печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Київ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог та доводів поданої скарги

У грудні 2025 року, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_3 звернулась до Печерського районного суду у м. Києві зі скаргою про визнання незаконною бездіяльності слідчого та прокурора незаконною та зобов`язання уповноваженого старшого слідчого в ОВС першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 13.03.2025, та уповноваженого прокурора першого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яким здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000285 від 13.03.2025, негайно повернути їй телефон марки «IPHONE 15 PRO МАХ», із сімкартою НОМЕР_1 та 2 (два) флешнакопичувачі, один з яких марки «Kingston», об`ємом 64 Gb, чорного кольору та другий марки «Cruzer micro», об`ємом 8 Gb.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 25.09.2025 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1, у ході проведення якого було вилучено телефон марки «IPHONE 15 PRO МАХ», із сімкартою НОМЕР_1 та 2 (два) флешнакопичувачі, один з яких марки «Kingston», об`ємом 64 Gb, чорного кольору та другий марки «Cruzer micro», об`ємом 8 Gb.

Арешт на вилучене майно не накладався, воно є тимчасово вилученим, а тому має бути негайно повернуто власнику.

Натомість, станом на день розгляду скарги слідчий та прокурор вчиняють бездіяльність, оскільки не розглянули її клопотання про повернення тимчасово вилученого майна та не повернули зазначене майно, що і стало підставою для звернення до суду зі скаргою.

Позиції сторін

Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без її участі. Вимоги скарги підтримувала в повному обсязі.

Слідчий в судове засідання також не прибув. Надіслав суду письмові заперечення з додатками, в яких просив проводити розгляд скарги за його відсутності. Проти вимог скарги заперечував з тих підстав, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2025 у справі № 757/47191/25-к надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вилучення майна, серед якого є мобільний телефон марки «IPHONE 15 PRO МАХ», із сімкартою НОМЕР_1 та 2 (два) флешнакопичувачі, один з яких марки «Kingston», об`ємом 64 Gb, чорного кольору та другий марки «Cruzer micro», об`ємом 8 Gb.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя наступного висновку.

Слідчими Першого відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000285 від 13.03.2025 за 4 ст. 189 КК України.

25.09.2025 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було вилучено: мобільний телефон «Iphone 15 Pro Мax», мобільний телефон «Iphone 16 Pro Мax» та 3 флешнакопичувачі.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2025 у справі № 757/47191/25-к надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вилучення: мобільного телефону «Iphone 15 Pro Мax», мобільного телефону «Iphone 16 Pro Мax» та 3 флешнакопичувачів.

09.12.2025 Офісом Генерального прокурора отримане клопотання ОСОБА_3 про поверення майна, вилученого під час проведення обшуку.

10.12.2025 ГСУ ДБР отримане клопотання ОСОБА_3 про поверення майна, вилученого під час проведення обшуку.

18.12.2025 скарга на неповернення майна подана до суду.

Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стаття 167 КПК України встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

За правилами п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Мотиви слідчого судді

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Виходячи з матеріалів скарги, встановлено, що майно, а саме: мобільний телефон «Iphone 15 Pro Мax» та 2 флешнакопичувачі, на поверненні якого наполягає скаржник, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2025 у справі № 757/47191/25-к, якою легалізовано проведення обшуку.

Відтак, вилучене майно не є тимчасово вилученим, а тому до його повернення не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час дослідження даної скарги за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_3 обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства.

Також, слідчим суддею встановлено, що в даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_3 та, відповідно, існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя доходить висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що вимоги скаржника в частині визнання бездіяльності прокурора та слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого 25.09.2025 майна, незаконною не ґрунтується на вимогах закону, оскільки ст. 307 КПК України не наділяє слідчого суддю такими повноваженнями.

Керуючись ст. 100, 169-170, 234, 236, 303, 305-307, 309 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1