УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Київський районний суд м. Харкова в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

законного представника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

представника служби у справах дітей - ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000792 від 27.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

До Київського районного суду м. Харкова для розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000792 від 27.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 , підтримала позицію свого підзахисного, просила застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Представник Служби у справах дітей ОСОБА_11 , захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 , законний представник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_10 при вирішенні клопотання прокурора покладалася на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд, вислухавши доводи прокурора, пояснення учасників судового розгляду, приходить до висновку про наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 13.06.2024 підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, який неоднаразово продовжувався ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.08.2024, 04.09.2024, 29.10.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

При цьому, ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2024, 24.01.2025, 18.03.2025, 12.05.2025, 07.07.2025, 01.09.2025, 28.10.2025, 22.12.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», останній раз - до 19.02.2026 включно, без визначення розміру застави.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховується, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований, холостий, є учнем "Харківського професійного коледжу", обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останні з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину можуть вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони обвинувачених або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.

При встановленні наявності ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину в умовах воєнного стану, під час збройної агресії РФ проти України, враховуючи дані про особу обвинуваченого та тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, суд вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховатися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінального правопорушення, які на теперішній час не зменшились.

Таким чином, оцінюючи у сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, яке є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 , на даному етапі розгляду кримінального провадження, не встановлено та сторонами не доведено.

При постановленні даної ухвали суд, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при продовженні йому строку тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, зокрема за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 206, 314 - 317 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 квітня 2026 року (включно), без визначення застави.

Встановити строк дії ухвали до 09 квітня 2026 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 - в той же строк, але з моменту вручення його ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її дію та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3