Справа № 932/2548/25
Провадження № 1-кп/932/315/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження строку дії запобіжного заходу

09 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000204 від 18.02.2025 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Токмак Запорізької області, з середньою освітою, не одружений, неповнолітніх дітей не має, судимий 18.04.2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850,00 грн.; 27.05.2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі; 26.05.2021 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч.1 ст.115 КК України до 12 років позбавлення волі, звільнений з місць відбування покарання 23.06.2023 року, не працюючого, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , обвинуваченому за ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.307 КК України.

В судовому засіданні у зв`язку зі спливом застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурором заявлено клопотання про його продовження на 60 днів з визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 121 120,00 грн.

Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які враховувалися при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, та які на даний час не зменшилися і своєї актуальності не втратили.

Зазначаючи про продовження існування ризиків, прокурор посилається на тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, суворість покарання, визначеного законом від шести до десяти років позбавлення волі, яке може загрожувати обвинуваченому ОСОБА_5 в разі доведення його вини, наявність у нього не погашених і не знятих в установленому порядку судимостей, відсутність офіційного працевлаштування і сталого джерела доходу, що може сприяти як його переховуванню від суду, так і продовженню ним протиправної діяльності, пов`язаної зі збутом наркотичних засобів, в чому він обвинувачується на теперішній час.

Вважаючи, що такі дії обвинуваченого можуть зашкодити завданням кримінального провадження та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки та протистояти існуючим ризикам, прокурор просить суд його клопотання задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, залишивши йому заставу у раніше визначеному розмірі.

Сторона захисту, не погоджуючись з клопотанням прокурора та зазначаючи на недоведеності ризиків, вважала, що забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого можливо застосуванням до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і просила змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з утримання під вартою на більш м`який.

Вислухавши думки сторін та надавши оцінку доводам прокурора, а також обставинам, з якими закон пов`язує застосування та продовження запобіжних заходів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з такого.

За змістом ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для його застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною 1 даної статті (ч.2 ст.177 КПК).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) суд відповідно ст. 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан; наявність судимостей; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок і підстави продовження строку тримання під вартою визначені статтею 199 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин і воно може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оцінюючи наведені прокурором ризики у сукупності з обставинами і характером протиправної діяльності обвинуваченого, яка за змістом висунутого йому обвинувачення полягає у незаконних операціях з наркотичними засобами у великих розмірах, що створює велику суспільну небезпечність, та беручи до уваги суворість передбаченого законом покарання, яке може загрожувати обвинуваченому в разі визнання винуватості, дані про його особу, його майновий стан, відсутність у місті Дніпрі постійного місця проживання, суд вважає зазначені прокурором ризики обгрунтованими і доведеними, що вказує на доцільність продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Виключення прокурором ризику, пов`язаного із можливим незаконним впливом на свідків у зв`язку з їх допитом в судовому засіданні, з огляду на тяжкість і суспільну небезпечність інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, суспільний інтерес у вказаному кримінальному провадженні у сукупності з даними про особу обвинуваченого на прийняття рішення щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не впливає. Раніше визначені обвинуваченому розмір застави, як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою з покладеними на нього обов`язками в разі її внесення, суд вважає за необхідне залишити тими ж.

Обставин, які б свідчили про те, що обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, або надавали б підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою, судом не встановлено.

Твердження сторони захисту про недоведеність ризиків та можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає непереконливими, так як відповідних доказів цьому стороною не наведено, а судом не встановлено. До того ж, більш м`які запобіжні заходи не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та належне виконання ним процесуальних обов`язків і запобігти існуючим ризикам.

Керуючись статтями 176-178, 199, 327, 331, 369, 395 Кримінального процесуального Кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , обвинуваченому за ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» строком на 60 днів, по 09 березня 2026 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому вимірі складає 121 120,00 грн.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним його викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з дня її внесення.

Застава у визначеному судом розмірі може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем у будь-який момент протягом строку дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для виконання.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1