ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1240/24 Номер провадження 11-сс/814/315/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора- ОСОБА_6

захисника- ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтава в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 17 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0000011,

ВСТАНОВИЛА :

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив частково клопотання старшого детектива ОСОБА_10 та наклав арешт на корпоративні права ОСОБА_8 у ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» () в розмірі 80,06% статутного капіталу, що йому належать, розмір внеску до статутного фонду становить 200950 (двісті тисяч дев`ятсот п`ятдесят)гривень 00 копійок, із забороною державним реєстраторам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо реєстрації змін до відомостей про ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» () в частині відомостей щодо корпоративних прав ОСОБА_8 (в тому числі щодо розміру його частки у статутному капіталі; виключення зі складу учасників, тощо), а також із забороною ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» () приймати будь-які рішення щодо зміни розміру частки ОСОБА_8 у статутному (складеному) капіталі; виключення його зі складу учасників; а також із забороною ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» () чи його представникам та іншим уповноваженим особам вчиняти дії, що виникають на підставі права власності на частку в розмірі 80,06 % статутного капіталу, належного ОСОБА_8 , та які направлені на відчуження та/або обтяження у будь-який спосіб зазначеної частки та майна ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» (), у тому числі, внесення відповідних змін до державних реєстрів, із забороною вчиняти зазначені в цій ухвалі реєстраційні дії уповноваженими особами, щодо вказаної юридичної особи по всій території України, до скасування арешту у встановленому законом порядку; накладено арешт з позбавленням права розпорядження та відчуження до скасування у встановленому законом порядку на житлові будинки літ. «О-2», літ. «Т-2» з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Харківська обл., м. Харків, провулок Стрілецький, будинок 36, в розмірі частки власності 34/100, що належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; накладено арешт з позбавленням права розпорядження та відчуження до скасування у встановленому законом порядку на житлові будинки літ. «О-2», літ. «Т-2» з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Харківська обл., м. Харків, провулок Стрілецький, будинок 36, в розмірі частки власності 3/100, що належать ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В частині накладення арешту на інше вказане в клопотанні майно відмовлено.

Приймаючи рішення, слідчий суддя вважав за необхідне встановити обмеження, які перешкодять підозрюваному відчужувати свою частку, зменшити її, або іншим чином уникнути звернення стягнення на його частку у випадку прийняття судом відповідного рішення, однак з тим щоб юридична особа могла надалі продовжувати свою господарську діяльність, а інші співвласники, які не є підозрюваними у даному кримінальному провадженні могли безперешкодно реалізовувати свої права власності та при цьому врахував, що прокурором не надано доказів на підтвердження вартості земельної ділянки та відсутність цивільного позову у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_8 , а саме:

-на корпоративні права ОСОБА_8 у ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» () в розмірі 80,06% статутного капіталу, що йому належать, розмір внеску до статутного фонду становить 200950 (двісті тисяч дев`ятсот п`ятдесят)гривень 00 копійок, із забороною державним реєстраторам, які виконують функції державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити реєстраційні дії щодо реєстрації змін до відомостей про ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» () в частині відомостей щодо корпоративних прав ОСОБА_8 (в тому числі щодо розміру його частки у статутному капіталі; виключення зі складу учасників, тощо), а також із забороною ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» () приймати будь-які рішення щодо зміни розміру частки ОСОБА_8 у статутному (складеному) капіталі; виключення його зі складу учасників; а також із забороною ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» () чи його представникам та іншим уповноваженим особам вчиняти дії, що виникають на підставі права власності на частку в розмірі 80,06 % статутного капіталу, належного ОСОБА_8 , та які направлені на відчуження та/або обтяження у будь-який спосіб зазначеної частки та майна ТОВ «КОМПАНІЯ РЕМБУДГАРАНТ» (), у тому числі, внесення відповідних змін до державних реєстрів, із забороною вчиняти зазначені в цій ухвалі реєстраційні дії уповноваженими особами, щодо вказаної юридичної особи по всій території України;

- на транспортний засіб BMW X 5, д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , СпР/ТТ -СТІ 105198, об`єм двигуна 2993, 2024 року випуску, із забороню розпорядження та відчуження;

- на транспортний засіб AUDI Q8, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , об`єм двигуна 2967, 2021 року випуску, із забороню розпорядження та відчуження;

-на транспортний засіб SHACMAN SX3258DT384, д.н.з. НОМЕР_6 , СпР/ТТ- НОМЕР_7 , об`єм двигуна 11596, 2017 року випуску, із забороню розпорядження та відчуження;

-на транспортний засіб FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_8 , номер кузова НОМЕР_9 , об`єм двигуна 1368, 2011 року випуску із забороною розпорядження та відчуження;

- на житловий будинок літ. «О-2», літ. «Т-2» з надвірними будівлями та спорудами за адресою: Харківська обл., м. Харків, провулок Стрілецький, будинок 36, в розмірі частки власності 34/100, власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороною розпорядження та відчуження;

- на житловий будинок літ. «О-2», літ. «Т-2» з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі частки власності 3/100, власником якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із забороню розпорядження та відчуження.

При цьому зазначає, що слідчим суддею не враховано, що кримінальним правопорушенням, вчиненим під час дії воєнного стану, яке інкримінується ОСОБА_8 , завдано державі шкоду на загальну суму 3 517 500, 70 грн., що є особливо великими розмірами, а також те, що ОСОБА_8 є фактичним власником підприємства, а отже має змогу розпоряджатись його майном.

З рішенням також не погодився представник власника майна-адвокат ОСОБА_9 та подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна в повному обсязі.

Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою.

Інші учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про поважність неявки суду не повідомляли.

Положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , думку адвоката ОСОБА_7 на підтримання доводів поданих апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до приписів ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2 цієї статті Кодексу, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом закону, для накладення арешту з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), необхідною умовою є наявність обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366, ч.4 ст.191 КК України.

25.02.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.366 ч.5 ст.191 КК України.

06.03.2025 ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на останнього певних обов`язків.

17.03.2025 старший детектив Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні, мотивуючи подане клопотання необхідністю накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди (цивільний позов), завданої внаслідок кримінального правопорушення.

17.03.2025 слідчий суддя Київського районного суду м.Полтави задовольнив клопотання старшого детектива ОСОБА_10 частково.

З даним рішенням погоджується у колегія суддів та приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Під час апеляційного перегляду було встановлено наявність мети арешту вказаного майна: забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, оскільки санкцією частини 5 статті 191 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, а також відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, так як потерпілим, яким є аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Полтавській області, до матеріалів кримінального провадження подано цивільний позов в порядку ст. 128 КПК України про відшкодування шкоди, а саме 3517500,70 грн.

Вказане свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор та представник власника майна просять скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, не підтверджуються матеріалами справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, для інших осіб колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Разом з цим , вважаємо за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора та представника власника майна - без задоволення.

Керуючись статтями 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та представника власника майна ОСОБА_8 -адвоката ОСОБА_9 -залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від17 березня 2025 року у кримінальному провадженні №0000011 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3