Провадження № 1-кп/932/1236/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дніпра, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 29 липня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Лозуватка П`ятихатського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, розлученого, має одну неповнолітню дитину, працездатного, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 30 травня 2025 року Шевченківським районним судом міста Дніпра за ч.1 ст.309КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком 1(один) рік;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , у якого виник злочинний умисел, спрямований на незаконне, без мети збуту, придбання, зберігання та перевезення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, реалізуючи зазначене:

29 липня 2025, приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись поряд з будинком №22 по вулиці Тополиній в м. Дніпрі, у невстановлений спосіб знайшов та таким чином незаконно придбав, протягом року після засудження за цією статтею, пакет з полімерного матеріалу з «фіксатором» із кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,4311 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, маса PVP становить 0,3509 г, яку ОСОБА_4 почав незаконно зберігати при собі, переміщуючись вулицями м. Дніпра на автомобілі марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , за наступним маршрутом: з території гаражного кооперативу «Автолюбитель-15» на ж/м Тополя-2, на вулицю Тополину, виїхавши на вул. Воскресенську, пересуваючись далі на цьому автомобілі на проїзд ОСОБА_5 та на пр. Богдана Хмельницького.

В то й же день 29 липня 2025 року, приблизно об 11 годині 45 хвилин, працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції поряд з будинком №156-А по пр. Богдана Хмельницького в м. Дніпрі був зупинений автомобіль марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , з якого, з переднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_4 та в ході огляду місця події, 29 липня 2025 року у проміжок часу з 13 години 39 хвилин до 13 години 43 хвилини, в присутності двох понятих добровільно видав із своєї сумки через плече пакет з полімерного матеріалу з «фіксатором» із кристалічною речовиною білого кольору, масою 0,4311 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, маса PVP становить 0,3509 г, яку ОСОБА_4 незаконно, без мети збуту, протягом року після засудження за цією статтею придбав, зберігав та перевозив на автомобілі марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 пояснив суду, що він дійсно, будучи протягом останнього року засуджений за статтею 309КК України, як наркозалежна особа 29 липня 2025 року, приблизно о 10:00 годині, перебуваючи поблизу будинку №22 по вул. Тополиній у м. Дніпрі, знайшов та поклав до своєї сумки полімерний пакет з «фіксатором», із кристалічною речовиною білого кольору, масою (зазначеною в обвинуваченні) 0,4311 г, яка містила особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, яку, в подальшому, почав зберігати при собі та перевозити без мети збуту, переміщуючись вулицями м. Дніпра на автомобілі марки ВАЗ-2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , за відповідним маршрутом. ОСОБА_4 , підтвердив, що того ж дня близько 11:45 години автомобіль, в якому він їхав зупинили працівники поліції, біля будинку №156-А по проспекту Богдана Хмельницького та під час огляду, він, зі своєї білої сумки, добровільно видав пакет із психотропною речовиною, яку він незаконно придбав, зберігав та перевозив без мети збуту.

Свою провину обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю, погодившись із усіма обставинами скоєного кримінального правопорушення та обсягом вилученої у нього психотропної речовини та вказав на намір, в подальшому, не вчиняти подібних кримінальних правопорушень, зазначаючи, що готовий пройти лікування від наркозалежності.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.309КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення психотропних речовин, без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за цією статтею.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України, суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12КК України є нетяжким злочином, обставини кримінального правопорушення, за яким обвинувачений визнав себе винуватим та не оспорював обставини інкримінованого, його наслідки та відношення обвинуваченого до них, дані про особу винуватого, який вважається особою раніше судимою, оскільки 30 травня 2025 року був засуджений вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра за ч.1 ст.309КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1(один) рік, яке повністю не відбуте, та вчинив кримінальне правопорушення за даним вироком пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, в короткий проміжок часу від вчинення попереднього; неодноразово, притягався до адміністративної відповідальності, зокрема за ч.1 ст.130КупАП, до стягнення у виді штрафу та позбавлення водійських прав (штраф не сплачено); має місце мешкання та місце реєстрації, за сімейним станом, зі слів розлучений; має неповнолітню дитину; на диспансерних обліках в закладах охорони здоров`я не перебуває, проте, як зазначив сам ОСОБА_4 , він є наркозалежною особою і хоча й вказав на намір пройти відповідне лікування але, за період досудового розслідування, та судового розгляду, не звертався до медичних закладів з цього приводу, оскільки не надав суду на підтвердження вказаного наміру жодної медичної документації; працездатний, але офіційно не працевлаштований; веде антисоціальний спосіб життя, про що свідчать відомості надані органом пробації; ухилявся від явки до суду, чим, на сам перед, не виконував обов`язки покладені на нього в рамках запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, нехтуючи тим самим і зобов`язаннями в статусі обвинуваченого, що призвело до необхідності прийняття рішення щодо його примусового приводу до зали судового засідання, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Необхідно зазначити, що каяття, яке було зазначено пом`якшуючою обставиною у складеному щодо ОСОБА_4 обвинувальному акті, припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини й готовності нести кримінальну відповідальність. На переконання суду, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. На цьому також наголосив суд касаційної інстанції у справі №199/6365/19 від 10.03.2021. Немає підстав визнавати каяття щирим у випадку, коли обвинувачений повідомив про своє розкаяння формально, вину свою визнав таким чином, що підтвердив лише очевидність скоєного ним. Судом проаналізовано ставлення ОСОБА_4 , як наркозалежної особи, до вчиненог ним злочину та його поведінку після вчинення злочину. Поведінка обвинуваченого свідчить про нещирість його каяття та, в сукупності з іншими матеріалами, що характеризуються особу обвинуваченого, не може розцінюватись судом як щире каяття, а тому суд при призначенні йому покарання не бере до уваги щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання. Суд вважає, що щире каяття, про яке ОСОБА_4 заявив в судовому засіданні, є спробою пом`якшити покарання за вчинений злочин.

Згідно ст.67КК України, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Судом взято до уваги інформацію, викладену у досудовій доповіді органу пробації, згідно з якою ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом, також, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

На підставі вище викладеного, додержуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, приймаючи до уваги відомості викладені в досудовій доповіді органу пробації, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.309КК України, із застосуванням правил призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до приписів ст.71КК України, із співвідношенням за правилами передбаченими п.а-1 ч.1 ст.72КК України, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, не можливо без ізоляції від суспільства, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 потребує цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого стягнути на користь держави витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-25/30454-НЗПРАП від 04.08.2025 року у розмірі 2228 грн. 50 коп.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.309КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.71, п.а-1 ч.1 ст.72КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання призначеного за вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 30 травня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1(одного) року 3 (три) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 та приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту, із обов`язками покладеними ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17 жовтня 2025 року, як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

На підставі ч.7 ст.72КК України, відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 22 серпня 2025 року та ухвали Шевченківського районного суду міста Дніпра від 17 жовтня 2025 року, у строк покарання - зарахувати ОСОБА_4 - перебування під цілодобовим домашнім арештом: з 22 серпня 2025 року по день набранням вироком законної сили - з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/104-25/30454-НЗПРАП від 04.08.2025 року у розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок.

Речові докази:

- залишки речовини у пакеті з полімерного матеріалу з «фіксатором», яка відповідно до висновку експерта від 04.08.2025 №СЕ-19/104-25/30454-НЗПРАП містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP та яку після проведення судової експертизи разом із первинним пакуванням поміщено до спеціального пакету з полімерного матеріалу № 6115849 та які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП №4 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській (квитанція номер 010378, порядковий номер 75), після набрання вироком законної сили знищити;

- цифрові носії з відеозаписами слідчих дій, які містяться серед матеріалів кримінального провадження, після набрання вироком законної сили - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Дніпра ОСОБА_6