Справа № 159/7598/23
Провадження № 1-кс/159/2070/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в задоволенні скарги

на постанову про закриття кримінального провадження

31 жовтня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31.03.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 25.10.2023 року, -

в с т а н о в и в :

25 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 внесено відомості про те, що: "до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області із заявою звернулась гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , про те, що влітку 2020 року гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 , отримав грошові кошти у сумі 50 000 гривень від заявниці за ремонт у її будинку, який виконав не якісно, чим, на думку останньої, вчинив шахрайство" /а.п. 1, 13, 16, 36/.

31 березня 2025 року зазначене кримінальне провадження закрито постановою старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України /а.п. 186-188/.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 , ознайомившись з матеріалами досудового розслідування 04.08.2025 року, заяв, клопотань не мала /а.п. 77, 78, 192/.

Отримавши 17.10.2025 року вказану вище постанову /а.п. 192/, потерпіла ОСОБА_3 оскаржила її до слідчого судді, посилаючись на неповноту досудового розслідування та передчасність винесення цієї постанови.

При цьому, потерпіла вказувала на те, що дізнавачем не було надано оцінки відмові ОСОБА_6 від надання пояснень та показів, не надано належної оцінки іншим доказам, які, на думку потерпілої, є суттєвими, та які свідчать про наявність в останнього умислу на заволодіння грошовими коштами потерпілої шляхом обману та зловживання довірою.

Зважаючи на викладені обставини, в своїй скарзі потерпіла просила скасувати зазначену вище постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримали повністю з підстав, викладених в ній. Просили скаргу задовольнити.

Старший дізнавач ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення даної скарги. Вказувала на те, що оскаржувана постанова є законною, винесеною на підставі всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.Просила відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, дізнавача, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Їх перелік наведений у ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому, слідчому, дізнавачу не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, невстановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, дізнавач, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим, дізнавачем всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

На переконання слідчого судді, вказані вимоги закону при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем були дотримані.

Так, в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, виконуючи вимоги законодавства, дізнавачем зібрано усі письмові докази, які мають відношення до порушеного питання, та надано відповідну правову оцінку цим доказам; допитано свідків та надано правову оцінку їх показанням.

Зокрема, як вбачається з показань потерпілої та свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_6 виконував ремонтні роботи в будинку потерпілої, однак виконав їх не в повному об`ємі та неякісно /а.п. 46-47, 52-53/.

В судовому засіданні по розгляду даної скарги підтвердила ту обставину, що ремонтні роботи ОСОБА_6 дійсно виконувались, однак не в повній мірі та неякісно.

Таким чином, вірним є висновок дізнавача в оскаржуваній постанові про те, що в діях ОСОБА_6 відсутній умисел на заволодіння грошовими коштами потерпілої шляхом шахрайства, оскільки ремонтні роботи останнім все ж виконувались, а незадоволення потерпілої щодо якості таких робіт не може свідчити про вчинення ОСОБА_6 шахрайства.

Крім цього, дізнавач, об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, прийшов до правильного висновку по наявність в даному випадку цивільно-правових відносин, належним чином вмотивувавши своє рішення.

В судовому засіданні як потерпіла, так і її представник підтвердили той факт, що мало місце звернення потерпілої до Ратнівського районного суду Волинської області з відповідним цивільним позовом до ОСОБА_6 , який було задоволено судом першої інстанції. В подальшому рішення суду першої інстанції було скасовано в апеляційному порядку, в задоволені позову відмовлено.

Потерпіла звернулась до слідчого судді з даною скаргою лише після рішення апеляційної інстанції.

Зазначене підтверджує ту обставину, що потерпіла також вбачала в даному випадку цивільно-правові відносини та скористалась своїм правом на звернення до суду з цивільним позовом.

Як в своїй скарзі, так і в судовому засіданні потерпіла наголошувала на тому, що ОСОБА_6 не був допитаний дізнавачем та відмовився від дачі свідчень з метою уникнення кримінальної відповідальності, в чому вона вбачає неповноту досудового розслідування.

Дійсно, ОСОБА_6 відмовився надавати показання в якості свідка /а.п. 72, 160-163, 164/.

В той же час, згідно вимог ст. 63 Конституції України, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Закріплене Конституцією України вказане право особи є безумовним, а тому ні дізнавач, ні слідчий суддя, ні будь-хто інший не вправі примусити особу давати показання, що стосуються цієї особи.

За таких обставин, доводи потерпілої щодо неповноти досудового розслідування із вказаних підстав, є повністю необґрунтованими.

Крім цього, як потерпіла, так і її представник, в судовому засіданні не змогли вказати, які слідчі/розшукові дії ще мають бути проведені для повноти досудового розслідування.

Представник потерпілої вказувала на те, що об`єм проведених слідчих/розшукових дій є досить значним, зібрано всі докази, а тому в кримінальному провадженні лише не надано належної правової оцінки діям ОСОБА_6 та не оголошено йому про підозру.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, в даному випадку підставою для оголошення підозри є наявність достатніх доказів. Це означає, що зібрані фактичні дані дозволяють зробити висновок про можливу причетність особи до злочину.

Достатність доказів оцінюється слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею та судом за ознаками їх належності, допустимості та достовірності. На основі сукупності зібраних доказів приймається процесуальне рішення.

Не може бути повідомлення про підозру без складу кримінального правопорушення.

В даному випадку, дізнавач, маючи дискреційні повноваження, на основі сукупності зібраних доказів, прийшла до висновку про відсутність в події складу кримінального правопорушення, а тому повідомлення про підозру не може бути здійснено.

Натомість, слідчий суддя не може зобов`язати дізнавача (навіть у формі вказівки) вчинити процесуальну дію, а саме повідомити фігуранту про підозру у кримінальному провадженні, оскільки тим самим вийде за межі своїх процесуальних повноважень щодо розгляду скарги, які визначені положеннями ст. 307 КПК України, тобто втрутиться в дискреційні повноваження дізнавача, визначені положеннями ст.ст. 276, 278 вказаного Кодексу.

Наведене узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною в постановах від 05 липня 2022 року (справа № 757/27041/21-к, провадження № 51-3781км21), від 29 серпня 2022 року (справа № 757/61433/21-к, провадження

№ 51-372км22), від 30 листопада 2022 року (справа № 761/13804/22, провадження

№ 51-3067км22), від 02 березня 2023 року (справа № 757/12712/22-к, справа

№ 2460км22), від 05 квітня 2023 року (справа № 188/1146/22).

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про неповноту та необ`єктивність досудового розслідування ні потерпілою, ні її представником не наведено та слідчим суддею не вбачається.

За таких обставин, зазначені в скарзі та в судовому засіданні доводи потерпілої та її представника щодо неповноти та необ`єктивності досудового розслідування слідчий суддя визнає повністю безпідставними, а тому відхиляє їх.

Відповідно, слідчий суддя констатує, що дізнавачем були виконані всі необхідні слідчі/розшукові дії, спрямовані на повне, всебічне і неупереджене проведення досудового розслідування, дотримані вимоги кримінального процесуального законодавства, встановлено всі фактичні обставини провадження, які мають істотне значення для правильного його вирішення, перевірено всі факти та надано їм відповідну юридичну оцінку.

Дізнавач, з дотриманням вимог КПК України, прийшла до правильного висновку про закриття даного кримінального провадження, належним чином вмотивувавши своє рішення.

З огляду на викладене в цілому, законних підстав для скасування постанови дізнавача про закриття даного кримінального провадження з підстав, наведених в скарзі та в судовому засіданні немає, оскільки сумнівів у її законності у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 від 31.03.2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000417 від 25.10.2023 року, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено, підписано та проголошено 04 листопада 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1