Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/1700/25
Провадження №1-кп/523/1021/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

18 листопада 2025 року

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4 ,

в присутності обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000809 від 15.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця міста Одеси, громадянина України, з неповною середньою освітою, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про впровадження на території України воєнного стану, введеного у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України від 28.10.2024 № 741/2024, затвердженим Законом України від 29.10.2024 р. № 4025-IX, продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб, вчинив умисне, корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

А саме, 14.12.2024 року, приблизно об 22 год. 30 хв. (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля будинку за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, буд. 133, де у останнього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме зовнішнього блоку спліт-системи кондиціонеру, що перебуває на фасаді будинку за раніше вказаною адресою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та не зможе завадити реалізації його злочинного умислу, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення став обома ногами на підмурівок вищевказаного будинку, після чого охопившись руками за зовнішній блок кондиціонеру, застосувавши силу, таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме зовнішній блок спліт-системи кондиціонеру, марки «OSAKA», модель «ST-07HH», вартістю 3400 грн.

В подальшому ОСОБА_5 викравши вищевказаний зовнішній блок кондиціонеру, намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, але був затриманий свідком ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 вжив всіх заходів, щодо вчинення усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі..

При допиті обвинувачений ОСОБА_5 , провину визнав в повному обсязі, та пояснив, що перед Новим роком в 2024 році, йшов по вулиці Чорноморського Козацтва та побачив не прикручений кондиціонер, далі зірвав його та хотів вкрасти, але не встиг, тому що його побачив чоловік, затримав його та викликав поліцію.

Потерпіла в судовому засіданні, підтвердила дані обставини, повідомила, що шкоду їй не відшкодовано та просила обвинуваченому призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, з урахуванням повного визнання ОСОБА_5 , своєї провини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, правильного розуміння ним та іншими учасниками процесу встановлених судом обставин, їх згоди і відсутності сумніву в добровільності та істинності позицій, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи усі докази надані стороною обвинувачення суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні є доведеною повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Суд зіставивши зміст конкретних норм КК України, а саме передбачених ч. 2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п.п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

- доведеності вчинення суспільно небезпечних діянь, які містять склад злочинів.

- обґрунтованості обвинувачення.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_5 , передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України є: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 67 КК України судом не встановлено.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Враховуючи всі встановлені під час судового розгляду обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_5 , на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не значиться, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, тяжкі наслідки в результаті скоєння кримінального правопорушення відсутні, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Доля речові докази у кримінальному провадженні вирішується в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов відсутній.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 3 (три) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 , виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Речовий доказ, а саме: зовнішній блок спліт-системи кондиціонеру, марки «OSAKA», модель «ST-07HH», - вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави, судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи в розмірі 795 гривень 90 копійок.

Копії вироку вручити під розписку прокурору та ОСОБА_5 , а також надати для відома іншим заінтересованим особам та направити для виконання до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Пересипський районний суд міста Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Пересипського

районного суду міста Одеси ОСОБА_1