Справа № 761/1027/26
Провадження № 1-кс/761/1957/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні № 0000399 від 12 листопада 2025р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання

підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Миронівна, Ямпільського району Вінницької області, громадянину України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

в с т а н о в и в:

15 січня 2026р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0000399 від 12 листопада 2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 34 Державна пожежно-рятувальна частина є структурним підрозділом 2 Державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Київській області, і її діяльність, положення та порядок служби регулюються нормативно-правовими актами ДСНС України, місце розташовування якої: Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 2А.

Так, 01 липня 2022р. між Державною службою України з надзвичайних ситуацій в особі начальника Головного управління ДСНС України в Київській області та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три роки, було укладено контракт № 534/22 про проходження служби цивільного захисту, який набрав чинності 09 липня 2022р., відповідно до якого останній обійняв посаду пожежного-рятувальника 34 Державного пожежно-рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області та останньому присвоєно спеціальне звання рядового служби цивільного захисту.

09 липня 2022р. ОСОБА_4 складено Присягу працівника органів і підрозділів цивільного захисту.

Крім того, 16 червня 2025р. між Державною службою України з надзвичайних ситуацій в особі начальника Головного управління ДСНС України в Київській області та ОСОБА_4 , строком на три роки, було укладено контракт № 444/25 про проходження служби цивільного захисту, який набрав чинності 09 липня 2025р., відповідно до якого останній обійняв посаду пожежного-рятувальника 34 Державного пожежно-рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області та останньому присвоєно спеціальне звання сержанта служби цивільного захисту.

Під час досудового розслідування встановлено, що пожежний-рятувальник 34 Державного пожежно-рятувальної частини 2 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Київській області, сержант служби цивільного захисту ОСОБА_4 , будучи обізнаним та достовірно знаючи вищевказані вимоги нормативно-правових актів, в порушення Присяги працівника органів і підрозділів цивільного захисту та укладеного контракту, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилення від проходження служби цивільного захисту в умовах особливого періоду, з мотивів небажання переносити труднощі такої служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів керівництва, без поважних причин та без відповідного службового відрядження, за відсутності законних підстав, в період з 24 вересня 2025р. по 10 жовтня 2025р. не з`явився до місця проходження служби, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 2А, тим самим ухилився від проходження служби цивільного захисту.

08 січня 2026р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України.

В клопотанні зазначено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: - протоколом затримання особи; - протоколом допиту свідків; - протоколом допиту підозрюваного.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , з метою гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків слідство вважає, що відносно підозрюваного необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 подане клопотання про застосування запобіжного заходу підтримав, за обставин та підстав викладених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник - адвокат ОСОБА_5 , не заперечували проти застосування до підозрюваного вказаного запобіжного заходу.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження № 0000399 від 12 листопада 2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України.

08 січня 2026р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковане за ст. 336-1 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами.

Відповідно до п.п. 3, 4) ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканості можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як видно зі змісту рішення ЄСПЛ (В. проти Швейцарії,14379/88 від 26 січня 1993р.) небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом.

Так, слідчий вказує, що застосування до підозрюваного покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України необхідне у зв`язку з наявністю ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та з метою запобігання цього ризику виникла необхідність у застосуванні до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, що є найбільш м`яким запобіжним заходом.

За викладених обставин, вбачається, що на даний час у кримінальному існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зауважити, що питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого правопорушення та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення, що прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990р., п. 32, Series A, №182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990р.).

З урахуванням наведеного, тяжкості та специфіки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , даних про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого частково та застосувати до зазначеного підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування до 07 березня 2026р. включно та покласти на підозрюваного наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 182, 184, 194, 199, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні № 0000399 від 12 листопада 2025р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання відповідному органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 07 березня 2026р. включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: