провадження № 1-кс/631/29/25
справа № 631/1912/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року селище Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі слідчого судді Трояновської Т. М., за участю секретаря судового засідання – Семенко А. А., дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області – Софіч А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції Альони Ніколайчук, погоджене прокурором Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області Романом Малюкіним, по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2024 року під № 00000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю,

В С Т А Н О В И В:

До Нововодолазького районного суду Харківської області звернулась начальник сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітан поліції Альона Ніколайчук з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, складеним 12 вересня 2025 року та погодженим прокурором Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області Романом Малюкіним.

На обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що сектором дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2024 року під № 00000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, за фактом шахрайських дій по відношенню до Шевченка Артема Олександровича.

В ході проведення досудового розслідування, в якості потерпілого допитано Шевченка Артема Олександровича, який пояснив, що 21 жовтня 2024 року у вечірній час шляхом моніторингу інтернет сайтів він натрапив на оголошення на сайті «OLX» про продаж автомобілю із-за кордону марки «Volkswagen Golf», 2009 року випуску. З метою купівлі вищезазначеного товару Шевченко А. О. написав продавцеві на ім’я Сергій у месенджер «Viber» на номер +02 та домовився з ним, щоб йому пригнали автомобіль із-за кордону. 22 жовтня 2024 року продавець Сергій написав Шевченку А. О. у месенджер «Viber» та повідомив про необхідність переказу передоплати за автомобіль, а саме грошових коштів у сумі 32960 гривень 00 копійок.

Того ж дня, для допомоги з переказом грошових коштів Шевченко А. О. звернувся до каси АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОЩАДБАНК», де йому повідомили, що за одну банківську операцію можна переказати суму не більше 30000 гривень 00 копійок, тому Шевченко А. О. зробив два грошових перекази, на одну і ту саму карту з номером 900803, а саме 29960 гривень 00 копійок через касу та 3000 гривень 00 копійок за допомогою застосунок «Приват24».

Після переказу грошових коштів, продавець Сергій написав Шевченку А. О. у месенджер «Viber» про, те що йому необхідно скинути, ще 700 доларів США, після чого Шевченко А. О. запідозрив продавця у шахрайстві та перестав відповідати йому на повідомлення, на що останній видалив їх спільну переписку.

Як зазначила дізнавач, таким чином невстановлені під час досудового розслідування особи, вчинили шахрайські дії стосовно Шевченка Артема Олександровича, в результаті яких заволоділи його грошовими коштами в сумі 32960 гривень 00 копійок.

Під час досудового розслідування шляхом моніторингу інтернет сайту, а саме https://www.vodafone.ua/support/faq/jak-diznatysj-kod-operatora, встановлено, що мобільний номер телефону +02 є абонентом мобільного оператора ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВФ УКРАЇНА».

Дізнавач зазначила, що для забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, можливого встановлення особи, яка скоїла дане кримінальне правопорушення, її фактичного місцезнаходження, а також з метою подальшого проведення інших необхідних слідчих дій під час досудового розслідування, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, володільцем яких є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВФ УКРАЇНА», а саме інформацію про абонента з номером +02, за період з 00 годин 00 хвилин 21 жовтня 2024 року до моменту постановлення ухвали слідчим суддею, зокрема: інформацію про абонента з розшифровкою його повних анкетних даних, якому належать вищевказаний номер, або іншу інформацію про абонента; ідентифікаційні ознаки кінцевих обладнань абонента, його унікальний ідентифікатор сім-карток (IMSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (IMEI), тощо; дату, час та тривалість з’єднань абонента; ідентифікаційні ознаки терміналів, з яким відбувся сеанс зв’язку (абонент Б), у тому числі з’єднань нульової тривалості (неприйняті виклики); типи з’єднань абонента, вхідні та вихідні дзвінки, ммс (мультимедійні повідомлення), переадресація, тощо; дату та час входу та виходу абонента з номерами в мережу Інтернет з вказанням Інтернет адреси, її найменування, адреси, місце знаходження та ідентифікаційні ознаки; адреси розташування абонента у момент здійснення дзвінків та/або виходу в мережу Інтернет, з прив’язкою їх до базових станцій та адреси в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з’єднання, у тому числі з’єднань нульової тривалості (неприйняті виклики); інформацію про поповнення мобільних терміналів, дати, часу та суми поповнення та механізм поповнення цих терміналів; IP – адреси абонента, як динамічних так і статичних (реальних).

Також у клопотанні вказано, що отримана інформація може в подальшому мати доказове значення для кримінального провадження, сприятиме розкриттю кримінального правопорушення, встановлення осіб, причетних до його вчинення, а також притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності.

Посилаючись на те, що встановлення вказаної інформації має істотне значення для цього кримінального провадження, а також у зв`язку з тим, що отримати вказану інформацію іншим шляхом не передбачається за можливе, дізнавач просила надати тимчасовий доступ до вказаної інформації.

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області Софіч Анна Олегівна у судовому засіданні клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції Альони Ніколайчук про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться у клопотанні.

Прокурор Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області Роман Малюкін, який погодив клопотання дізнавача, у судове засідання не з’явився, хоча про час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином відповідно до положень частин 1 та 8 статті 135 Кримінального процесуального кодексу України. Про причини своєї неявки суд не повідомив, однак 06 жовтня 2025 року від начальника Нововодолазького відділу Харківської окружної прокуратури Харківської області Романа Кас’яненка, надійшла заява, що була зареєстрована за вхідним № 6071/25-вх., відповідно до якої останній, як процесуальний керівник, підтримав клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю, просив його задовольнити, розгляд клопотання здійснювати за його відсутності.

Особа, у володінні якої знаходяться речі і документи щодо яких розглядається клопотання – ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВФ УКРАЇНА» були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи шляхом здійснення судового виклику, у тому числі на електронну адресу. Свого представника для участі в судовому засіданні не направили, про причини неявки суд не повідомили, заяв про відкладення розгляду або клопотання про його розгляд у їх відсутності не надали.

З цього приводу слід зазначити, що за змістом кримінального процесуального закону загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення законності кримінальної процесуальної діяльності та дотримання прав і законних інтересів осіб, що беруть участь у такому провадженні, та не суперечать вимозі імперативності.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 7 Кримінального процесуального кодексу України до однієї із засад кримінального провадження відноситься, зокрема, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а доступ до правосуддя іншим шляхом, окрім ухвалення відповідних судових рішень неможливий.

Приписами частини 4 статті 163 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що слідчий суддя, зберігаючи об'єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами, в тому числі й особою, у володінні якої знаходяться речі і документи щодо яких розглядається клопотання, їх процесуальних прав на участь у розгляді в суді справи, що стосується їх прав та обов'язків, у порядку передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність представника ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВФ УКРАЇНА» та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні.

Вислухавши пояснення та доводи дізнавача, дослідивши матеріали клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру судових розслідувань 25 жовтня 2024 року під № 00000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, сумлінно і принципово здійснюючи свої повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, діючи у межах і відповідно до вимог процесуального та матеріального закону, а також ретельно перевіривши наявність об`єктивної необхідності й виправданості саме такого втручання у права і свободи особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, щодо яких розглядається клопотання, слідчий суддя вважає, що його слід задовольнити з наступних підстав.

Розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, слідчий суддя перш за все ураховує, що завданням кримінального провадження, визначеним у статті 2 Кримінального процесуального кодексу України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормами кримінального процесуального законодавства України визначено слідчого суддю як суддю суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України).

Вказаний контроль здійснюється ним в тому числі й шляхом вирішення питань, пов’язаних з обмеженням конституційних прав і свобод таких осіб.

Вирішуючи вказане клопотання суд виходить з положень статті 84 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 91 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження, який, виходячи зі змісту частини першої цієї ж статті, застосовується з метою дієвості цього провадження.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються (частини 3 – 5 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України).

Положеннями статті 159 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп’ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв’язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп’ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв’язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором (частина 1 статті 160 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до приписів частин 1 та 2 статті 40-1 Кримінального процесуального кодексу України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений: 1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; 4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Отже, в разі звернення процесуальної особи, що здійснює кримінальне провадження, з клопотанням до слідчого судді про дачу дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, норми діючого кримінального процесуального законодавства, прямо встановлюють обов`язок цієї особи звертатися з таким клопотанням саме в рамках конкретного провадження, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у зв`язку із розслідуванням якого подається клопотання та відомості щодо вчинення саме цього кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000050, зареєстрованого 25 жовтня 2024 року о 17 годині 31 хвилину, сформованого 12 вересня 2025 року дізнавачем сектору дізнання Ніколайчук А. О. вбачається, що на підставі заяви Шевченка Артема Олександровича, що надійшла 24 жовтня 2024 року, зареєстроване кримінальне провадження із правовою кваліфікацією, передбаченою частиною 1 статті 190 Кримінального кодексу України, про те, що 25 жовтня 2024 року до відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області надійшла заява Шевченка Артема Олександровича, 03 жовтня 1989 року народження, про те, що 21 жовтня 2024 року у вечірній час він знайшов оголошення на сайті «OLX» про продаж автомобілю із-за кордону, та 22 жовтня 2024 року з метою купівлі одного з запропонованих продавцем сайту авто, здійснив два грошових перекази, а саме близько 16 години 00 хвилин він переказав грошові кошти у сумі 29960 гривень 00 копійок через касу «Ощадбанку» та ще один грошовий переказ близько 16 години 18 хвилин у сумі 3000 гривень 00 копійок через застосунок «Приват24». Товар на даний час не отримав.

За приписами частини 2 статті 160 Кримінального процесуального кодексу України у клопотанні в тому числі зазначаються: речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи (частина 5 статті 163 Кримінального процесуального кодексу України).

При цьому у відповідності до приписів частини 6 зазначеної вище норми права, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

Внесене дізнавачем клопотання відповідає вимогам частини 2 статті 160 Кримінального процесуального кодексу України.

Інформація, тимчасовий доступ до якої просить надати дізнавач, відповідно до пункту 7 частини 1 статті 162 Кримінального процесуального кодексу України належить до інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв’язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, належить до охоронюваної законом таємниці.

У частинах 1 – 3 статті 21 Закону України «Про інформацію» визначено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.

Так, правові та організаційні основи державної політики у сферах електронних комунікацій та радіочастотного спектра, а також права, обов’язки та відповідальність фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у відповідній діяльності або користуються електронними комунікаційними послугами визначенні положеннями Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації».

Відповідно до положень статті 2 Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації» виклик – процес з’єднання за допомогою електронної комунікаційної мережі, що дає змогу здійснення двосторонніх голосових електронних комунікацій; інформація про місцезнаходження абонента, який здійснює виклик, – оброблені у мережі мобільного зв’язку дані, отримані від мережевої інфраструктури або мобільного кінцевого (термінального) обладнання, із зазначенням місцезнаходження мобільного кінцевого (термінального) обладнання (точки його підключення до мережі), а в мережі фіксованого зв’язку – даних про фізичну адресу кінцевого пункту мережі; користувач електронних комунікаційних послуг (далі – користувач послуг) – юридична або фізична особа, або фізична особа - підприємець, яка користується або замовляє електронну комунікаційну послугу; пов`язана послуга – послуга, пов`язана з електронною комунікаційною мережею чи послугою, призначена для забезпечення або підтримки самостійного чи автоматизованого надання послуг через цю мережу чи послугу, яка включає перенесення номерів або системи, що пропонують еквівалентну функціональність, системи умовного доступу, електронні телегіди та інші послуги, зокрема послугу з ідентифікації місцезнаходження абонента, який здійснює виклик, та послугу визначення присутності.

Постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг зобов`язані дотримуватися таких умов загальної авторизації надавати доступ до своїх електронних комунікаційних мереж уповноваженим законом органам державної влади (їх посадовим особам) для правомірного зняття інформації в електронних комунікаційних мережах у випадках та порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя бере до уваги, мобільний телефон у ввімкненому стані завжди відстежує за найближчими базовими станціями, при цьому він приймає сигнали від однієї більш сильної станції і постійно відслідковує рівень сигналів ще від декількох. При будь-якому спілкуванні з мережею (дзвінок, SMS) телефон встановлює в більшості випадків зв`язок з найсильнішою за рівнем сигналу станцією. MSC (комутатор мобільного зв`язку) при кожному спілкуванні з мережею визначає і зберігає в журналі (CDR) серійний номер телефону і номер стільника Cell ID в якому знаходився термінал. Таким чином, в стандартній GSM мережі можливо визначити місцезнаходження абонента з точністю до стільника. Виробники GSM обладнання надають комутаторам мобільного зв`язку можливість визначати місцезнаходження абонента не тільки по номеру стільника, але й уточнювати його за критерієм дальності знаходження абонента від поточної базової станції. Технологія GSM використовує частотно-часове розділення каналів, існує можливість визначати відстань знаходження абонента від базової станції, використовуючи параметр TA. Засоби мобільного позиціонування діляться на два основних типи: системи, для функціонування яких необхідна доробка або заміна абонентських пристроїв; системи, що працюють із звичайними мобільними терміналами (системи позиціонування всередині стільникової мережі).

Згідно з пунктами 4 та 10 частини 3 статті 18 Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації» постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг зобов`язані дотримуватися таких умов загальної авторизації: здійснювати захист конфіденційності електронних комунікацій відповідно до Конституції України та закону; постачальники електронних комунікаційних мереж та/або послуг зобов`язані дотримуватися таких умов загальної авторизації: надавати доступ до своїх електронних комунікаційних мереж уповноваженим законом органам державної влади (їх посадовим особам) для правомірного зняття інформації в електронних комунікаційних мережах у випадках та порядку, встановлених законом.

У частині 1 та 2 статті 119 Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації» передбачено, що постачальники електронних комунікаційних послуг повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність даних щодо кінцевого користувача, отриманих при укладенні договору про надання електронних комунікаційних послуг та наданні електронних комунікаційних послуг, у тому числі щодо:
1) персональних даних споживача;
2) факту отримання кінцевим користувачем електронних комунікаційних послуг;
3) змісту інформації, що передається та/або отримується кінцевим користувачем;
4) обсягу, змісту, маршрутів передачі інформації (даних), у тому числі даних, що обробляються з метою передачі інформації в електронних комунікаційних мережах або оплати електронних комунікаційних послуг;
5) даних про місцезнаходження, до яких відносяться будь-які дані, що обробляються постачальником електронних комунікаційних послуг при наданні послуг електронних комунікацій, у тому числі про розташування термінального обладнання
; 6) даних про спроби виклику між певними кінцевими точками електронної комунікаційної мережі, в тому числі про невдалі спроби виклику (таких, що були ініційовані і не отримали відповіді) або перерване з’єднання.
Інформація про електронні комунікаційні послуги, отримані кінцевим користувачем, може надаватися за наявності його попередньої згоди, вираженої у письмовій чи будь-якій іншій формі, що дає змогу зробити висновок про факт надання такої згоди або у порядку та відповідно до вимог Конституції України та законів України.

Як визначено у частині 1 статті 121 Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації» доступ до інформації про споживача, факти надання електронних комунікаційних послуг, у тому числі до даних, що обробляються з метою передачі такої інформації в електронних комунікаційних мережах, здійснюється виключно на підставі рішення прокурора, суду, слідчого судді у випадках та порядку, передбачених законом.

Зняття інформації з електронних комунікаційних мереж постачальників електронних комунікаційних послуг забезпечується єдиною системою технічних засобів, що використовується всіма уповноваженими законом органами, на умовах автономного доступу до інформації у порядку, визначеному законодавством (частина 2 статті 121 Закону України від 16 грудня 2020 року № 1089-ІХ «Про електронні комунікації»).

Також слідчий суддя бере до уваги, що згідно з пунктом 2 частини 1 статті 615 Кримінального процесуального кодексу України у разі введення воєнного стану та якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 206, 29, 232, 233, 234, 235, 245 – 248, 250 та 294 цього Кодексу, такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

У системному взаємозв`язку норми пункту 2 частини 1 статті 615 Кримінального процесуального кодексу України та пункту 20-7 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України слід розуміти так, що під час дії воєнного стану на території України якщо відсутня об`єктивна можливість виконання слідчим суддею повноважень, передбачених статтями 140, 163, 164, 170, 173, 206, 29, 232, 233, 234, 235, 245 – 248, 250 та 294 цього Кодексу, то такі повноваження виконує керівник відповідного органу прокуратури за клопотанням прокурора або за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором. Тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини першої статті 162 цього Кодексу здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури. Проте, в даному випадку, наявні правові підстави для розгляду даного клопотання слідчим суддею, який має об`єктивну можливість виконання повноважень, передбачених 140, 163, 164, 170, 173, 206, 29, 232, 233, 234, 235, 245 – 248, 250 та 294 Кримінального процесуального кодексу України.

У частині 7 статті 163 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

В даному випадку, з копії рапорту старшого інспектора-чергового Чергової частини відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції О. Почтара вбачається, що 24 жовтня 2024 року надійшло повідомлення від Шевченка Артема Олександровича, 03 жовтня 1989 року народження, щодо вчинення відносно нього шахрайських дій невідомою особою. Подія була зареєстрована за № 200681367. Даний рапорт зареєстрований в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (журнал єдиного обліку) відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області за № 2451 від 24 жовтня 2024 року.

З копії протоколу допиту потерпілого Шевченка Артема Олександровича від 04 листопада 2024 року вбачається, що 21 жовтня 2024 року, у вечірній час шляхом моніторингу інтернет сайтів він натрапив на оголошення на сайті «OLX», про продаж автомобілю марки «Volkswagen Golf», 2009 року випуску із-за кордону. З метою купівлі вищезазначеного товару Шевченко А. О. написав продавцеві у месенджер «Viber» на номер телефону . Після чого у формі переписки потерпілий домовився з продавцем на ім’я Сергій про доставку автомобілю із-за кордону, та останній направив йому у месенджер фотографію договору про купівлю автомобілю, в якому була вказана сума передоплати у розмірі 32960 гривень 00 копійок, яку необхідно було сплатити та вказано номер карти для оплати. 22 жовтня 2024 року продавець Сергій написав Шевченку А. О. у месенджер та повідомив про необхідність переказу передоплати за автомобіль, а саме грошових коштів у сумі 32960 гривень 00 копійок. Того ж дня, для допомоги з переказом грошових коштів потерпілий звернувся до каси Акціонерного товариства «Ощадбанк», де йому повідомили, що за одну банківську операцію можна переказати суму не більше 30000 гривень 00 копійок. Тому Шевченко А. О. зробив два грошових перекази, на одну і ту саму карту з номером 900803, а саме 29960 гривень 00 копійок через касу Акціонерного товариства «Ощадбанк» та 3000 гривень 00 копійок за допомогою застосунку «Приват24». Після переказу грошових коштів, продавець на ім’я Сергій написав потерпілому у месенджер про, те що йому необхідно скинути ще 700 доларів та переробити договір. Шевченко А. О. запідозрив продавця у шахрайстві та перестав відповідати йому на повідомлення, на що останній видалив їх спільну переписку.

Також у матеріалах клопотання містить копія доказів перерахування Шевченком Артемом Олександровичем грошових коштів, а саме копія квитанції до платіжної інструкції переказ готівки № 221, виданої 22 жовтня 2024 року АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ОЩАДБАНК» (Харківська обласна філія – ТВБВ № 10020/0372) про перерахування грошових коштів у сумі 29960 гривень 00 копійок на ім’я отримувача Петух Артем Олексійович, а також копія платіжної інструкції Р24АD7865, виданої 22 жовтня 2024 року АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про перерахування грошових коштів у сумі 3000 гривень 00 копійок на картку 413282*********03, надавач платіжних послуг отримувача АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВА «КЛІРІНГОВИЙ ДІМ».

Таким чином, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що:

обраний в клопотанні вид заходу забезпечення кримінального провадження застосовуються тільки на підставі ухвали слідчого судді;

клопотання подано до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (орган дізнання);

із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, звернулась уповноважена службова особа в межах своєї компетенції, передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України;

клопотання погоджено прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000050, зареєстрованого 25 жовтня 2024 року;

на виконання приписів частини 6 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України дізнавачем додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання;

стороною кримінального провадження, що звернулась із цим клопотанням до суду, доведено:

а) існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження;

б) наявність потреби досудового розслідування кримінального провадження № 0000050, що виправдовує саме такий ступінь втручання у права і свободи юридичної особи, про який ідеться в клопотанні дізнавача, погодженого прокурором;

в) наявність достатніх підстав вважати, що документи, щодо яких планується дізнавачем отримати розпорядження про надання можливості тимчасового доступу, містять охоронювану законом таємницю, й перебувають саме в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «ВФ УКРАЇНА», код ЄРДПОУ 14333937, розташованому за адресою: місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок № 15;

г) неможливість іншим, окрім обраного у клопотанні способом, довести за їх допомогою обставини, які будуть використані як докази задля досягнення мети їх отримання.

Отже, оскільки без отримання відповідного розпорядження слідчого судді про надання можливості отримати тимчасовий доступ до зазначених у клопотанні дізнавача документів, що містять охоронювану законом таємницю, не можливо встановити всі обставини кримінального провадження та можливих осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції Альони Ніколайчук про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, від 12 вересня 2025 року слід задовольнити.

У постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року по справі № 263/10353/16-к викладено правовий висновок, відповідно до якого, до компетенції слідчого судді не належить визначення як конкретного слідчого або прокурора, які мають здійснювати слідчу (розшукову) дію тимчасовий доступ, так й інших осіб, що будуть брати участь у його проведенні (понятих, працівників оперативного підрозділу, спеціалістів та ін.).

Визначення в ухвалі слідчого судді конкретного слідчого, дізнавача або прокурора, які мають здійснювати слідчі дії, перебуває поза межами повноважень слідчого судді з контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та обмежується в цій частині перевіркою того, чи є належним суб`єктом учасник кримінального провадження, який звернувся з клопотанням про тимчасовий доступ.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 7, частинами 1, 3 статті 21, частиною 6 статті 22, статтями 40-1, 84, частиною 1 статті 91, частиною 1 статті 99, статтею 107, пунктом 5 частини 2 статті 131, статтями 132, 135, 137, 159, 160, 163, 164, частиною 3 статті 309 частиною 3 статті 392, статтями 532, 533 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції Альони Ніколайчук – задовольнити.

Надати начальнику сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції Ніколайчук Альоні Олегівні, а також дізнавачу сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанту поліції Софіч Анні Олегівні, тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, володільцем яких є ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ВФ УКРАЇНА» (код ЄРДПОУ 14333937), розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок № 15, на паперових та/або електронних носіях, з можливістю їх вилучення та виготовлення копій, а саме: інформацію про абонента з номером +02, з розшифровкою його повних анкетних даних, або іншу інформацію про абонента; ідентифікаційні ознаки кінцевих обладнань абонента, його унікальний ідентифікатор сім-карток (IMSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (IMEI), тощо; дата, час та тривалість з’єднань абонента; ідентифікаційні ознаки терміналів, з яким відбувся сеанс зв’язку (абонент Б), у тому числі з’єднань нульової тривалості (неприйняті виклики); типи з’єднань абонента, вхідні та вихідні дзвінки, ммс (мультимедійні повідомлення, переадресація, тощо; дату та час входу та виходу абонента з номерами в мережу Інтернет з вказівкою Інтернет адреси, її найменування, адреси, місцезнаходження та ідентифікаційні ознаки; адреси розташування абонента у момент здійснення дзвінків та/або виходу в мережу Інтернет, з прив’язкою їх до базових станцій та адреси в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з’єднання, у тому числі з’єднань нульової тривалості (неприйняті виклики); інформацію про поповнення мобільних терміналів, дати, часу та суми поповнення та механізм поповнення цих терміналів; IP – адреси абонента, як динамічних так і статичних (реальних) за період з 00 години 00 хвилин 21 жовтня 2024 року до моменту постановлення ухвали слідчим суддею.

Зобов’язати посадових осіб ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВФ УКРАЇНА», розташованого за адресою: місто Київ, вулиця Лейпцизька, будинок № 15, надати начальнику сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області капітану поліції Ніколайчук Альоні Олегівні або дізнавачу сектору дізнання відділення поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанту поліції Софіч Анні Олегівні тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів.

Ухвала діє два місяця, який слід рахувати з дня її постановлення, тобто до 13 грудня 2025 року.

Роз’яснити посадовим особам ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВФ Україна», що у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, можуть настати наслідки, передбачені статтею 166 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно положеннями цього Кодексу з метою відшукування та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, оскільки не позбавляє юридичну особу можливості здійснювати свою діяльність. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 16 жовтня 2025 року о 08 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя Т. М. Трояновська