ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА:

Дата і місце постановлення вироку:

10 жовтня 2025 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000245 від 21.01.2019 року.

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Сергіївка, Саратського району, Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, середня освіта, одружений.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення:

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

ОСОБА_3 , 21.01.2019 року, приблизно о 05 годині 05 хвилин, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 4, в якості пасажира в автомобілі «Mercedes Benz E320», НОМЕР_1 , яким керувала особа, матеріали щодо якої були виділені в окреме провадження та була зупинена співробітником патрульної поліції ОСОБА_6 за порушення правил дорожнього руху. Після чого, з автомобіля «Mercedes Benz E320», НОМЕР_1 , вийшла особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та почала штовхати в область грудної клітини поліцейського ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 та інший пасажир автомобіля «Mercedes Benz E320», НОМЕР_1 , підійшли до ОСОБА_6 . Через деякий час, водій автомобіля «Mercedes Benz E320», НОМЕР_1 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, почав штовхати в груди ОСОБА_6 , а ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з мотивів здійснення насилля щодо працівника правоохоронного органу, кулаком завдав один удар ОСОБА_6 в область лівої скроні та почав валити ОСОБА_6 на землю. На допомогу ОСОБА_3 підійшов пасажир автомобіля «Mercedes Benz E320», НОМЕР_1 , матеріали щодо якого виділені в окреме провадження, та вони разом з ОСОБА_3 почали валити ОСОБА_6 на землю, наносячи удари руками та ногами в хаотичному порядку по різним частинам тіла. Від удару ОСОБА_3 в область лівої скроні, ОСОБА_6 отримав тілесне ушкодження у вигляді садна лівої скроні.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений:

Частина 2 ст. 345 КК України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом дослідження документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

- допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 показав, що 21.01.2019 року йому зателефонували, він побачив, що вже йде бійка, обставини зазначені в обвинувальному акті підтверджує;

- ОСОБА_3 був затриманий 21.01.2019 року та 23.01.2019 року у відношенні нього обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, 17.04.2019 року у відношенні нього було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання (протокол затримання від 21.01.2019 року, ухвала слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року; ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 17.04.2019 року);

- формений одяг потерпілого ОСОБА_6 визнаний речовим доказом (постанова про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21.01.2019 року);

- диск з відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля визнаний речовим доказом (постанова про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 21.01.2019 року);

- диск на якому зафіксовано момент вчинення правопорушення визнаний речовим доказом (постанова про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 23.01.2019 року);

- ОСОБА_3 у стані сп`яніння не перебував (протокол №00042);

- обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий (вимога від 22.01.2019 року); на обліку в КУ «ООМЦПЗ» не значиться (запити, довідка від 12.03.2019 року); хворіє на розповсюджений остеохондроз деформуючий спондильоз хребта стаціонарний тип перебігу стадія затяжного загострення екструзія дисків (виписка із медичної карти стаціонарного хворого 7814).

Інших доказів сторони не надавали. Клопотань щодо визнання доказів недопустимими не заявляли.

При цьому суд керується рішенням ВС (справа №521/11693/16-к провадження №51-380 км 17), в якому у мотивувальній частині вироку зазначено Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «Відповідно до ч 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК України. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК України лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин».

Вказаний висновок був зроблений в зв`язку з тим, що на думку ВС місцевий суд при формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, допустив невиправдане спрощення, усупереч ст. 374 КПК України не зазначив чіткого місця вчинення злочину (м. Одеса), а також спосіб проникнення до житла та перелік викраденого майна, тобто, не зазначив обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та які, незважаючи на розгляд кримінального провадження у порядку ч.3 ст. 349 КПК України, мають бути встановлені в рішенні суду.

В даному випадку у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним суд на підставі наданих сторонами доказів встановив всі відомості відповідно до вимог ст. 374 КПК України та в такому випадку ані законодавець, ані позиція ВС, ані загальні засади кримінального провадження не зобов`язує суд вимагати від прокурора надання додаткових доказів на підтвердження правової позиції.

Принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивності (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України), а також ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини забороняє вимагати від сторін подання доказів на підтвердження правової позиції та вимагає від суду прийняття рішення на підставі наданих доказів. Під час розгляду кримінального провадження це рішення у разі визнання особи виправданою або визнання особи винуватою.

Суд, дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання:

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не встановлює обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому.

Щодо зазначення обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим, то необхідно зазначити, що обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості зазначати вказані обставини у вироку.

Мотиви призначення покарання:

Призначаючи покарання суд керується вимогами ч.2 ст. 65 КК, якою встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі N 298/95/16-к провадження N 51-2501км18).

Крім того, суд керується загальними засадами кримінального провадження: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України) та диспозитивність (п.19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії не тяжкого злочину; особу винного, а саме те, що він раніше судимий; його вік 42 роки та соціальне положення одружений, має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво серія НОМЕР_3 ) та повнолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво серія НОМЕР_4 ); характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ході судового розгляду справи та викладені вище, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.2 ст. 345 КК України у вигляді позбавлення волі та вважає можливим звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду:

Суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 щодо стягнення моральної шкоди залишити без розгляду, так як моральна шкода була відшкодована потерпілому.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд:

Суд вважає за необхідне, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання та відсутністю клопотань з боку сторін, запобіжний захід не обирати.

Також, суд вважає за необхідне відповідно до ст. 100 КПК України частину речових доказів повернути, а саме формений одяг потерпілого ОСОБА_6 , а частину речових доказів зберігати при матеріалах кримінального провадження, а саме диски з відеозаписами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України.

Покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом:

Призначити покарання за ч.2 ст. 345 КК України у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним строком на два роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, які передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання:

Строк відбування покарання рахувати з моменту оголошення вироку, а саме з 10.10.2025 року.

Рішення про цивільний позов:

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди залишити без розгляду.

Рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації:

Речові докази формений одяг потерпілого ОСОБА_6 повернути; диск з відеозаписом з відеореєстратора службового автомобіля, диск на якому зафіксовано момент вчинення правопорушення зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження:

Запобіжний захід не обирати.

Рішення про залік досудового тримання під вартою:

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 21.01.2019 року по 23.01.2019 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч.7 ст. 72 КК України, три дні цілодобового арешту за один день позбавлення волі, а саме з 23.01.2019 року по 17.04.2019 року.

Строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження:

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Порядок отримання копій вироку та інші відомості:

Копію вироку вручити обвинуваченим, прокурору та направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1