Справа № 571/3626/25
Провадження № 1-кс/571/501/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 грудня 2025 року с-ще Рокитне

Слідча суддя Рокитнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного-адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000297 від 29.12.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Угли, Ковельського району, Волинської області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, раніше не судимого, освіта вище, працюючого вчителем математики та інформатики Комунального закладу загальної середньої освіти «Пожарківська гімназія» , одруженого, має на вихованні двоє малолітніх дітей,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий слідчого відділення відділення поліції № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 (далі слідчий), за погодженням із начальником Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан та, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану, чоловікам - громадянам України віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за попередньою змовою групою осіб із невстановленою в ході досудового розслідування особою, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливий мотив і мету, направлену на отримання грошової винагороди, сприяв у незаконному перетині через державний кордон України громадянин України призовного віку, а саме: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за грошову винагороду.

Зокрема, в період із листопада 2025 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) по 29 грудня 2025 року невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході спілкування в месенжері «Телеграм» роз`яснила ОСОБА_9 , що він може безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану в напрямку республіки білорусь, заплативши 7000 доларів США. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа повідомила, що вона забезпечить його переїзд з м. Київ до державного кордону України з республікою білорусь та усуне перешкоди шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, а також роз`яснила порядок дій після незаконного переправлення через державний кордон. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа погодилася, що кошти за незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_9 передасть після перетину кордону.

В подальшому, 28.12.2025 близько 09.00 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримавши від неї вказівку в ході телефонної розмови, з корисливих мотивів, шляхом усунення перешкод та об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, використовуючи власний автомобіль марки «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортував ОСОБА_9 із м. Київ до м. Рівне, за що отримав грошову винагороду в розмірі 29820 гривень, яку останній перерахував на банківську картку ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 29.12.2025 близько 14.00 год., діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, знову отримавши від неї вказівку в ході телефонної розмови, з корисливих мотивів, шляхом усунення перешкод та об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, використовуючи власний автомобіль марки «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1 , забрав ОСОБА_9 , з яким розпочав рух до прикордонної території на вище зазначеному транспортному засобі. За послуги транспортування із м. Рівне до прикордоння ОСОБА_9 перерахував грошові кошти в сумі 8520 гривень на банківську картку ОСОБА_5 .

Крім того, в період із середини грудня 2025 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) по 29 грудня 2025 року невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході спілкування в месенжері «Телеграм» роз`яснила ОСОБА_8 , що він може безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану в напрямку республіки білорусь, заплативши 4500 доларів США. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа повідомила, що вона забезпечить його переїзд з м. Житомир до державного кордону України з республікою білорусь та усуне перешкоди шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, а також роз`яснила порядок дій після незаконного переправлення через державний кордон. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа не обговорила порядок та місце передачі грошових коштів ОСОБА_8 за незаконне переправлення через державний кордон України.

В подальшому, 24.12.2025 близько 18.00 години, за вказівкою організатора, невстановлена досудовим розслідуванням особа на невстановленому автомобілі транспортувала ОСОБА_8 із м. Житомир до м. Рівне та надала вказівки щодо поселення в готель «Мир» та очікування подальшого його транспортування.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 , 29.12.2025 близько 14.00 год., діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримавши від неї вказівку в ході телефонної розмови, з корисливих мотивів, шляхом усунення перешкод та об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, використовуючи власний автомобіль марки «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому на той час перебував ОСОБА_9 , забрав ОСОБА_8 та розпочав рух до прикордонної території. За послуги транспортування із м. Рівне до прикордоння ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 доларів США.

Також, в період із початку грудня 2025 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) по 29 грудня 2025 року невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході спілкування в месенжері «Телеграм» роз`яснила ОСОБА_10 , що він може безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану в напрямку республіки білорусь, заплативши 4500 доларів США. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа повідомила, що вона забезпечить його переїзд з с. Поляни Рівненського району Рівненської області до державного кордону України з республікою білорусь та усуне перешкоди шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, а також роз`яснила порядок дій після незаконного переправлення через державний кордон. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа погодилася, що кошти за незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 передасть після успішного перетину кордону.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 29.12.2025 близько 14.30 год., діючи за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримавши від неї вказівку в ході телефонної розмови, з корисливих мотивів, шляхом усунення перешкод та об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, використовуючи власний автомобіль марки «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому на той час перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , забрав ОСОБА_10 та продовжив рух до прикордонної території. За послуги транспортування із с. Поляни Рівненського району Рівненської області ОСОБА_10 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 100 євро.

При цьому, дії ОСОБА_5 полягали у наданні послуг з перевезення 3 (трьох) осіб з м. Рівне до селища Томашгород, Сарненського району, Рівненської області, за що останній отримав 38340 гривень, 200 доларів США та 100 євро.

У подальшому, 29.12.2025 приблизно о 17 год. 27 хв. автомобіль марки «KIA CEED», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , в якому перебували ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , були зупинені в селищі Томашгород Сарненського району, Рівненської області працівниками правоохоронних органів.

На підставі зібраних матеріалів, 30.12.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Обставини, що свідчать про можливість настання ризиків слідчий вказує те, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_11 відноситься до категорії тяжких, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин, пов`язаний із незаконним переправленням через Державний кордон України, маючи при цьому відповідні знайомства та злочинні зв`язки, й надалі може незаконно переправляти осіб до республіки білорусі, а отже перебуваючи на волі останній може продовжувати вчиняти аналогічні правопорушення.

Також, на даний час не встановлено місце знаходження грошових коштів в сумі 700 доларів США, які надавав підозрюваному ОСОБА_5 свідок ОСОБА_9 , які мають істотне значення, як речові докази для встановлення всіх обставин вказаного кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 чи інші невстановлені особи (його спільники), які спільно з останнім вчинили вказаний злочин, можуть їх знищити, сховати або спотворити.

ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою ухилення від відповідальності за вчинення тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків. які в подальшому можуть змінити свої показання, що є підставою шляхом умовлянь та погроз незаконно впливати на вказану особу з метою зміни останнім своїх показань та покращення свого становища.

Просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів та визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень.

Під час судового розгляду прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на обставини викладені у ньому та доповнив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного злочину, а інші менш суворі запобіжні заходи не забезпечать можливості уникнення ризиків, наведених у клопотанні.

Просив клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, відповідно до ст.183 КПК України, а у разі внесення застави покласти на підозрюваного декілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Слдічий просив задоволити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 повідомив суд, що не мав наміру переправляти осіб через державний кордон. Він надава прслуги з перевезення, таксує. Негативно оцінює свій вчинок. Просив застосувати до нього домашній арешт та запевняє, що більше такого не повториться.

Захисник підозрюваного-адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у клопотанні слідчого та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000297 від 29.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29 грудня 2025 року о 22 год. 15 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

30 грудня 2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги, що підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним переправленням осіб за кордон, що кримінальне правопорушення вчинено групою осіб та з корисливих мотивів.

Суд погоджується з доводами прокурора, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину, що узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України»).

Разом з тим, сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень не може бути підставою для тримання особи під вартою, що слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини. Оцінка ризику переховування від органів досудового розслідування та суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику, або вказати, що втеча маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення Бакчиєв проти Молдови).

Також, на думку суду, є передчасний висновок про наявність ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки слідчим у клопотанні не наведено достатніх та обґрунтованих доказів про необхідність ОСОБА_5 чинити на них будь-який вплив чи схиляти до дачі неправдивих показань.

Поряд з цим, в матеріалах клопотання відсутні докази у підтвердження того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Вказані ризики ґрунтуються на припущеннях.

Під час розгляду клопотання встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає з сім`єю, офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, користується повагою в колективі, раніше не судимий.

На переконання суду, стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів у підтвердження того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин суд вважає, що процесуальна поведінка підозрюваного може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідча суддя вважає, що забезпечити належну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі недотримання ним умов такого запобіжного заходу, орган досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, даних про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставин досудового розслідування, та беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням декількох обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 615 КПК України,

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці, тобто до 28 лютого 2026 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків:

- цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Волинській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття), та у випадку надання медичної допомоги;

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування із свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала діє до 28 лютого 2026 року включно.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покладається на слідчого у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1