У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання старшого слідчого слідчого відділу Полтавського районного управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження подане у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001564 від 12.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням в обґрунтування якого вказував, що 12.12.2025 до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області з органів охорони здоров`я надійшло повідомлення про те що 12.12.2025 за адресою АДРЕСА_1 виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з наявними тілесними ушкодженнями..

Відомості про вчинення злочину за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001564 від 12.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121.

13.12.2025 року проведено огляд у приміщенні кабінету №125 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава вул. Сковороди, буд. 2 б, в ході якого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав кросівки із маркуванням «REEBOK», які було вилучено та упаковано до паперового пакету НПУ.

13.12.2025 року вищевказані речі постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

В матеріалах клопотання мається заява власника майна від 13.12.2025 року, в якій він зазначив, що добровільно видав свої кросівки.

В судове засідання слідчий не з`явився, надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалось.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Клопотання слідчого подане до суду з дотриманням процесуального строку, передбаченого абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

У даному випадку метою накладення арешту є збереження речового доказу.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Дослідивши матеріали клопотання, з метою повноти, всебічності та неупередженого розслідування кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна та задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході огляду 13.12.2025 року у приміщенні кабінету №125 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава вул. Сковороди, буд. 2 б, в ході якого гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав кросівки із маркуванням «REEBOK», які було вилучено та упаковано до паперового пакету НПУ.

Місцем зберігання визначити кімнату для зберігання речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Виконання ухвали доручити слідчому у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_1