Справа № 642/6281/25
Провадження № 1-кп/642/617/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000559 від 17.04.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Комсомольськ Полтавської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, офіційно працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 09.04.2025 р., тобто встановлення факту дільничним офіцером поліції, маючи умисел на самовільне будівництві споруди, діючи всупереч вимогам ст. 116, 118, 123, 124, 125, 126 Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, при відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, згідно з якими громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю), ч. 1 ст. 96 Земельного Кодексу України, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України самовільно, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди, їх державної реєстрації, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці, діючи умисно, з корисливих мотивів самовільно зайняв земельну ділянку з координатами Х: 1) 5536112.811; 2) 5536114.177; 3) 5536107.677; 4)5536106.344 та Y: 1) 5348636.900; 2) 5348641.003; 3) 5348643.183; 4)5348639.033 площею 0,0030 га яка розташована з бокової частини будинку за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 211 та яка на праві власності належить комунальному підприємству «Харківська міська рада».

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , в невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 09.04.2025 р., усвідомлюючи, що не має права на земельну ділянку, за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або передання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї та державної реєстрації, в порушення ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, що передбачають загальний порядок видачі органом державного архітектурно - будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт, без отримання вказаного дозволу відповідного органу, ОСОБА_4 , при невстановлених слідством обставинах, здійснив самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці з координатами Х: 1) 5536112.811; 2) 5536114.177; 3) 5536107.677; 4)5536106.344 та Y: 1) 5348636.900; 2) 5348641.003; 3) 5348643.183; 4)5348639.033 площею 0,0030 га яка розташована з бокової частини будинку за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 211, для використання у власних інтересах, чим завдав матеріальну шкоду КП «Харківській міській раді» у розмірі 3 474 грн. 1 коп. відповідно до розрахунку ГУ Держгеокадастру в Харківській області.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне будівництво на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованих йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. У вчиненому щиро розкаявся.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілого Харківської міської ради ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Прохала призначити ОСОБА_4 покарання на розгляд суду.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінальних правопорушень, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України тобто самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує її покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відсутні.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік, рід занять, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання, перебування на обліках, його ставлення до вчиненого.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 відноситься до нетяжких злочинів.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, із вищою освітою, фізична особа - підприємець, має зареєстроване місце проживання.

Згідно досудової доповіді орган пробації вважає за доцільне звільнити правопорушника від відбування покарання з випробуванням, з покладанням па правопорушника обов`язків, передбачених пункт 2 частиною 3 статті 76 КК України: - не виїжджати за межі України без погодження з органом пробації.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується ст.65ККУкраїни та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наведеними даними про його особу та приходить до висновку про те, що йому слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.197-1 КК України у вигляді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати за проведення судової будівельно-технічної експертизи № 12156 від 28.08.2025 складають 21 204 грн. стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 100, 124,349,370,374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової будівельно технічної експертизи № 12156 від 28.08.2025 у розмірі 21 204 (двадцять одна тисяча двісті чотири) грн. 00 коп. на користь держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Холодногірський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1