Провадження № 1-кп/734/438/25 Справа № 734/4300/25
В И Р О К

іменем України

06 жовтня 2025 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000187 від 28.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 340 від 06.12.2023 механіка-водія 3 танкового взводу 2 танкової роти танкового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон) кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 Закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорії транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 8 ст. 15 Закону теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України, та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Теоретичний іспит складається особою, яка пройшла відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувала зміст теоретичного модулю типової навчальної програми з урахуванням категорії транспортних засобів. До складання практичного іспиту допускається особа, яка успішно склала теоретичний іспит та пройшла відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі.

Водночас відповідно до ч. 9 ст. 15 Закону право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми ч. 2 ст. 16 Закону, за якими водій зобов`язаний: на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка») або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Встановлено, що ОСОБА_3 посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340, спосіб не отримував, теоретичний і практичний іспити не складав.

Усупереч даним положенням законодавства у березні 2024 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись у

с-щі Покровське Синельниківського району Дніпропетровської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, замовив у невстановленої особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 . Водночас ОСОБА_3 через мережу Інтернет повідомив вказаній особі свої персональні дані, надав зразок свого особистого підпису та фотокартку з власним зображенням для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

Після цього, у березні 2024 року, більш точної дати та часу не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись у с-ще Покровське Синельниківського району Дніпропетровської області, отримав у відділенні Нової Пошти № 2, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с-ще Покровське, вул. Горького, буд. 62, виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 з дозволом на керування транспортними засобами категорії «В», видане 23.03.2024 Територіальним сервісним центром № 1242 на ім`я ОСОБА_3 , яке не відповідає за лінійними розмірами, за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, та сплатив за виготовлення вказаного посвідчення водія грошові кошти в сумі 40000 грн.

Крім того, 28.08.2025 приблизно о 06:24 год. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», з реєстраційним номером НОМЕР_3 , рухався на перехресті доріг вулиці Франка та вулиці Свято-Миколаївська в с-щі Козелець Чернігівського району Чернігівської області, де був зупинений нарядом поліції відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 35 та п. 6 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію».

Після цього, у цей день та час ОСОБА_3 , будучи зупиненим працівником поліції по вул. Свято-Миколаївській в с-щі Козелець Чернігівського району Чернігівської області, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 23.03.2024 Територіальним сервісним центром № 1242 на ім`я ОСОБА_3 , шляхом його пред`явлення інспектору сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (с-ще Козелець) Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 для перевірки на право керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-25/11901-ДД від 02.09.2025 бланк досліджуваного посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає за лінійними розмірами, за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного

бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_3 у порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 30.09.2025, яка була складена у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , убачається, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто в пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, та у використанні завідомо підробленого документа, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно із ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Суд вважає доведеними долученими до обвинувального акту доказами факти вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, та використання завідомо підробленого документа.

ОСОБА_3 обставини вчинення кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнав, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які

відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем служби, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання за відсутності обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати у розмірі 2228,50 грн, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358

КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 визначити покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_2 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6