Справа № 645/8955/25
Провадження № 1-кс/645/81/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваної ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 21.10.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанськ, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженої, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима 06.05.2025 Немишлянським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 309 КК України до 1 (одного) року пробаційного нагляду,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

13 січня 2026 року слідчий СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 21.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, з визначенням розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що згідно з вимогами ст.ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770), розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до списку №2 таблиці № 1 Переліку, PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 грудня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативною закупки, маючи прямий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, 09.12.2025 в період часу з 17 год. 30 хвилин по 18 годин 15 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, збула особі, яка діяла під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки під анкетними даними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кристалоподібну речовину білого кольору, вагою 0,8482 грам, що відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-25/31473-НЗПРАП від 17.12.2025 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, вагою 0,5729 грам, що містилась у полімерному зіп пакеті, який був завернутий в полімерний згорток білого кольору за що отримала грошову винагороду у сумі 1500 грн., яку останній передав в руки ОСОБА_5 .. Вищевказані кошти ОСОБА_5 у подальшому обернула на свою користь та розпорядилася ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України тобто незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчинений особою, яка раніше засуджена за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Крім того, 11 січня 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативною закупки, маючи прямий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, реалізуючи свій злочинний намір, переслідуючи мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, 11.01.2026 в період часу з 20 год. 10 хвилин по 20 годин 39 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, збула особі, яка діяла під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки під анкетними даними ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кристалоподібну речовину білого кольору, вагою близько 0,25 грамів, яка містилась у паперовому згортку, за що отримала грошову винагороду у сумі 600 гривень, яку останній передав в руки ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України тобто незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчинений особою, яка раніше засуджена за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Також слідчий вказав, що11.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України; фактично затримано о 20.40 год.

12.01.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яка обґрунтовано підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_5 від 11.01.2026 під час обшуку в рамках затримання у ОСОБА_5 виявлено та вилучено один згорток з ймовірно наркотичною речовиною, який поміщено до сейф пакету №WAR1037013, одну пігулку, яку поміщено до сейф пакету №WAR1037009, один згорток з ймовірно наркотичною речовиною, який поміщено до сейф пакету №WAR1036998, мобільний телефон самсунг, який поміщено до сейф пакету №WAR1036999, мобільний телефон нокиа, який поміщено до сейф пакету №WAR1037017.

- свідченнями свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що ОСОБА_5 пропонувала останній продати речовину під назвою «солі».

- свідченнями свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що ОСОБА_5 двічі продала останньому речовину під назвою «солі», які останній добровільно видав працівникам поліції.

- протоколом огляду місця події від 09.12.2025.

- протоколом огляду місця події від 11.01.2026.

- протоколом проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2

- речовими доказами у кримінальному провадженні полімерний сейф-пакет № ICR0010137 з биркою на якій мається напис Харківський НДЕКЦ МВС України висновок № СЕ-19/121-25/31473-НЗПРАП від 17.12.2025, №КП(справи) 0001406 від 21.10.2025, Вид експ.(досл) 8,6, вміст упаковки, підпис експерта ОСОБА_10 .

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, вказуючи на те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, а саме залишити та змінити своє фактичне місце проживання, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний реальний термін покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, крім того, обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що остання стійких соціальних зв`язків, утриманців, офіційного доходу не має. Також, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 зареєстрована у АДРЕСА_1 , яка є тимчасово окупованою територією, а місце фактичного проживання - АДРЕСА_2 , не є ані її власністю, ані офіційним орендованим приміщенням, унеможливлює її самостійну явку до органу слідства та суду за відповідними викликами (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які могли бути не прийняті до уваги під час проведення слідчих дій (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); може незаконно впливати на свідків і знаходячись на свободі, може негативно вплинути на хід досудового розслідування та встановлення істини у справі. Крім того, ОСОБА_5 отримала повідомлення про підозру, в якому зазначено певні дані і перебуваючи на свободі, остання буде мати можливість здійснювати незаконний вплив на свідків з якими особисто знайома та добре спілкується, зокрема на особу з якою було встановлено співробітництво, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки остання офіційного доходу не має. Крім того, ОСОБА_5 раніше судима за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та враховуючи подібний характер правопорушення в якому підозрюється, остання може продовжити свою протиправну діяльність для підтримання заробітку на власне проживання (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, враховуючи обґрунтованість підозри, відомості про особу ОСОБА_5 , на думку органу досудового розслідування, запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрання більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належну поведінку підозрюваної, тому є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 запобігти вищезазначеним (ризикам) можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав. Зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваною, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, визнала повідомлену підозру, просила застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Просила врахувати стан її здоров`я, а саме перебування у стані вагітності, а також те, що в неї зламана рука.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що ризики не доведені. Просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді особистого зобов`язання, зважаючи на стан здоров`я підозрюваної, яка є вагітною, визнає свою провину. Просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що ВП №2 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001406 від 21.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, внесені до ЄРДР 21.10.2025 за фактом того, що громадянка ОСОБА_11 , яка проживає на території Немишлянського району м. Харкова, за місцем свого мешкання займається незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України, внесені до ЄРДР 11.01.2026 за фактом того, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001406 від 21.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, було встановлено,що громадянка ОСОБА_11 , яка проживає на території Немишлянського району м. Харкова, за місцем свого мешкання займається незаконним збутом особливо небезпечної психотропної речовини PVP. Крім того, 11.01.2026 громадянка ОСОБА_11 , яка проживає на території Немишлянського району м. Харкова, за місцем свого мешкання незаконно збула особливо небезпечну психотропну речовину PVP.

Вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження № 0001406 згідно постанови прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова від 12.01.2026.

В межах розгляду даного клопотання встановлено, що згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.01.2026 року, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України (фактичний час затримання 11.01.2026 року о 20 год. 40 хв.).

12.01.2026 року о 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України, тобтонезаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчинений особою, яка раніше засуджена за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 , права підозрюваного оголошені та роз`яснені 12.01.2026 року.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останньою в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваної у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, вчинений особою, яка раніше засуджена за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: даними протоколу затримання ОСОБА_5 від 11.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_9 , які містяться в протоколі допиту свідка від 29.10.2025 року; показаннями свідка ОСОБА_8 , які містяться в протоколі допиту свідка від 11.01.2026; даними протоколу огляду місця події від 09.12.2025; даними протоколу огляду місця події від 11.01.2026; даними протоколу проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя переконаний, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.2 ст.307 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

Крім того, достатньо обґрунтованими є ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з огляду на те, що досудове розслідування на даний час не завершено.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Також достатньо обґрунтованим є ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вона не має офіційного місця роботи та офіційного джерела доходу, раніше судима за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Крім того, слідчий суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк на строк від шести до десяти років;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , яка не одружена, на утриманні неповнолітніх, малолітніх, непрацездатних осіб не має, із середньо-спеціальною освітою,офіційно не працевлаштована, не має офіційного джерела отримання доходів, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима.

Встановлені слідчим суддею дані щодо особи підозрюваної свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваною виконувати покладених на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути визначений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчого судді підозрюваній ОСОБА_5 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560,00 грн. (3328,00 гривень х 20 = 66 560,00 грн.).

При визначені розміру застави слідчим суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначений розмір застави слідчий суддя вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваної, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_5 ..

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_7 ,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001406 від 21.10.2025 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 11 березня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 11.01.2026 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66 560,00 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваної обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрювану такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваної, обвинуваченої та її явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваної; забезпечувати явку, належно повідомленої підозрюваної, обвинуваченої, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваної, обвинуваченої.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваною, обвинуваченою покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та саму підозрювану обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваної ОСОБА_5 про взяття під варту останньої.

Встановити строк дії ухвали до 11.03.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1