В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000484 від 18.10.2025 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, маючого на утримані малолітню дитину, особи з інвалідністю ІІІ групи загального захворювання, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.10.2025 близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у супермаркеті «АТБ», що за адресою: вул. Перемоги, 24, м. Житомир, у стані алкогольного сп?яніння, будучи незадоволеним поведінкою свого малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно долонею правої руки наніс один удар в область його сідниць.

Не припиняючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 вийшов із супермаркету «АТБ» разом зі своїм сином та підійшов до магазину з м?ясною продукцією, де сів на бетонну загорожу. Реалізуючи свій умисел, у цей же день, час, місці і за вказаних обставин, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, з метою викликати у сина відчуття страху, тривоги, маючи фізичну перевагу, тричі вдарив малолітнього ОСОБА_3 долонею своєї лівої руки в область сідниць сина. У подальшому ОСОБА_2 наніс десять ударів долонею правої руки в область обличчя малолітнього ОСОБА_3 , тобто вчинив щодо останнього фізичне насильство, внаслідок чого завдав останньому фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження, що слідує з їхніх заяв, долучених до обвинувального акту. Крім того, дані обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акту доказами, зміст та перелік яких не наводиться в силу ч. 2 ст. 382 КПК України.

Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 у порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , складеної у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, погоджується зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до поданої ним заяви, повністю погоджуються зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному провадженні.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акта у судовому засіданні та виклику учасників кримінального провадження, що відповідає ч. 2 ст. 381 КПК України.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку доведена повністю та кваліфікує його умисні дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисно вчинені насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення і попередження нового кримінального правопорушення.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер, обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком проти здоров`я людини, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас судом враховано відомості про особу ОСОБА_2 , який неодружений, непрацюючий, має інвалідність 3-ої групи, раніше несудимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у спеціалізованих медичних закладах не перебуває, проте 10.11.2025 звертався до лікаря психіатра/нарколога, з військового обліку виключений за станом здоров`я.

Відповідно до поданої ним заяви, обвинувачений вин визнав та просив призначити йому покарання у вигляді штрафу, який зобов`язується сплатити.

З урахуванням всіх обставин та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, зокрема, відсутність його офіційного працевлаштування, наявність двох обтяжуючих покарання обставин, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт.

При цьому суд вважає, що з огляду на відсутність офіційного працевлаштування обвинуваченого, призначення покарання у виді штрафу або виправних робіт є недоцільним.

На переконання суду, саме таке покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, а також не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає в себе наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Даних про процесуальні витрати матеріали кримінального провадження не містять.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 368, 373-374, 381, 382, 394 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не обирати.

Речові докази, а саме: флеш-накопичувач, на якому містяться два відеозаписи залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору, законному представнику потерпілого, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1