Справа № 761/31/26
Провадження № 1-кс/761/1157/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Носівка Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001421 від 13.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366-3, ч. 3 ст. 369 КК України на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває клопотання старшого слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Носівка Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001421 від 13.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366-3, ч. 3 ст. 369 КК України на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001421 від 13.12.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 366-3, ч. 3 ст. 369, КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 369-2 КК України.

У межах досудового розслідування установлено наступне.

Відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» з 16.07.2021 в Україні розпочалось проведення іспитів з визначення рівня володіння державною мовою для певних категорій осіб, у тому числі, для державних службовців, який останні повинні підтвердити при призначенні та переведенні на відповідні посади.

Статтею 48 вказаного Закону визначено, що складення іспиту на рівень володіння державною мовою для громадян України є безкоштовним.

Організацію проведення іспитів покладено на спеціально уповноважений орган виконавчої влади зі спеціальним статусом, діяльність якого спрямовує та координує Кабінет Міністрів України через Міністра освіти і науки - Національну комісію зі стандартів державної мови (далі - комісія), що передбачено ст.ст. 7, 43 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» та вимогами «Положення про Національну комісію зі стандартів державної мови», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.2019 № 911.

Вимогами «Порядку проведення іспитів на рівень володіння державною мовою», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.2021 № 409 (далі - Порядку) передбачено, що комісія своїм рішенням може делегувати повноваження щодо проведення іспиту та/або перевірки та оцінювання його результатів уповноваженій установі.

Установлено, що у другій половині 2021 році комісією вирішувалось питання щодо уповноваження Національного авіаційного університету (далі - університет) на проведення іспитів за ініціативою закладу вищої освіти.

Відповідно до рішення Національної комісії зі стандартів державної мови від 10.08.2021 № 73 Національний авіаційний університет призначено спеціальною уповноваженою установою, яка проводитиме іспити на рівень володіння державною мовою.

Після цього в університеті, як уповноваженій установі розпочалось проведення відповідних іспитів.

До виконання окремих робіт із проведення таких іспитів за пропозицією університету рішеннями комісії «Про залучення до виконання окремих робіт із проведення іспитів на рівень володіння державною мовою фахівців (за згодою)» від 21.07.2021 № 45, «Про затвердження екзаменаторів Національної комісії зі стандартів державної мови» від 19.08.2021 № 107, «Про затвердження інструкторів Національної комісії зі стандартів державної мови» від 30.08.2021 за № 125, «Про затвердження інструкторів Національної комісії зі стандартів державної мови» від 20.06.2022 № 165, «Про затвердження Переліку інструкторів Національної комісії зі стандартів державної мови» від 10.08.2021 за № 75, «Про затвердження інструкторів Національної комісії зі стандартів державної мови» від 26.10.2021 № 249, залучено відповідних працівників університету.

Таким чином до виконання робіт із проведення іспитів залучено працівників університету, які з оглядну на їх залучення до виконання певних робіт із проведення тестування та виконання згідно рішень комісії тимчасово покладених на них обов`язків інструкторів та екзаменаторів в розумінні ст. 18 та примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки вони тимчасово, за спеціальним положенням, здійснювали функції представників влади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, якими наділялись центральним органом державного управління із спеціальним статусом.

З огляду на те, що на базі університету розпочнеться проведення іспитів на визначення рівня володіння державною мовою у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час обіймав посаду секретаря вченої ради університету, виник злочинний умисел спрямований на отримання грошових коштів від осіб яким необхідно скласти іспит (претендентів) під приводом нібито вирішення питання щодо забезпечення його успішного складання.

Так, у невстановлені час та місці, але не пізніше початку серпня 2021 року та за невстановлених обставин, ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, повідомив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що він зможе вирішити для бажаючих осіб питання щодо успішного складання іспитів на рівень володіння державною мовою (іспит на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків) в університеті.

При цьому ОСОБА_8 маючи на меті заволодіння грошовими коштами осіб, які виявлять бажання складати іспити, розуміючи те що ОСОБА_4 довірятиме йому, запевнив останнього, що успішне складання іспиту гарантовано у разі надання йому неправомірної вигоди, яка надаватиметься службовим особам університету, яких буде залучено до проведення іспиту, усвідомлюючи те, що іспит на визначення рівня володіння державною мовою є безкоштовним та відповідні грошові кошти не будуть передаватись ним для службових осіб університету.

Зокрема, ОСОБА_8 зобов`язувався забезпечити успішне складання іспиту, а саме його письмової (тестової) частини в університеті, за певну суму грошових коштів для зацікавлених у цьому осіб, а також забезпечити надання претендентам можливості завчасно отримати тему для підготовки до усної частини іспиту (монологу), що створювало для претендентів можливість отримати сертифікати з високим рівнем володіння державною мовою за результатами складання іспиту.

Таким чином, ОСОБА_8 створив у ОСОБА_4 уявлення, що він беззаперечно зможе виконати свою злочину обіцянку завдяки своєму впливовому становищу в університеті, яке він має в силу займаної посади, а також те, що вказане питання може бути вирішене виключено через надання неправомірної вигоди йому та іншим службовим особам університету, яких буде залучено до проведення іспиту.

В свою чергу ОСОБА_4 довірившись ОСОБА_8 , а також усвідомлюючи те, що останній, у зв`язку з можливостями посади яку він обіймає, її значущості, статусності та вагомості, зможе допомогти успішно скласти іспит на рівень володіння державною мовою, що проводитимуться в університеті, керуючись особистими мотиви, у тому числі корисними, які останній планував реалізовувати шляхом заволодіння частиною неправомірної вигоди отриманої від підшуканих ним осіб, яка призначалась для передачі ОСОБА_8 та іншим службовим особам університету за успішне проходження іспиту, погодився на пропозицію останнього підшукувати таких осіб та скориставшись можливостями ОСОБА_8 допомогти їм вирішити таке питання за надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 та іншим службовим особам університету.

Після цього, ОСОБА_4 , якого підбурив ОСОБА_8 до вчинення злочинних дій, почав вчиняти умисні злочинні дії спрямовані на надання неправомірної вигоди службовим особам університету за вчинення такими особами дій в інтересах третіх осіб з використанням їх службового становища.

Так, через свої особисті знайомства та зв`язки ОСОБА_4 почав підшукувати осіб яким необхідно було вирішити вказане питання, за неправомірну вигоду.

Таким чином до виконання робіт із проведення іспитів залучено працівників університету, які з оглядну на їх залучення до виконання певних робіт із проведення тестування та виконання згідно рішень комісії тимчасово покладених на них обов`язків інструкторів та екзаменаторів в розумінні ст. 18 та примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, оскільки вони тимчасово, за спеціальним положенням, здійснювали функції представників влади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, якими наділялись центральним органом державного управління із спеціальним статусом.

З огляду на те, що на базі університету розпочнеться проведення іспитів на визначення рівня володіння державною мовою у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час обіймав посаду секретаря вченої ради університету, виник злочинний умисел спрямований на отримання грошових коштів від осіб яким необхідно скласти іспит (претендентів) під приводом нібито вирішення питання щодо забезпечення його успішного складання.

Так, у невстановлені час та місці, але не пізніше початку серпня 2021 року та за невстановлених обставин, ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, повідомив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що він зможе вирішити для бажаючих осіб питання щодо успішного складання іспитів на рівень володіння державною мовою (іспит на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків) в університеті.

При цьому ОСОБА_8 маючи на меті заволодіння грошовими коштами осіб, які виявлять бажання складати іспити, розуміючи те що

ОСОБА_4 довірятиме йому, запевнив останнього, що успішне складання іспиту гарантовано у разі надання йому неправомірної вигоди, яка надаватиметься службовим особам університету, яких буде залучено до проведення іспиту, усвідомлюючи те, що іспит на визначення рівня володіння державною мовою є безкоштовним та відповідні грошові кошти не будуть передаватись ним для службових осіб університету.

Зокрема, ОСОБА_8 зобов`язувався забезпечити успішне складання іспиту, а саме його письмової (тестової) частини в університеті, за певну суму грошових коштів для зацікавлених у цьому осіб, а також забезпечити надання претендентам можливості завчасно отримати тему для підготовки до усної частини іспиту (монологу), що створювало для претендентів можливість отримати сертифікати з високим рівнем володіння державною мовою за результатами складання іспиту.

Таким чином, ОСОБА_8 створив у ОСОБА_4 уявлення, що він беззаперечно зможе виконати свою злочину обіцянку завдяки своєму впливовому становищу в університеті, яке він має в силу займаної посади, а також те, що вказане питання може бути вирішене виключено через надання неправомірної вигоди йому та іншим службовим особам університету, яких буде залучено до проведення іспиту.

В свою чергу ОСОБА_4 довірившись ОСОБА_8 , а також усвідомлюючи те, що останній, у зв`язку з можливостями посади яку він обіймає, її значущості, статусності та вагомості, зможе допомогти успішно скласти іспит на рівень володіння державною мовою, що проводитимуться в університеті, керуючись особистими мотиви, у тому числі корисними, які останній планував реалізовувати шляхом заволодіння частиною неправомірної вигоди отриманої від підшуканих ним осіб, яка призначалась для передачі ОСОБА_8 та іншим службовим особам університету за успішне проходження іспиту, погодився на пропозицію останнього підшукувати таких осіб та скориставшись можливостями ОСОБА_8 допомогти їм вирішити таке питання за надання неправомірної вигоди ОСОБА_8 та іншим службовим особам університету.

Після цього, ОСОБА_4 , якого підбурив ОСОБА_8 до вчинення злочинних дій, почав вчиняти умисні злочинні дії спрямовані на надання неправомірної вигоди службовим особам університету за вчинення такими особами дій в інтересах третіх осіб з використанням їх службового становища.

Так, через свої особисті знайомства та зв`язки ОСОБА_4 почав підшукувати осіб яким необхідно було вирішити вказане питання, за неправомірну вигоду.

При цьому, останній орієнтував підшуканих осіб на те, що їм необхідно серед центрів тестування обрати саме - Національний авіаційний університет, а також те, що вказане питання яке їх цікавило можливо вирішити саме у ньому.

Надалі, у невстановлений час, але не пізніше вересня 2021 року,

ОСОБА_8 , продовжуючи чинити дії щодо підбурення ОСОБА_4 до вчинення злочинних дій за неустановлених обставин повідомив його про те, що в університеті, як спеціально призначеній установі, відкрилась можливість складання іспитів на рівень володіння державною мовою, даючи останньому зрозуміти, що вони можуть розпочинати реалізовувати свої злочинні домовленості.

Таким чином, ОСОБА_8 продовжив схиляти ОСОБА_4 до вчинення протиправних дій та сформував у нього стійкий злочинний намір до реалізації досягнутих домовленостей, шляхом створення у ОСОБА_4 впевненості про те, що він зможе вирішити таке питання в університеті в силу важливості його посади та обізнаності щодо того, що в університеті розпочинається проведення іспитів.

Після цього, ОСОБА_4 , який на той час вже підшукав ряд осіб, яким необхідно було вирішити вказане питання, надав інформацію про одного з них ОСОБА_8 , а саме про ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На що, ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_4 інформацію про підшукану ним особу, перебуваючи на робочому місці, а саме у Національному авіаційному університеті, що розташований за адресою: вул. Любомира Гузара, 1 у Солом`янському районі м. Києва, 05.10.2021 надіслав (мобільним зв`язком) йому фото з реквізитами власної банківської карти, на яку необхідно було переказувати раніше обумовлену суму неправомірної вигоди за вирішення згаданого питання.

Наступного дня ОСОБА_8 , продовжуючи підбурювати ОСОБА_4 за допомогою мобільного зв`язку надіслав повідомлення із запитанням про те чи все відбувається згідно домовленості, маючи на увазі вирішення питання для ОСОБА_9 .

Тим самим ОСОБА_8 продовжував схиляти ОСОБА_4 до вчинення злочинних дій. В свою чергу ОСОБА_4 , на виконання злочинної домовленості із ОСОБА_8 , будучи переконаним у тому, що протиправну мету, яку він переслідує, буде досягнуто завдяки можливостям посади ОСОБА_8 , продовжив підшукувати осіб, яким необхідно отримати сертифікат на рівень володіння державною мовою та контактувати з особами, яких він вже підшукав для вирішення цього питання та надавати інформацію про таких осіб для ОСОБА_8 .

Установлено, що через знайомих та особисті зв`язки ОСОБА_4 вдалось підшукати ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Продовжуючи реалізовувати злочинні домовленості із ОСОБА_8 , будучи підбуреним до вчинення злочинних дій останнім, ОСОБА_4 повідомляв підшуканим особам про те, що він може вирішити питання щодо успішного складання ними іспиту на рівень володіння державною мовою в університеті, за надання службовим особам університету, які відповідають за проведення іспиту, неправомірної вигоди, чим власне і скористались ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 для вирішення цього питання щодо себе.

При цьому, останні вступили із ОСОБА_4 у злочинну змову та надали йому неправомірну вигоду для цього, розуміючи те, що вона фактично буде надаватись, як неправомірна вигода уповноваженим службовим особам університету задля успішного складання ними відповідного іспиту.

Окрім вирішення питання щодо успішного складання іспитів та отримання сертифікатів з високим рівнем володіння державною мовою

ОСОБА_4 пропонував ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , підшукувати інших бажаючих осіб, яким необхідно вирішити аналогічне питання за неправомірну винагороду.

Також, ОСОБА_4 за невстановлених обставин підшукав та запропонував аналогічну злочинну схему ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Погоджуючись на вчинення запропонованих ОСОБА_4 злочинних дій, усвідомлюючи їх протиправність та можливі негативні наслідки,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 надали свою згоду, тим самим вступили у злочинну змову з ОСОБА_4 .

Надалі, перелічені вище особи, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підшукали інших осіб, а саме ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , яким за попередньою змовою з ОСОБА_4 , користуючись його можливостями та за надання неправомірної вигоди, фактично, допомогли вирішити згадане питання в університеті.

Крім того встановлено, що до такої злочинної схеми ОСОБА_4 залучив ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_15 та ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , які погодились на незаконну пропозицію ОСОБА_4 про допомогу в успішному складанні іспиту на визначення рівня володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків, за неправомірну вигоду, усвідомлюючи протиправний характери своїх дій, скористались цим, вступивши у злочинну змову з останнім.

Так, після того, як підшукані ОСОБА_4 особи, особисто або через інших осіб, повідомляли останньому, що вони бажають скористатись його можливостями та скласти іспит за грошові кошти, ОСОБА_4 інструктував їх з приводу подальших дій, які їм необхідно було вчинити (зареєструватись на сайті, перекинути йому фото заяви про реєстрацію на іспит, переказати грошові кошти, переслати підтвердження переказу грошових коштів, надавав інструкції куди та коли необхідно прибути, хто, коли і як в університеті буде зустрічати, інструктувати з приводу проходження екзаменів тощо).

Неправомірну вигоду, у виді обумовлених сум грошових коштів,

ОСОБА_4 , як правило, просив переказати на банківські картки свого батька - ОСОБА_23 , ОСОБА_24 (на теперішній час колишньої дружини

ОСОБА_4 ), ОСОБА_8 та інших осіб.

Отримавши від підшуканих осіб неправомірну вигоду, а також інформацію про реєстрацію заяви на складення іспиту в електронній системі, ОСОБА_4 повідомляв ОСОБА_8 про таких осіб, а також про дати та час складання іспитів на які вони зареєструвались.

В свою чергу, ОСОБА_8 , підбуривши ОСОБА_4 , за неправомірну вигоду, яку надавали підшукані останнім особи, та яку останній передавав ОСОБА_8 , своїми діями створював у ОСОБА_4 уяву про те, що він контролює процес складання іспитів підшуканими претендентами, а також дійсно сприяє в успішному складенні ними іспит в університеті, у тому числі, повідомляючи залучення до цього працівників університету, які безпосередньо проводили іспити.

Зокрема установлено, що ОСОБА_8 , отримавши вказану інформацію від ОСОБА_4 , надавав останньому вказівки щодо того які дії підшуканим особам необхідно вчинити (куди їм необхідно прибути, де очікувати, хто їх зустріне та проведе в університеті, тощо), продовжуючи вчиняти таким чином дії спрямовані на підбурювання ОСОБА_4 до продовження вчинення злочинних дій, які полягали у наданні неправомірної вигоди ОСОБА_8 та службовим особам університету.

Отримані від ОСОБА_8 вказівки ОСОБА_4 , передавав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 для того щоб вони в подальшому передавали їх особам, яких вони підшукали. Аналогічним чином ОСОБА_4 передавав вказівки ОСОБА_8 для ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які вирішували таке питання тільки для себе.

Як правило, перед складанням іспиту, ОСОБА_4 , згідно попередньо обумовлених із ОСОБА_8 домовленостей, переказував йому грошові кошти з картки свого батька, колишньої дружини чи інших осіб, на його особисту картку, в одиничних випадках організовував їх передачу особисто ОСОБА_8 залишаючи собі певну частину грошових коштів.

Також встановлено, що підшукані ОСОБА_4 особи, отримували високі бали за складання письмової частини іспиту на рівень володіння державної мови, що у подальшому створювало для них можливість отримувати державні сертифікати з високим рівнем володіння державною мовою.

В свою чергу, ОСОБА_8 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 , отримавши від нього грошові кошти, які призначались як неправомірна вигода для працівників університету залучених до проведення іспитів за успішне складання підшуканими особами іспиту з визначення рівня володіння державною мовою, заволодівав ними.

При цьому грошові кошти, які привласнював ОСОБА_8 останній не передавав службовим особам університету, а використовував їх на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_4 та інші особи яких він підшукав, не будучі обізнані про справжні злочинні наміри ОСОБА_8 , а також будучи підбуреними до вчинення злочину, пов`язаного із наданням неправомірної вигоди службовим особам університету, вчинили всі можливі дії, які вони вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення пов`язаного, із наданням службовим особам університету неправомірної вигоди за вирішення питання щодо успішного складання іспиту до кінця, водночас, таке кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 та інших підшуканих осіб.

Таким чином, ОСОБА_4 спільно з іншими особами вчинив ряду злочинів за наступних обставин.

Встановлено, що ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, діючи умисно, підбурив ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з наданням неправомірної вигоди службовій особі, що мало місце 06.10.2021, за вирішення питання щодо успішного складання ОСОБА_9 , якого підшукав ОСОБА_4 через свою знайому ОСОБА_10 , іспиту на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків, за наступних обставин.

Так, за невстановлених під час досудового розслідування обставин, не пізніше 01.10.2021, ОСОБА_4 , діючи згідно досягнутих домовленостей з ОСОБА_8 , повідомив ОСОБА_10 про можливість надання їй допомоги в успішному складанні іспиту на рівень володіння державною мовою у Національному авіаційному університеті за неправомірну вигоду, яку необхідно буде надати службовій особі університету.

01.10.2021, приблизно о 07.25 год., ОСОБА_10 , використовуючи власний мобільний телефон (номер: НОМЕР_1 ), діючи умисно, маючи на меті допомогти ОСОБА_9 в успішному складанні іспиту на рівень володіння державною мовою, при цьому будучи попередньо обізнаною, про необхідність надання неправомірної вигоди за таку допомогу службовій особі, у месенджері «WhatsApp», надіслала ОСОБА_4 (на номер телефону: НОМЕР_2 ), зображення з підтвердженням реєстрації ОСОБА_9 на іспит у Національному авіаційному університеті на визначення рівня володіння державною мовою для виконання службових обов`язків 06.10.2021 о 10.00 год.

При цьому, ОСОБА_4 обіцяючи ОСОБА_10 вирішити вказане питання для ОСОБА_9 , усвідомлював те, що ОСОБА_8 зможе у протиправний спосіб за неправомірну вигоду забезпечити успішне його складання у зв`язку з можливостями посади яку він обіймає та переконаності у тому, що мету яку він переслідує, буде досягнуто завдяки цьому, про що власне ОСОБА_4 досяг домовленості із ОСОБА_8 .

Далі, 04.10.2021, приблизно о 14.55 год., ОСОБА_4 , виконуючи досягнуті з ОСОБА_8 домовленості, маючи на меті корисливий мотив, у месенджері «WhatsApp», надіслав ОСОБА_10 повідомлення з питанням про кількість людей, які зареєстровані на іспит 06.10.2021 та бажають отримати допомогу у його успішному складанні за неправомірну вигоду.

Наступного дня, а саме 05.10.2021, приблизно о 07.19 год., ОСОБА_10 повторно надіслала ОСОБА_4 зображення з підтвердженням реєстрації ОСОБА_9 на іспит. Крім того, цього ж дня, приблизно о 12.25 год., ОСОБА_10 додатково надіслала ОСОБА_4 абонентський номер мобільного телефону НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_9 .

Після цього, у цей же день, приблизно о 13.27 год., ОСОБА_4 з власного мобільного телефону, у месенджері «Viber», надіслав ОСОБА_8 (на номер телефону: НОМЕР_4 ) раніше отримане зображення про підтвердження реєстрації ОСОБА_9 на іспит, на що ОСОБА_8 продовжуючи підбурювати ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного умислу, приблизно о 14.17 год., надіслав ОСОБА_4 фото банківської картки НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_8 .

Встановлено, що ОСОБА_8 здійснюючи зазначене листування з ОСОБА_4 , підбурюючи останнього до злочинних дій, перебував на робочому місці, а саме у Національному авіаційному університеті, що розташований за адресою: м. Київ, Солом`янський район, вул. Любомира Гузара, 1.

Таким чином, ОСОБА_8 розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті корисливі мотиви, надав свою згоду на переказ грошей, що відповідало досягнутим із ОСОБА_4 злочинним домовленостям, продовжуючи вчиняти дії щодо підбурення останнього до вчинення кримінального правопорушення.

Так, 06.10.2021, приблизно о 08.27 год., ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний план, переслідуючи корисливі мотиви, використовуючи власний мобільний телефон, за допомогою месенджера «WhatsApp», надіслав ОСОБА_10 повідомлення з сумою неправомірної вигоди у розмірі 8000 грн., необхідної для надання службовим особам, задля вирішення питання допомоги в успішному складані іспиту ОСОБА_9 .

У подальшому, за невстановлених обставин, ОСОБА_4 отримавши від ОСОБА_25 обумовлену суму неправомірної вигоди, а саме 06.10.2021, приблизно о 10.23 год., у невстановлений спосіб, забезпечив переказ частини неправомірної вигоди у сумі 5000 грн., яка призначалася за допомогу в успішному складанні іспиту ОСОБА_9 , шляхом надсилання грошових коштів через мобільний додаток «Приват24», з банківської карти ОСОБА_23 , на картку НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_8 .

Після того, як всі умови щодо досягнутих злочинних домовленостей між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , а також ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були реалізовані, 06.10.2021 останній успішно склав іспит на рівень володіння державною мовою та надалі рішенням Національної комісії від 12.10.2021 № 221 отримав сертифікат серії УМД № 00036916 про рівень володіння державною мовою на рівні вільного володіння другого ступеня.

Таким чином, ОСОБА_4 не будучі обізнаний про справжні злочинні наміри ОСОБА_8 , а також будучи підбуреними до вчинення злочину, пов`язаного із наданням неправомірної вигоди службовим особам університету, вчинив спільно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , усі можливі дії, які вони вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення пов`язаного, із наданням службовим особам університету неправомірної вигоди за вирішення питання щодо успішного складання іспиту до кінця, водночас, таке кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_8 отримавши неправомірну вигоду від ОСОБА_4 , якого підбурив до її надання для нього та іншим службовим особам університету, які в силу займаної посади можуть вирішити для ОСОБА_9 питання щодо успішного складання іспиту в університеті, привласнив її та розпорядився нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у наданні неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньо змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Також, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи у період з 17.08.2022 по 20.10.2022 посаду начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства та будучи відповідно до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон), суб`єктом відповідальності правопорушення, пов`язані з корупцією, у порушення вимог ч. 2 ст. 45 Закону, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 20.10.2022, шляхом заповнення відповідної форми на вебсайті Національного агентства запобігання корупції (далі - НАЗК) до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством України, при наступних обставинах.

Так, відповідно до наказу № 323-К від 15.08.2022 по Державному агентству лісових ресурсів України (далі - Держлісагентство), ОСОБА_4 призначено на посаду начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства з 17.08.2022 на період призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу днавадцятимісячного строку після припинення чи скасування воєнного стану.

На підставі наказу Держлісагентства № 412-К від 20.10.2022

ОСОБА_4 звільнено з указаної посади відповідно до підпункту 4 частпини 1 статті 83 та підпункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», за ініціативою суб`єкта призначення (порушення Присяги державного службовця).

Установлено, що Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства (далі - Управління) підпорядковується Держлісагентству та є його територіальним органом, який діє на підставі Положення, що затверджується Головою Держлісагентства. Завданням Управління є реалізація повноважень Держлісагентства на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці у сфері лісового та мисливського господарства та утримується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до абзацу 2 пункту 11 Положення Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, затвердженого Наказом Держлісагентства від 22.06.2021 № 367 (нова редакція, 2021), начальник управління під час виконання своїх службових повноважень організовує та забезпечує виконання Конституції та законів України.

При призначенні на посаду, а саме 17.08.2022 ОСОБА_4 , прийнято присягу Державного службовця та цього ж дня він ознайомлений з положеннями, вимогами та обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про очищення влади», «Про захист персональних даних», підтвердивши ознайомлення особистим підписом в особовій картці державного службовця Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Вимогами пунтів 1, 9 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції, законів України, діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дотримуватись вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Зокрема, згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про державну службу», на державних службовців поширюється дія Закону.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону

ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, зокрема відповідно до частини 2 статті 45 Закону та примітки до статті 366-3 Кримінального кодексу України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за №959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на вебсайті НАЗК через персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, шляхом заповнення електронної форми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України (чинний до 11.10.2024), декларація при звільненні подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності.

Таким чином, ОСОБА_4 було достовірно відомо про передбачений законодавством обов`язок його як державного службовця, який припинив діяльність пов`язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, шляхом заповнення відповідної форми на вебсайті НАЗК в Реєстрі.

При цьому, відповідно до Закону України № 2381-ІХ від 08.07.2022 «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності з 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», протягом 90 (дев`яноста) днів з дня його припинення чи скасування.

Однак, Законом України № 3384-ІХ від 20.09.2023 «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності з 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені статтею 45 Закону.

Зокрема, пунтом 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону визначено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024.

Незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вирішив не подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, якою він являвся до 20.10.2022, та не подав її у визначений законодавством термін, тобто до 31.01.2024.

У зв`язку із цим, НАЗК листом від 28.11.2024 № 47-02/90600-24 повідомило ОСОБА_4 про факт неподання ним декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави, яка припинила таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також передбачену Кримінальним кодексом України кримінальну відповідальність за її неподання, із зобов`язанням подати її протягом десяти днів з для отримання повідомлення, відповідно до вимог статті 51-2 Закону.

Установлено, що 10.12.2024 ОСОБА_4 отримавши зазначене вище повідомлення, відповідно до складеної розписки, та ознайомившись із його змістом, усвідомлюючи факт необхідності подання декларації, направив 20.12.2024 до НАЗК пояснення з додатками про відсутність складу кримінального правопорушення щодо неподання декларації при звільненні, оскільки наказ про його звільнення з посади скасовано судом.

Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду

від 08.11.2024 у справі № 640/20150/22 адміністративний позов ОСОБА_4 до Держлісагетства задоволено частково, зокрема визнано протиправним та скасовано наказ Держлісагентства № 412-К від 20.10.2022 «Про звільнення

ОСОБА_4 » та ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника Управління з 21.10.2022.

Відповідно до наказу від 19.11.2024 № 198-К по Держлісагентству,

ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства з 21.10.2022.

При цьому, НАЗК листом від 28.01.2025 № 47-08/7005-25 надало відповідь на звернення ОСОБА_4 , зазначивши, що обов`язок подання суб`єктами декларування декларацій, встановлений статтею 45 Закону, є імперативним і не ставиться Законом в залежність від будь яких обставин, у тому числі підстав припинення трудового договору чи оскарження наказу про звільнення, тощо. Також, ОСОБА_4 вказано на необхідність подання до 31.01.2024 декларації при звільненні за період з 01.01.2022 по 20.10.2022, навіть якщо звільнення відбулося не за власним бажанням, оскільки на момент набрання чинності Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ (набрав чинності з 12.10.2023), останній припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування та зобов`язаний був виконати вимоги частини 2 статті 45 Закону.

Крім того, НАЗК надано роз`яснення, що суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення кампанії декладування, до 1 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію (продовжується діяльність) за рік, у якому відбувалось поновлення. Зокрема, ОСОБА_4 повідомлено про необхідність подання до 31.03.2025 декларації за 2024 рік, а враховуючи період вимушеного прогулу декларацію за 2023 рік подавати не потрібно.

Проте, відповідно до інформації Реєстру станом на 14.11.2025, декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період з 01.01.2022 по 20.10.2022 ОСОБА_4 не подав, хоча він мав таку можливість, оскільки він зареєстрований в Реєстрі з 17 го. 46 хв. 27.01.2017.

Разом із тим, продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, направлений на невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи кримінально-протиправну мету щодо умисного неподання декларації, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки таких дій, та, бажаючи їх настання, ОСОБА_4 будучи суб`єктом декларування, проігнорував повідомлення НАЗК від 28.11.2024 та 28.01.2025, не вчинив необхідних та можливих дій, спрямованих на виконання свого обов`язку, проявив несвідомість і бездіяльність, та нехтуючи встановленим законодавством порядком функціонування системи запобігання корупції в Україні, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2022 по 20.10.2022.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він будучи суб`єктом декларування, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, допустив порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» (далі - Закон) щодо необхідності подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік з огляду на таке.

Відповідно до наказу № 323-К від 15.08.2022 по Державному агентству лісових ресурсів України (далі - Держлісагентство), ОСОБА_4 призначено на посаду начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства з 17.08.2022, на період призначення на цю посаду переможця конкурсу або до спливу днавадцятимісячного строку після припинення чи скасування воєнного стану.

У подальшому, на підставі наказу Держлісагентства від 20.10.2022

№ 412-К, ОСОБА_4 звільнено із указаної посади відповідно до підпункту 4 частини 1 статті 83 та підпункту 4 частини 1 статті 87 Закону України «Про державну службу», за ініціативою суб`єкта призначення (порушення Присяги державного службовця).

Херсонське обласне управління лісового та мисливського господарства (далі - Управління) підпорядковується Держлісагентству та є його територіальним органом, який діє на підставі Положення, що затверджується Головою Держлісагентства. Завданням Управління є реалізація повноважень Держлісагентства на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці у сфері лісового та мисливського господарства та утримується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до абзацу 2 пункту 11 Положення Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства, затвердженого Наказом Держлісагентства від 22.06.2021 № 367 (нова редакція, 2021), начальник управління під час виконання своїх службових повноважень організовує та забезпечує виконання Конституції та законів України.

При призначенні на посаду, а саме 17.08.2022 ОСОБА_4 , прийнято присягу Державного службовця та цього ж дня він ознайомлений з положеннями, вимогами та обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції», «Про очищення влади», «Про захист персональних даних», підтвердивши ознайомлення особистим підписом в особовій картці державного службовця Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Згідно частини 2 статті 1 Закону України «Про державну службу» державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Вимогами пунктів 1, 9 частини 1 статті 8 Закону України «Про державну службу» передбачено, що державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції, законів України, діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дотримуватись вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Зокрема, згідно з частиною 5 статті 5 Закону України «Про державну службу», на державних службовців поширюється дія Закону.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону

ОСОБА_4 є суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, зокрема відповідно до частини 2 статті 45 Закону та примітки до статті 366-3 Кримінального кодексу України є суб`єктом декларування та суб`єктом злочину.

Рішенням Національного агентства запобігання корупції (далі - НАЗК) від 10.06.2016 №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089 (зі змінами), затверджено форму декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Частиною першою Правил заповнення форми декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, визначено, що декларація заповнюється та подається особисто суб`єктом декларування на вебсайті НАЗК через персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), шляхом заповнення електронної форми.

Вимогами підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Порядку заповнення та подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства запобігання корупції від 23.07.2021 № 449/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України (чинний до 11.10.2024) передбачено, що щорічна декларація - декларація, яка подається відповідно до частини 1 статті 45 Закону (щороку) у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня та охоплює звітний рік, що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Установлено, що ОСОБА_4 було достовірно відомо про передбачений законодавством обов`язок його як державного службовця, який виконував з 17.08.2022 по 20.10.2022 діяльність пов`язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка охоплює звітний 2022 рік (період з 01 місяця до 31 грудня включно), шляхом заповнення відповідної форми на вебсайті НАЗК в Реєстрі.

При цьому, відповідно до Закону України № 2381-ІХ від 08.07.2022 «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо особливостей застосування законодавства у сфері запобігання корупції в умовах воєнного стану», який набрав чинності з 03.08.2022, суб`єкт декларування зобов`язаний подати декларацію, кінцевий строк подання якої припадає на період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», протягом 90 (дев`яноста) днів з дня його припинення чи скасування.

Однак, Законом України № 3384-ІХ від 20.09.2023 «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності з 12.10.2023, відновлено декларування у порядку та строки, що визначені статтею 45 Закону. Зокрема, пунтом 2-7 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону визначено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31.01.2024.

Незважаючи на вказані обставини, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, посягаючи на встановлений законодавством порядок функціонування системи запобігання корупції в Україні, ОСОБА_4 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, вирішив не подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, якою він являвся до 20.10.2022, та не подав її у визначений законодавством термін, тобто до 31.01.2024.

У зв`язку із цим, НАЗК листом від 28.11.2024 № 47-02/90597-24 повідомило ОСОБА_4 про факт неподання ним декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави за 2022 рік, а також передбачену Кримінальним кодексом України кримінальну відповідальність за її неподання та зобов`язання подати її протягом десяти днів з для отримання повідомлення, згідно з вимогами статті 51-2 Закону.

Надалі, 10.12.2024 ОСОБА_4 отримавши зазначене вище повідомлення, відповідно до складеної розписки, та ознайомившись із його змістом, усвідомлюючи факт необхідності подання декларації, направив 20.12.2024 до НАЗК пояснення з додатками про відсутність складу кримінального правопорушення щодо неподання декларації за 2022 рік, оскільки наказ про звільнення його з посади скасовано.

Так, рішенням Київського окружного адміністративного суду

від 08.11.2024 у справі № 640/20150/22 адміністративний позов ОСОБА_4 до Держлісагетства задоволено частково, зокрема визнано протиправним та скасовано наказ Держлісагентства № 412-К від 20.10.2022 «Про звільнення ОСОБА_4 » та поновлено ОСОБА_4 на посаді начальника Управління з 21.10.2022.

Відповідно до наказу № 198-К від 19.11.2024 по Держлісагентству, ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника Херсонського обласного управління лісового та мисливського господарства з 21.10.2022.

При цьому, НАЗК листом № 47-08/7005-25 від 28.01.2025 надало відповідь на звернення ОСОБА_4 , зазначивши, що обов`язок подання суб`єктами декларування декларацій, встановлений статею 45 Закону, є імперативним і не ставиться Законом в залежність від будь яких обставин, у тому числі підстав припинення трудового договору чи оскарження наказу про звільнення, тощо. Також ОСОБА_4 вказано на необхідність подання до 31.01.2024 декларації за 2022 рік, оскільки на момент набрання чинності Закону України від 20.09.2023 № 3384-ІХ (набрав чинності з 12.10.2023), діяльність пов`язана з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування була припинена та необхідно було виконати вимоги частини 2 статті 45 Закону.

Крім того, НАЗК надано роз`яснення, що суб`єкт декларування, поновлений на роботі за рішенням суду після завершення кампанії декларування, до 1 квітня року, наступного за роком, у якому відбулося поновлення, подає щорічну декларацію (продовжується діяльність) за рік, у якому відбувалось поновлення. Зокрема, ОСОБА_4 повідомлено про необхідність подання до 31.03.2025 декларації за 2024 рік, а враховуючи період вимушеного прогулу, декларацію за 2023 рік подавати не потрібно.

Проте, відповідно до інформації Реєстру станом на 14.11.2025, щорічну декларацію за 2022 рік, ОСОБА_4 не подав, хоча зареєстрований в Реєстрі з 17 год.46 хв. 27.01.2017.

Разом із тим, продовжуючи реалізовувати свій протиправний намір, направлений на невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», переслідуючи кримінально-протиправну мету щодо умисного неподання декларації, передбачаючи при цьому суспільно-небезпечні наслідки таких дій, та, бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , будучи суб`єктом декларування, проігнорував повідомлення НАЗК від 28.11.2024, не вчинив необхідних та можливих дій, спрямованих на виконання свого обов`язку, проявив несвідомість і бездіяльність, та нехтуючи встановленим законодавством порядком функціонування системи запобігання корупції в Україні, умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік (щорічна).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він будучи суб`єктом декларування, діючи умисно не подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366-3 КК України.

Зібравши достатні докази, 17.11.2025 повідомлено про підозру:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Носівка, Чернігівської області, українцю, громадянину України, маючого вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні наступних кримінальних правопорушень:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 369 КК України, у наданні неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 3 ст. 369 КК України, у наданні неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданого їй службового становища, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 366-3 КК України, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припинила таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями передбаченої Законом України «Про запобігання корупції»;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ст. 366-3 КК України, тобто в умисному неподанні суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України «Про запобігання корупції», вчиненому повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами, а саме:

- протоколом огляду речей від 24.09.2025 (відповідно до якого зафіксовано огляд мобільного телефону ОСОБА_4 та наявного листування з ОСОБА_12 , де в листуванні обговорюється сприяння в успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків для ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , також зафіксована інформація про перерахування грошових коштів на банківську карту ОСОБА_23 . Також наявне листування ОСОБА_4 з ОСОБА_8 в якому обговорюється сприяння в успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою за неправомірну вигоду);

- протоколом огляду речей від 25.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані наявна інформація щодо листування з мобільного телефону

ОСОБА_4 з ОСОБА_13 щодо обговорення питання у сприянні успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків для ОСОБА_20 за неправомірну вигоду);

- протоколом огляду речей від 25.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані наявна інформація щодо листування з мобільного телефону ОСОБА_4 з ОСОБА_26 щодо обговорення питання у сприянні успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків, також зафіксована інформація щодо грошового переказу від ОСОБА_22 на картку ОСОБА_27 );

- протоколом огляду речей від 29.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані грошові перекази на банківську картку ОСОБА_4 від ОСОБА_24 );

- протоколом огляду речей від 25.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані наявна інформація щодо листування з мобільного телефону ОСОБА_4 з ОСОБА_11 щодо надання неправомірної вигоди у сприянні успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків, та зафіксована квитанція грошового переказу коштів від ОСОБА_11 на рахунок ОСОБА_24 , та листування ОСОБА_4 з ОСОБА_8 щодо сприяння в успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою);

- протоколом огляду речей від 30.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані наявна інформація щодо листування з мобільного телефону ОСОБА_4 з ОСОБА_11 щодо обговорення питання у сприянні успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків для ОСОБА_16 також зафіксована транзакція переказу грошових коштів від ОСОБА_28 на рахунок ОСОБА_24 , зафіксовані файли в мобільному телефоні ОСОБА_4 , а саме зображення з рукописними надписами та фото банківської картки ОСОБА_23 та інформацію щодо відправлення коштів на картку ОСОБА_23 . Також наявна інформація щодо реєстрації на іспит у НАУ ОСОБА_29 , та переказ грошових коштів на карту ОСОБА_8 , також інформація щодо реєстрації на іспит у НАУ ОСОБА_18 та ОСОБА_17 );

- протоколом огляду речей від 30.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані наявна інформація щодо листування з мобільного телефону ОСОБА_4 з ОСОБА_11 щодо обговорення питання у сприянні успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків, транзакції грошових коштів на рахунки ОСОБА_24 та ОСОБА_23 );

- протоколом огляду речей від 26.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані наявна інформація щодо листування з мобільного телефону ОСОБА_4 з ОСОБА_30 щодо обговорення питання у сприянні успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків, також наявні скрін шоти файлів заяви щодо реєстрації на іспит ОСОБА_9 , ОСОБА_31 та транзакція грошових коштів на карту ОСОБА_23 );

- протоколом огляду речей від 26.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані наявна інформація щодо листування з мобільного телефону ОСОБА_4 з ОСОБА_22 щодо обговорення питання у сприянні успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків, та транзакція переказу грошових коштів на карту ОСОБА_24 );

- протоколом огляду речей від 27.09.2025 (відповідно до якого зафіксовані наявна інформація щодо листування з мобільного телефону ОСОБА_4 з ОСОБА_21 щодо обговорення питання у сприянні успішному складанні іспитів на рівень володіння державною мовою для осіб, які зобов`язані володіти державною мовою та застосовувати її під час виконання службових обов`язків);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 02.04.2025( відповідно до якого свідок повідомляє, що ОСОБА_4 може зареєструвати його на іспит на рівень володіння державною мовою та в подальшому зможе забезпечити потреби, успішне складання даного іспиту за грошову винагороду в сумі 5500 гривень, які потрібно скинути за реквізитами на банківську картку);

- обґрунтованим висновком Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-02/03/25 від 28.02.2025 (відповідно до якого НАЗК листом від 28.11.2024 № 47-02/90600-24 повідомило ОСОБА_4 про факт неподання ним декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави, яка припинила таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також передбачену Кримінальним кодексом України кримінальну відповідальність за її неподання, із зобов`язанням подати її протягом десяти днів з для отримання повідомлення, відповідно до вимог статті 51-2 Закону);

- обґрунтованим висновком Національного агентства з питань запобігання корупції № 47-02/04/25 від 28.02.2025 (відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_4 було достовірно відомо про передбачений законодавством обов`язок його як державного службовця, який виконував з 17.08.2022 по 20.10.2022 діяльність пов`язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка охоплює звітний 2022 рік (період з 01 місяця до 31 грудня включно), шляхом заповнення відповідної форми на вебсайті НАЗК в Реєстрі);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_32 від 31.03.2025 головного спеціаліста з питань запобігання та виявлення корупції Державного агентства лісових ресурсів України ( відповідно до якого встановлено, що до Державного агентства лісових ресурсів України надійшов лист з НАЗК для вручення ОСОБА_4 про факт неподання декларацій та роз`яснення вимог законодавства щодо подання декларації);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_33 від 11.04.2025 головного спеціаліста НАЗК ( відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_4 повідомлено НАЗК про факт неподання ним декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави, яка припинила таку діяльність, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а також передбачену Кримінальним кодексом України кримінальну відповідальність за її неподання, із зобов`язанням подати її протягом десяти днів з для отримання повідомлення, відповідно до вимог статті 51-2 Закону, також ОСОБА_4 достовірно відомо про передбачений законодавством обов`язок його як державного службовця, який виконував з 17.08.2022 по 20.10.2022 діяльність пов`язану з виконанням функцій держави чи місцевого самоврядування, подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка охоплює звітний 2022 рік (період з 01 місяця до 31 грудня включно), шляхом заповнення відповідної форми на вебсайті НАЗК в Реєстрі).

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У розумінні положень, що наведені у численних рішень Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під вартою. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Враховуючи викладене, на даному етапі досудового розслідування є достатні підстави вважати про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки в розпорядженні органу досудового розслідування є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується підозрюваному органом досудового розслідування.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років позбавлення волі (ст. 369 КК України), а також нетяжкого злочину, пов`язаного із корупцією, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік (ст. 366-3 КК України).

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, а також з урахуванням особи підозрюваного наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином) та невиконання останнім ухвали слідчого судді, якою відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді застави, у межах провадження необхідно вирішити питання щодо зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , застосувавши щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, 16.12.2025 відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді застави терміном до 17.01.2026 включно, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 копійок.

Визначений розмір застави підозрюваному, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати оригінал документу, що це підтверджує, з відміткою банку прокурору.

Однак станом на теперішній час підтверджуючих документів відносно підозрюваного ОСОБА_4 про внесення застави на адресу Київської міської прокуратури не надходило, тим самим останнім порушено належну процесуальну поведінку та не виконано рішення суду.

Крім того, зміна стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою є єдиним гарантованим та можливим способом унеможливити настання згаданих ризиків та забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків.

Наразі існує необхідність запобігання ризикам (спробам):

а) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

(п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, а також усвідомлює наслідки у разі визнання його винним у вчиненні цих злочинів, що вже само по собі може бути підставою та мотивом переховуватися від органу досудового розслідування і суду.

Цей висновок узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, слід зазначити, що 09.03.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000068 від 08.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України та інших двох членів організованої групи, у тому числі

ОСОБА_26 , перебуває на розгляді у Шевченківському районному суді

м. Києва. (справа №761/8256/23, провадження № 1кп/761/2654/2023).

Перебування на розгляді у суді обвинувального акту у іншому кримінальному провадженні та притягнення до кримінальної відповідальності у межах розслідуваного кримінального провадження певним чином обґрунтовують ймовірність настання вказаного ризику.

б) незаконно впливати на інших свідків у цьому ж кримінальному провадженні та можливості вчинення іншого злочину (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, не виключені існування ризиків щодо можливого незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та можливості вчинення іншого злочину з огляду на стійку злочинну поведінку підозрюваного.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , його спілкуванням із свідками та можливими спробами останнього вплинути на них з метою зміни своїх показань такими свідками під час їх допиту в суді та вчинення дій, у зв`язку з цим на свою користь.

Підозрюваний ОСОБА_4 може особисто незаконно впливати (з метою зміни показань на свою користь) на ряд свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 .

У кримінальному провадженні № 0000068 від 08.04.2022

ОСОБА_4 , як організатору, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, вчинене організованою групою.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 затримувався в порядку ст. 208 Кримінального процесуального кодексу України, Солом`янським районним судом м. Києва йому обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативи у вигляді застави, який, в подальшому був змінений в частині збільшення розміру застави.

Станом на теперішній час обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 та інших двох членів організованої групи з матеріалами провадження знаходиться на розгляді у Шевченківському районному суді м. Києва. (Справа №761/8256/23, суддя ОСОБА_36 ).

У кримінальному провадженні № 0000043 від 10.02.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 362 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обирався запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який, в подальшому був змінений на нічний домашній арешт у зв`язку з порушенням останнім покладених на нього обов`язків.

Станом на теперішній час обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 та інших осіб з матеріалами провадження знаходиться на розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва. (Справа №755/2396/24, суддя ОСОБА_37 ).

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

в) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 у тому числі, у вчиненні тяжкого корупційного правопорушення, його неодноразового притягнення до кримінальної відповідальності тому певним чином обґрунтовують ймовірність настання вказаного ризику.

Крім викладеного, при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених вище, необхідно зокрема враховувати:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні яких він підозрюється;

3) міцність соціальних зв`язків підозрюваного;

4) репутацію підозрюваного;

5) майновий стан підозрюваного;

6) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

7) перебування на розгляді у судах обвинувальних актів щодо підозрюваного у даному провадженні.

При цьому слід врахувати наступне.

Згідно відомостей Державної міграційної служби України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у період з квітня 2022 року по теперішній час фактично проживав за наступними адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_2 .

У Єдиному державному реєстрі судових рішень стосовно ОСОБА_4 наявна наступна інформація:

- заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.09.2015 у справі №753/4884/15ц ОСОБА_4 позбавлено батьківських прав відносно його малолітньої дитини від першого шлюбу;

- постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.04.2013 у справі №826/1958/13а ОСОБА_4 звільнено з органів внутрішніх справ на підставі п. 64 «є» Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», тобто за порушення дисципліни.

Оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, однак щодо нього розглядаються у судах два обвинувальні акти, а також, з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та невиконання ним ухвали слідчого судді щодо застави, необхідно вирішити питання щодо зміни запобіжного заходу та застосувати відносно ОСОБА_4 тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив слідчого суддю його задовольнити.

Захисники в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, мотивуючи це відсутністю ризиків передбачених ст. 177 КПК України та просили застосувати нічний домашній арешт

Підозрюваний в судовому засіданні підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисників, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Зміна запобіжного заходу охоплюється терміном «застосування запобіжного заходу». Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі №628/969/18 та від 28.03.2019 у справі №286/1695/18). У зв`язку з чим питання про зміну запобіжного заходу вирішується в порядку, передбаченому для його застосування, з врахуванням вимог статті

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас слідчому судді під час вирішення вказаного питання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 , з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вчинити дії з метою ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Бекчієв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, є актуальним ризик можливого здійснення підозрюваним незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Водночас, оцінюючи можливість перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження того, у якому підозрюється, слідчий суддя, враховуючи особисті дані підозрюваного, його поведінку під час досудового розслідування та наявність належних гарантій процесуального контролю, вважає ризик малоймовірним.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Враховуючи перелічене вище, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання старшого слідчого спеціальної поліції відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу у вигляді застави застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Носівка Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001421 від 13.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 366-3, ч. 3 ст. 369 КК України на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою- відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Носівка, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001421 від 13.12.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених передбачених ст. 366-3, ч. 3 ст. 369, КК України, ч. 1 ст. 369-2, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 369-2 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою - АДРЕСА_2 (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття/бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога»), а також покласти на нього такі обов`язки:

- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну місця проживання та/або роботи (в залежності від стадії кримінального провадження);

-утримуватися від спілкування з потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Строк дії цієї ухвали встановити по 17.02.2026 року включно, у межах строку досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали складено 30.01.2026 року.

Слідчий суддя: