Справа № 698/740/24
Провадження № 1-кп/698/22/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 р.селище Калинопіль

Калинопільський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000930 від 16.07.2024 р. відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана, Тальнівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , 15.07.2024 року близько 13 год. 30 хв., перебуваючи на відстані кількох метрів від берега річки Гнилий Тікич розташованої в смт Катеринопіль, неподалік вул. Вільного козацтва, умисно, з мотивів жорстокості та зневаги до загальноприйнятих в суспільстві норм моралі щодо поводження з тваринами, в порушення ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яка передбачає заборону вчинення дій, що суперечать принципам захисту тварин від жорстокого поводження, бажаючи умисно завдати тілесних ушкоджень собаці дворової породи, яка віднесена до хребетних, яка на той момент перебувала в воді, шляхом використання дерев`яної палиці, умисно та активно здійснив три удари, на очах у малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , один із яких влучив по хребетній тварині внаслідок чого тварина отримала тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми незначного розміру в області грудної клітки.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України жорстоке поводження з тваринами, що відносяться до хребетних, у тому числі безпритульними тваринами, що вчинене умисно та призвело до тілесних ушкоджень тварини, у присутності малолітніх.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 299 КК України не визнав повністю та пояснив суду, що він проживає в будинку поряд з річкою Гнилий Ткич, біля якого має своє господарство, у якому тримає двох кіз, на яких останнім часом почали нападати бродячі собаки. У понеділок 15.07.2024 року випустив кіз пастися на загальній території біля берега річки, тому в обід пішов подивитися до старого мосту, як вони там пасуться. Почув біля берега річки крик гусей і побіг туди. По дорозі побачив ОСОБА_10 , яка йому сказала, що треба лізти у воду, бо собака передушить всіх гусей. Він побачив у воді собаку, яка була дуже агресивною, оскалювала зуби і кидалась на гусей. Також у воді стояли хлопчик Захар, а на березі дівчинка Оля. ОСОБА_11 йому сказала, щоб він був обережний, бо то бродяча собака і може бути скажена, так як вона її вже вкусила. Тому він сказав їй відвести дітей подалі, щоб коли він вижине собаку з води, вона їх не вкусила. Собака схопила гусеня і попливла в його сторону, він намагався ударити її палицею, яку перед цим взяв у ОСОБА_12 з рук, але не попав по собаці. За другим разом вдарив палицею собаку по спині, вона пірнула під воду, а потім винирнула і знову з гусеням в зубах. Він ще раз вдарив собаку і вона випустила гусеня, а сама залишилася у воді. Зазначив, що хотів захистити гусей та людей від агресивної собаки. Собаку не став діставати, бо вона могла бути скаженою. Зазначив, що цього можна було б уникнути, якби хлопець, що стояв у воді, сказав, що то їх собака і вона з ними прийшла. Просив його виправдати за пред`явленим обвинуваченням.

Захисник обвинуваченного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заявив клопотання про визнання протоколу розтину трупу тварини недопустимим доказом. Крім того, просив виправдати ОСОБА_7 , оскільки в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України, а обвинувачений не маючи умислу на вбивство собаки відганяв собаку від гусей.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, його вина повністю підтверджується наданими у судовому засіданні показами свідків.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показав, що 15.07.2024 року хлопчик ОСОБА_14 ловив рибу на річці Гнилий Тікич. Потім прийшла дівчина ОСОБА_15 з собакою і вони разом із ОСОБА_16 відійшли далі, після чого він почув гусей і його жінка ОСОБА_17 пішла подивитись, що відбувається, побачила, що собака ганяє гусей. Собака була невелика, приблизно по коліно і бігала завжди без ошийника, проходячи біля їхньої сумки, полізла туди, оскільки там була їжа. Його жінка махнула на неї рукою, а собака її укусила. В подальшому він знаходився метрів за 100 від події та бачив як ОСОБА_18 зайшов у воду і махав палицею. Дітей його жінка відвела за верби десь метрів 20 від річки, тому вони нічого не бачили.

Свідок ОСОБА_17 , суду пояснила, що ОСОБА_7 є її сусідом. 15.07.2024 року вона із своїм чоловіком ОСОБА_13 знаходилися біля річки ОСОБА_19 до якої прийшов хлопчик та дівчина з якими була собака, яка проходячи повз її сумку вкусила її за руку. В подальшому вона побачила, що хлопчик стоїть у воді утримуючи собаку і з рота собаки видирає гусеня і викидає його, а собака вирвалась і знову схопила гусей, а хлопчик ловив собаку і видирав в неї з рота гусенят. На крик прибіг ОСОБА_18 , взяв в неї з рук палицю і поліз в річку, скраю біля берега, почавши палицею відганяти собаку. Діти вийшли з річки і ОСОБА_18 сказав забрати дітей, тому вона їх відвела від річки приблизно на 50 метрів, тому діти не могли нічого бачити. Вона також не бачила, щоб ОСОБА_18 бив собаку, оскільки собака була далеко від нього.

Свідок ОСОБА_8 в присутності законного представника ОСОБА_20 та психолога ОСОБА_21 суду пояснив, що він пішов ловити рибу на річку та до нього прийшла його сестра з собакою, яка побігла в річку до гусей. Він зайшов у воду, щоб забрати собаку, але собака обминула його і побігла на берег, де її зловила його сестра. Але потім вона її не втримала і собака знов стрибнула у воду до гусей. Потім прийшов дядько ОСОБА_22 і бабуся йому сказала, що собака несе загрозу, оскільки кидається на гусей. ОСОБА_23 запитав у нього чи це наша собака, на що він відповів, що собака не їхня. Після чого, дядько ОСОБА_22 взяв палку, зайшов у воду і зробив 4-5 ударів, від яких собака загинула. Потім він з сестрою пішли додому і розказали все матері.

Свідок ОСОБА_9 в присутності законного представника ОСОБА_24 та психолога ОСОБА_21 суду пояснила, що ОСОБА_16 пішов ловити рибу на річку, а вона прийшла до нього з собакою, яку звали ОСОБА_25 . Потім ОСОБА_16 пішов шукати інше місце, а ОСОБА_25 побігла в іншу сторону і вони почули гавкіт. Там були гуси і ОСОБА_25 почала гуляти з ними. Баба почала виганяти палкою ОСОБА_25 з води. Потім в річку зайшов дід ОСОБА_22 і ОСОБА_16 сказав, що не дивись туди, бо вбили ОСОБА_25 . Вона бачила тільки два удари палкою і потім ОСОБА_16 її відвернув. Після чого вони пішли її достати, але не змогли. У вечері приїхала поліція і вони розповіли про те що відбулося.

Свідок ОСОБА_26 , суду пояснила, що вона не була присутння на місті події, а діти їй повідомили про те, що вбили собаку. Вона їх хотіла заспокоїти, але діти плакали. Вона навіть не зразу повірила, що собаку вбили. Тому приблизно через годину вона пішла з дітьми до річки та собаку зразу не побачили, а потім знайшли тіло собаки біля дерева в річці. Подружка порадила їй звернутись до ОСОБА_27 , яка після її дзвінка приїхала до річки і вони разом витягли собаку з річки. Зазначила, що діти все детально розповіли, як вбивали собаку після чого викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_28 , суду пояснила, що 15.07.2024 року їй зателефонували волонтери і сказали, що вбили її собаку, оскільки ця собака була однією з її підопічних. Певний час собака жила у неї, але так як у неї є інші коти і собаки, то вона не прижилася. Вона приїхала на місце події, де побачила жінок, які сварились між собою за собаку та гусей. ОСОБА_18 намагався їм довести, що вони не праві, оскільки він спасав дітей і гусей. Вказала, що вони підтягли палицями собаку до берега та витягли з річки, на собаці була кров в районі голови. Вона не думає, що собака могла бути агресивною, оскільки вона в неї разом з котами спала на одному ліжку, не допускає ситуації, щоб вказана собака могла проявити агресію до дітей.

Винність обвинуваченого ОСОБА_7 також з об`єктивною достовірністю підтверджується іншими письмовими доказами та процесуальними документами дослідженими судом, а саме:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000930 від 16.07.2024 року, згідно якого 15.07.2024 року близько14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на березі річки Гнилий Тікич, помітив собаку, яка кидалася на каченят, що плавали поруч. Після цього останній взявши дерев`яну палицю, став бити дану собаку, що в кінцевому результаті призвело до її смерті;

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000930 від 16.07.2024 року, згідно якого 15.07.2024 року близько14 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на березі річки Гнилий Тікич, помітив собаку, яка кидалася на гусенят, що плавали поруч. Після цього останній взявши дерев`яну палицю, став бити дану собаку, що в кінцевому результаті призвело до її смерті. Дана подія відбувалася в присутності двох малолітніх осіб: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-постановою про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 22.07.2024 року, відповідно до якої склад кримінального правопорушення по матеріалах досудового розслідування, відомості по якому внесені до ЄРДР за № 0000930 від 16.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 299 КК України перекваліфіковано на ч. 2 ст. 299 КК України;

-протоколом огляду місця події від 15.07.2024 року в період часу з 21 год. 50 хв. до 22 год. 55 хв. з фототаблицями, згідно якого оглянуто місце події, яким являється прибережна ділянка річки Гнилий Тікич розташована в населеному пункті Катеринолпіль. Безпосереднім об`єктом огляду являється труп собаки, який знаходиться у водоймі на відстані 50 метрів від берегу річки. В області писку собаки наявна речовина бурого кольору, об`єкт № 1. Обєктом № 2 являється дерев`яна палиця довжиною близько 175 см та шириною 4 см;

-протоколом розтину трупа тварини від 16.07.2024 року, згідно якого в області грудної клітини підшкірна гематома незначного розміру. Причини, які викликали захворювання тварини, а також загибель або вимушений забій не встановлено. З чієї вини виникло захворювання і загибель тварини і вчому це проявлялось не встановлено;

-довідкою про знешкодження трупу безпритульної собаки, доставленного 16.07.2024 року до Звенигородської районної державної лабораторії ДПСС;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.08.2024 року в період часу з 13 год. 50 хв. до 14 год. 05 хв., під час якого підозрюваний ОСОБА_7 повідомив, що 15.07.2024 року він перебував за місцем свого проживання, близько 13 год. 30 хв. він вирішив піти на берег річки ОСОБА_29 до своїх кіз, які перебували поряд з річкою. Прийшовши на берег річки він почув крик гусей і людей, гавкіт собаки, після чого він попрямував до них, дійшовши до місця він побачив, що ОСОБА_17 з палицею в руках стоїть на березі річки. Побачивши його вона крикнула йому: ОСОБА_30 , потрібно лізти у воду, тому, що собака передушить усіх гусенят». Підійшовши до берега, він побачив, що на протилежному боці річки собака гаркала і хапала зубами гусенят. Хлопчик стояв у воді на відстані близько метра від берега річки, на тому ж боці, що і він, дівчинка перебувала позаду на відстані близько 5 метрів. Він запитав у дітей чи це їхня собака, на що хлопчик йому відповів, що собака не їхня. ОСОБА_17 сказала, що собака бродяча та з її слів укусила її. Він скинув шорти, взяв палицю з рук ОСОБА_17 та сказав останній відвести дітей подалі від собаки. Зайшовши в річку з палицею в руках з ціллю відігнати собаку від гусей, він оглянувся та побачив, що діти далеко не відійшли, після чого він ще раз сказав ОСОБА_17 відігнати дітей подалі від собаки. Потім він попрямував до собаки під крики ОСОБА_17 ой вже задушила одне, вже хватає друге. Відірвавши погляд від води, він побачив, що собака з гусеням в зубах вже пливе вбік людей. Зрозумівши, що він може дістати собаку він замахнувся палицею та ударив палицею в те місце, де була собака, собака продовжувала пливти в напрямку людей, він ударив другий раз в область тулуба собаки після чого собака пірнула під воду і через секунду винирнула, але гусеня залишилось у неї в роті. Ударивши в третє палицею, собака пірнула, а через кілька секунд із під води з`явилося гусеня. Після цього він попрямував до берега, де ОСОБА_13 допоміг йому вибратися на берег. В цей час діти перебували на відстані близько 30 метрів від нього. Підійшовши до дітей, він поговорив з ними близько 10 хв. і пішов додому;

-DVD диском з відеозаписами проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_7 від 27.08.2024 року.

Сторона захисту, просить суд постановити виправдувальний вирок, посилаючись на недопустимість доказів сторони обвинувачення, а саме протоколу розтину трупу тварини, оскільки особа яка проводила розтин не була попереджена про кримінальну відповідальність, а експертиза з цього питання не проводилася.

Доводи сторони захисту про те, що протоколо розтину трупа тварини від 16.07.2024 року є недопустимим доказом, оскільки особа яка проводила розтин не попереджувалася про кримінальну відповідальність не знайшли свого підтвердження, з огляду на те, що незазначення в протоколі розтину відомостей про попередження про кримінальну відповідальність вимогами закону не передбачено та конкретно у цьому кримінальному провадженні, не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і такі обставини не вплинули на правильність та повноту встановлених під час цієї дії даних.

Суд не вбачає підстав для визнання недопустимим данного доказу з підстав, зазначених захисником обвинуваченого, та визнає його належним, допустимим та таким, що має значення у даному кримінальному провадженні, крім того він є не єдиним доказом вини обвинуваченого у вчиненні злочину і судом приймається до уваги у сукупності із іншими доказами.

Посилання обвинуваченого на те, що його дії були спрямовані на захист інших людей, зокрема і малолітніх, судом сприймаються критично, оскільки на момент, коли обвинувачений завдавав ударів по собаці йому було відомо, що собака знаходиться у воді та загрози людям які знаходилися на березі річки не становить, а ОСОБА_7 наносячи удари по собаці усвідомлював характер своїх дій та передбачав можливість настання наслідків таких дій, що не заперечувалося і самим обвинуваченим в судовому засіданні.

При цьому, суд критично відноситься до показань допитаних в судовому засіданні свідків в частині щодо укусу ОСОБА_17 собакою, оскільки такі показання свідків про завдання тілесних ушкоджень собакою жодним належним та допустимим доказом в суді не підтверджено.

Приймаючи до уваги, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності, оцінюючи зібрані матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 299 КК України вірна, оскільки він вчинив жорстоке поводження з твариною, що відноситься до хребетних, у тому числі безпритульної тварини, що вчинене умисно та призвело до тілесних ушкоджень тварини, у присутності малолітніх.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 66 КК України обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжкого злочину, відношення до скоєного, яке полягає у повному запереченні своєї вини, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання позитивно, є пенсіонером, одружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, приходить до висновку про необхідність призначення йому мінімального покарання в межах санкції ч. 2 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання у виді позбавлення волі та виходячи із зазначеного, не відкидаючи ту обставину, що вчинене кримінальне правопорушення у сфері моральності, за вчинення якого передбачено покарання лише у виді позбавлення волі, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги характер вини ОСОБА_7 , мотив, мету злочину, його похилий вік, враховуючи, відсутність будь-якої шкоди та тяжких наслідків від злочину та інші встановлені судом обставини, зокрема щодо особи обвинуваченого, що наведені вище, наявність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, суд прийшов до переконливого висновку про можливість його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства в умовах здійснення постійного контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Зобов`язати ОСОБА_7 згідно ст. 76 КК України не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Калинопільський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1