Провадження № 11-сс/824/4471/2025 Головуючий в II-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 23.11.2024.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.05.2025 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 . Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявник в поданій заяві від 23.11.2024 не вказав конкретних фактів, які б могли свідчити про наявність ознак вчинення кримінального правопорушення, які можуть стати підставою для внесення відомостей до Єдиного державного реєстру судових рішень у розумінні положень ст. 214 КПК України.

Не погоджуючись із ухваленим слідчим суддею рішенням, ОСОБА_6 подав на нього апеляційну скаргу у якій указав на його незаконність та необґрунтованість. Звернув увагу на те, що слідчий суддя оцінюючи зміст заяви про кримінальне правопорушення від 23.11.2024 надав оцінку її змісту, чим вийшов за межі повноважень, наданих слідчому судді під час розгляду поданої скарги. Апелянт у цій частині звернув увагу на імперативність положень ст. 214 КПК України в частині внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які не передбачають необхідності оцінки заяви про кримінальне правопорушення. На переконання апелянта, його заява містить об`єктивні дані, які свідчать про наявність кримінального правопорушення. Апелянт вважав пропущеним строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді від 27.05.2025 із поважних причин, у зв`язку із чим просив його поновити. Просив скасувати ухвалу слідчого судді від 27.05.2025 та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 23.11.2024 про вчинення кримінального правопорушення.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення заявника ОСОБА_6 , який підтримав клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги із мотивів, наведених у клопотанні, також підтримав вимоги апеляційної скарги, підтвердив доводи цієї скарги, просив поновити строк на подачу апеляційної скарги та задовольнити апеляційну скаргу; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги та відсутність підстав для задоволення цієї скарги з огляду на таке.

Наведені у клопотанні про поновлення строку на подачу апеляційної скарги причини пропуску цього строку заслуговують на увагу, дають підстави стверджувати про поважність причин пропуску цього строку, у зв`язку із чим колегія суддів визнає клопотання обґрунтованим, а пропущений строку таким, який підлягає поновленню.

Щодо самої апеляційної скарги, то колегія суддів її доводи визнає не обґрунтованими та не знаходить підстав для задоволення цієї скарги.

Відмовляючи у задоволенні скарги на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення слідчий суддя послався на те, що подана ОСОБА_6 заява від 23.11.2024 не містить конкретних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень. Такий висновок слідчого судді гранується на вимогах закону і колегія суддів із ним погоджується.

Частиною першою ст. 214 КПК України передбачений імперативний обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у випадку надходження заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати про те, що відомості до ЄРДР вносяться не по будь-які заяві чи повідомленні, що надходять до відповідного правоохоронного органу, а саме по заяві чи повідомленню про вчинене кримінальне правопорушення. Чинний КПК України не містить поняття «заява про вчинене кримінальне правопорушення» та перелік ознак, які дають підстави для віднесення певної заяви до заяви про вчинене кримінальне правопорушення. На думку колегії суддів указані обставини можливо встановити із змісту ч.5 ст. 214 КПК України якою передбачений перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР.

Аналіз положень частин першої та п`ятої ст. 214 КПК України дає підстави стверджувати про те, що заявою про вчинене кримінальне правопорушення є письмове звернення до особи, уповноваженої на внесення відомостей до ЄРДР, про вчинене діяння, яке підпадає під ознаки однієї чи декількох статей (частин статей) Особливої частини КК України із викладенням у цьому зверненні обставин, що можуть свідчити про реальність події кримінального правопорушення та дають можливість особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, здійснити попередню правову кваліфікацію цього діяння із зазначенням статті (статей, частини статті, статей) Особливої частини КК України. Зміст указаної вище норми закону указує на те, що для внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення достатньо подання заяви яка формально відповідає зазначеним вище критеріям.

Вивчивши заяву ОСОБА_6 , адресовану уповноваженій особі Державного бюро розслідувань, а також фактичні обставини, які стали підставою для подання цієї заяви, слідчий суддя обґрунтовано визнав те, що указану заяву не можливо розцінити як заяву про кримінальне правопорушення, в розумінні положень ст. 214 КПК України. Аналіз заяви ОСОБА_6 дає обгрунтовані підстави стверджувати про те, що вона не відповідає зазначеним вище критеріям, тобто вона не містить посилання на обставини за яких можливо стверджувати про реальність діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення і не дає можливості здійснити попередню кваліфікації тих дій, які ОСОБА_6 розцінюються як кримінальне правопорушення. Колегія суддів зважає на те, що сутність заяви ОСОБА_6 зводиться до констатації фактів порушення антикорупційного законодавства певною особою, що само по собі не дає підстави стверджувати про реальність події кримінального правопорушення та про вчинення кримінальне правопорушення певною особою.

Наведене указує на правильність висновків слідчого судді, що містяться в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 27.05.2025 року, які є належним чином мотивованими.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність, необґрунтованість чи невмотивованість ухваленого слідчим суддею рішення.

Колегія суддів повторно звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР підлягають внесенню відомості саме по заяві про кримінальне правопорушення. Між тим слідчим суддею безспірно встановлено те, що заява ОСОБА_6 за своїм змістом не може бути розцінена як заява про кримінальне правопорушення, а тому відомості по цій заяві не повинні вноситись до ЄРДР. Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя оцінив та надав оцінку змісту заяви про кримінальне правопорушення від 23.11.2024 року не ґрунтуються на матеріалах справи. Слідчим суддею будь-якої оцінки змісту поданої ОСОБА_6 заяви не надавалось, у тому числі і із точки зору її обґрунтованості та достовірності. Фактично слідчим суддею зроблене порівняння змісту та форми заяви ОСОБА_6 із вимогами закону які дають підстави віднесення відповідної заяви до заяви про злочин за результатами чого слідчим суддею зроблений обґрунтований висновок про відсутність підстав вважати те, що заява ОСОБА_6 є заявою про кримінальне правопорушення, а тому ця заява не тягне наслідків у виді внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відповідно до вимог ст. 214 КУпАП.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27.05.2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.11.2024 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а у задоволенні апеляційної скарги відмовляє.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

ОСОБА_6 поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року.

В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 23.11.2024 року залишити без змін.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

__________ _____________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4