Справа № 760/5789/25 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4652/2025 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000147 від 28.02.2025 року за апеляційною скаргою прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Баришівського районного суду Київської області від 16.06.2016 за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; звільненого з місць відбуття покарання 07.07.2020 умовно-достроково на строк 1 рік 8 місяців 10 днів,

засуджено за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі;

на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

вирішено питання про речові докази.

Відповідно до вироку, 28.02.2025 приблизно о 17.10 год у ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння на вулиці Гарматній, 36 у м. Києві, раптово виник злочинний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в пошкодженні чужого майна.

Так, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, ОСОБА_7 , з мотивів явної неповаги до суспільства, які виразились у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, зневазі до оточуючих, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразились в пошкодженні чужого майна, 28.02.2025 приблизно о 17.10 год. прийшов до приміщення КНП «Консультативно діагностичний центр», що розташований на вулиці Гарматній, 36 у м. Києві (Солом`янський район м. Києва), що є місцем загального користування та призначене для відвідування широкого кола людей, де, використовуючи нецензурну лексику, крики, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не реагуючи на зауваження оточуючих, ОСОБА_7 наніс удар своєю правою ногою по вхідним дверям вищевказаного центру, внаслідок чого розбив скло у дверях, чим спричинив пошкодження чужого майна, яке належить КНП «Консультативно - діагностичний центр» Солом`янського району м .Києва, а саме склопакету на загальну суму 2654,54 гривні без ПДВ., а також завдання фізичного болю ОСОБА_8 ,1995 року народження, внаслідок попадання частини скла на тіло.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказав про те, що згідно з чинними нормами закону передбачена п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжуюча обставина (рецидив) поширюється лише на кримінальні правопорушення, вчинені у формі злочинів, а оскільки ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України, що є кримінальним проступком, то суд першої інстанції не мав правових підстав для визнання рецидиву злочинів як обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого. Просив оскаржуваний вирок змінити, виключивши з вироку суду посилання на рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання ОСОБА_7 . В решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд вказаного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ст. 381, 382 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються. Вирок в частині доведеності вини ОСОБА_7 , правильності кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 296 КК України, а також в частині призначеного судом покарання учасниками судового провадження не оспорюється. Підстав для виходу за межі апеляційних скарг в порядку ч. 2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване визнання судом першої інстанції обставини, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, то колегія суддів вважає їх слушними.

01 липня 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII, яким зокрема внесено зміни до Кримінального Кодексу України та введено поняття кримінальні правопорушення, які відповідно до нової редакції ч. 1 ст. 12 КК України поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України (зі змінами, внесеними згідно з вказаним Законом України № 2617-VIII) при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається рецидив злочинів.

Наведене дає підстави для висновку про те, що передбачена в п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обтяжуюча покарання обставина - рецидив злочинів може бути визнана такою виключно у разі вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 296 КК України суд першої інстанції врахував рецидив злочину як обставину, що обтяжує покарання відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, однак інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, за яке його засуджено оскаржуваним вироком, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, тоді як відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 раніше судимий вироком Баришівського районного суду Київської області від 16.06.2016 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, якє відповідно до ст. 12 КК України є злочином, а тому визнання рецидиву злочинів як обставини, що обтяжує покарання, в цьому випадку є безпідставним та підлягає виключенню з оскаржуваного вироку.

Неврахування судом першої інстанції вищевказаних обставин призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити, виключивши з вироку посилання на рецидив злочинів як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, а в решті вирок суду залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку суду посилання на обтяжуючу покарання ОСОБА_7 обставину - рецидив злочинів.

В решті вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2025 року залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4