Справа № 203/9032/25
Провадження № 1-кс/0203/5616/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

10 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , ознайомившись із скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про визнання у кримінальному провадженні № 0000048 недійсним протоколу обшуку, -

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2025 року адвокат ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 подала слідчому судді в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000048 скаргу, в якій просила визнати протокол обшуку від 25 листопада 2025 року автомобіля «Toyota RAV4», білого кольору, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , належного ОСОБА_3 недійсним.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 08 грудня 2025 року вказана скарга передана слідчому судді Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 09 грудня 2025 року.

Ознайомившись з поданою скаргою та доданими до неї документами, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За визначенням п.17 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

За вимогами ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження передбачені ст. 303 КПК України.

У частині 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Таким чином, наведена норма КПК України не передбачає оскарження протоколу обшуку у спосіб визнання його недійсним, як і не передбачають такого способу захисту і інші норми КПК України.

Сам по собі протокол обшуку є джерелом доказів у кримінальному провадженні, формою фіксування кримінального провадження - процесуальним документом, складеним за результатом слідчої дії, і не підлягає окремому оскарженню, а є предметом оцінки в порядку ст. 94 КПК України під час чого особа може заявляти про визнання відповідних доказів недопустимим в порядку ст. 87 КПК України, проте слідчий суддя на стадії досудового розслідування не повноважний окремо вирішувати вказане питання щодо окремо взятих доказів.

Крім того, захист прав власника чи володільця майна, у якого вилучено в ході слідчих дій майно здійснюється в порядку ст. 174 КПК України або під час вирішення питання про арешт тимчасово вилученого майна в порядку ст. 170-173 КПК України або в порядку оскарження бездіяльності слідчого, прокурора у разі неповернення тимчасово вилученого майна.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, оскільки скарга подана про визнання протоколу обшуку недійсним, що згідно вимог ст. 303 КПК України не підлягають окремому оскарженню на досудовому провадженні слідчому судді, у відкритті провадження за такою скаргою належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про визнання у кримінальному провадженні № 0000048 недійсним протоколу обшуку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1