчим суддею обґрунтовано не було визначено розмір застави, як альтернатива триманню під вартою, оскільки згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя має право при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Інкриміноване підозрюваному ОСОБА_8 кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів вчиненого з погрозою застосування насильства, а тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що в конкретному випадку відсутні підстави для визначення підозрюваному застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Проаналізувавши обставини встановлені слідчим суддею та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 вересня 2025 рокущодо підозрюваного ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5