У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/10716/24

№ 1-кс/183/23/26

07 січня 2026 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2024року за № 0001327відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в :

07 січня 2026 року слідчий старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майор поліції ОСОБА_3 за погодженням зпрокурором Другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.10.2024 року за № 0001327відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що Самарівським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001327від 07.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Процесуальне керівництво у досудовому розслідуванні здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 77 Земельного кодексу України визначено, що землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Земельного кодексу України, землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Частиною 4 ст. 77 Земельного кодексу України встановлено, що порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони» землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України.

Частиною другою статті 14 Закону України «Про Збройні Сили України» передбачено, що земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Пунктами 13, 14 частини першої статті 27 України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 117 Земельного кодексу України на підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності, територіальної громади на неї.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1001, площею 742,63 га., входить до складу земель Міністерства оборони України, право на які посвідчене державним актом на право постійного користування землею І-ДП №002906, зареєстрованим в Книзі записів за № 384 02.12.2002 та зі складу земель оборони у встановленому порядку не вибували.

Так, з початку 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , не зважаючи на встановлені законодавством обмеження, діючи всупереч вимогам ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст. 77 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про використання земель оборони», ст. 14 Закону України «Про Збройні Сили України», ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», якими регламентується набуття і реалізація права на землю, при відсутності відповідного рішення власника земельної ділянки про передачу у власність чи надання у користування (оренду) земельної ділянки, відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, з кадастровим номером :02:001:1001, площею 742,63 га., яка входить до складу земель Міністерства оборони України, право на які посвідчене державним актом на право постійного користування землею І-ДП №002906, зареєстрованим в Книзі записів за № 384 02.12.2002, що розташована на території Самарівського району Дніпропетровської області, діючи із прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, яка не належать їм на праві власності чи іншого користування, з метою її самовільного використання у власних цілях, з використанням сільськогосподарської техніки здійснили обробіток частини зазначеної земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1001 а саме 220,8531 га., на якій здійснили посів сільськогосподарських культур соняшника площею 208,7657 га. та посів кукурудзи площею 12,0874 га., та у подальшому, 04.11.2024, вчинили дії щодо збору сільськогосподарських культур, тим самим самовільно зайняли вказану земельну ділянку з митою власного збагачення.

Таким чином ОСОБА_5 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки із кадастровим номером :02:001:1001 площею 220,8531 га., заподіяв Міністерству оборони України шкоду в розмірі 2 319 587 (два мільйони триста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок, що є значною, оскільки у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Таким чином, дії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України підозрюються:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Дніпропетровської області, громадянин України, українець, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Орлівщина Дніпропетровської області, громадянин України, українець, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець Дніпропетровської області, громадянин України, українець, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- рапортом слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровської обласної про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення ;

- договором № 6/2017/КЕВ від 20 липня 2017 року укладений між Дніпровським КЕУ та ТОВ «УКР-ТРЕЙД-ЛТД» щодо спільного обробітку земельної ділянки;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.11.2024 за участі свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2025 за участі свідка ОСОБА_8 ;

-протоколом оглядом від 04.11.2024, яким зафіксовано незаконний збір врожаю сільськогосподарських культур соняшника з використанням комбайну «Class» 546-637.ua, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- вилученим 04.11.2024 під час незаконного збору врожаю комбайном «Class» 546-637.ua, легковим автомобілем марки «Audi A6», вантажним автомобілем марки «MAN» та незаконно зібраним врожаєм соняшника вагою 30 260 кг.;

- повідомленням ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно якого встановлено, що завдані збитки, які спричинені у ході незаконного використання вказаної земельної ділянки можуть становити 2 319 587,69 грн.;

- повідомленням ТОВ «Імперія Грандіс» (Балівський елеватор), про те, що 04.11.2024 на елеватор здійснював завезення насіння соняшнику автомобіль марки MAN д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , у кількості 20380 кг.

- проведеним обшуком за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, від 02.06.2025 №СЕ-19/105-25/5296-ФХЕД та іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

06.11.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, що відповідно до ч. 4 ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Складена та повідомлена ОСОБА_5 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс. Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182).

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівствах від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 3 серпня 1990 року).

Враховуючи, що в результаті кримінального правопорушення Міністерству оборони України як володільцю вищевказаної земельної ділянки завдано майнової шкоди в розмірі 2 319 587 (два мільйони триста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок, що є значною, оскільки у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян,що підтверджується висновком експерта Донецького НДЕКЦ№ СЕ-19/105-25/5296-ФХЕД від 02.06.2025 за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи, під час досудового розслідування з метою відшкодування завданих збитків та для забезпечення цивільного позову, виникла необхідність в арешті особистого майна особи яка спричинила такі збитки, тобто підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно інформації отриманої від Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області в електронно-обліковій системі «Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин сільськогосподарської техніки, інших механізмів» за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована наступна сільськогосподарська техніка:

- трактор колісний марки МТЗ-80, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 ;

Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомості, а саме - житловий будинок, загальною площею 78,90 кв.м., житловою площею 53,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстраційний номер майна: 9633499.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Під час досудового розслідування встановлено, що потерпілою стороною в кримінальному провадженні планується подання цивільного позову з митою відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Слідчий, посилаючись на приписи п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, просить накласти арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а саме на:

- трактор колісний марки МТЗ-80, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 ;

- житловий будинок, загальною площею 78,90 кв.м., житловою площею 53,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстраційний номер майна: 9633499,з позбавленням права на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

В судове засідання прокурор, слідчий, власник майна ОСОБА_5 не з`явилися, слідчий звернувся до суду з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Частиною 2 статті 172 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя вважає, що виклик у судове засідання ОСОБА_5 , як власника майна щодо якого розглядається питання про арешт, не є доцільним з урахуванням необхідності збереження майна та уникнення ризиків його відчуження до вирішення даного клопотання.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає доцільним здійснити розгляд клопотання за відсутності учасників.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, приходжу до нижченаведеного.

Встановлено, що 07.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001327:

-правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 197-1 КК України;

-короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001160 від 27.10.2023 року за ч. 2 ст. 364 КК України встановлено факт вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з самовільним зайняттям земельної ділянки державної форми власності в зоні особливого режиму використання на території Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області;

-орган досудового розслідування кримінального правопорушення: Самарівський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

06.11.2025 у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, що відповідно до ч. 4 ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, підтверджуються зібраними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- Витягом з ЄРДР від 07.10.2024 року;

- рапортом слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровської обласної про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення ;

- договором № 6/2017/КЕВ від 20 липня 2017 року укладений між Дніпровським КЕУ та ТОВ «УКР-ТРЕЙД-ЛТД» щодо спільного обробітку земельної ділянки;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 08.11.2024 за участі свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.07.2025 за участі свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом оглядом від 04.11.2024, яким зафіксовано незаконний збір врожаю сільськогосподарських культур соняшника з використанням комбайну «Class» 546-637.ua, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- вилученим 04.11.2024 під час незаконного збору врожаю комбайном «Class» 546-637.ua, легковим автомобілем марки «Audi A6», вантажним автомобілем марки «MAN» та незаконно зібраним врожаєм соняшника вагою 30 260 кг.;

- повідомленням ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області відповідно якого встановлено, що завдані збитки, які спричинені у ході незаконного використання вказаної земельної ділянки можуть становити 2 319 587,69 грн.;

- повідомленням ТОВ «Імперія Грандіс» (Балівський елеватор), про те, що 04.11.2024 на елеватор здійснював завезення насіння соняшнику автомобіль марки MAN д/н НОМЕР_1 з причепом д/н НОМЕР_2 , у кількості 20380 кг.

- проведеним обшуком за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи, від 02.06.2025 №СЕ-19/105-25/5296-ФХЕД та іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Клопотання слідчого обґрунтовано необхідністю накладення арешту на майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Так, в ході досудового розслідування було встановлено, що Міністерству оборони України, як володільцю вищевказаної земельної ділянки, якого постановою слідчого від 30.12.2025 року визнано потерпілим, було завдано майнової шкоди в розмірі 2 319 587 (два мільйони триста дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) гривень 69 (шістдесят дев`ять) копійок, що є значною, оскільки у сто разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян,що підтверджується висновком експерта Донецького НДЕКЦ№ СЕ-19/105-25/5296-ФХЕД від 02.06.2025 за результатами проведення інженерно-екологічної експертизи.

Згідно інформації Головного управління Держпродспожив служби в Дніпропетровській області в електронно-обліковій системі «Єдиний реєстр для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин сільськогосподарської техніки, інших механізмів» за громадянином ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована наступна сільськогосподарська техніка:

- трактор колісний марки МТЗ-80, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 ;

Крім того, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомості, а саме - житловий будинок, загальною площею 78,90 кв.м., житловою площею 53,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстраційний номер майна: 9633499.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в порядку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України. Зазначене вище нерухоме майно не є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001327.

Так, приписами ст. 170 КПК України визначено, що

1. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

2. Арешт майна допускається з метою забезпечення:

-збереження речових доказів;

-спеціальної конфіскації;

-конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

-відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що наразі накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 буде відповідати завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 170 КПК України.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаного майна може призвести до його відчуження, а тому з метою запобігання можливості відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

При цьому, вирішуючи питання щодо заборони або обмеження користування арештованим майном , слідчий суддя, розглядаючи його в межах заявлених вимог, враховує положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до клопотання арешт накладається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а тому необхідно забезпечити неможливість відчуження майна.

Разом з тим, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді із матеріалів, доданих до клопотання.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення та передбачену санкцією ч. 2 ст. 197-1 КК України можливу відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)у разі ухвалення обвинувального вироку, на думку слідчого судді, арешт майна шляхом заборони розпорядження без заборони володіння та користування арештованим майном, буде пропорційним меті збереження майна з метою можливої відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов)за результатами судового розгляду.

Таким чином, позбавлення особи права володіння та користування майном буде надмірним втручанням в права власника майна.

У зв`язку з вищенаведеним, клопотання слідчого про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), в порядку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2024 за № 0001327 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , а саме на:

- трактор колісний марки МТЗ-80, заводський номер НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 ;

- житловий будинок, загальною площею 78,90 кв.м., житловою площею 53,20 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , реєстраційний номер майна: 9633499, з позбавленням права на відчуження та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу проголошено 07 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1